Провадження № 2/161/295/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

06 жовтня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до Одерадівської сільської ради,
Головного управління держземагенства
у Волинській області, ОСОБА_3, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору - товариство з обмеженою
відповідальністю "Горизонт", про
скасування рішень та визнання
державного акта недійсними,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Одерадівської сільської ради,
Головного управління держземагенства
у Волинській області, ОСОБА_3 про
скасування рішень та визнання
державного акта недійсними.

Свій позов мотивує тим, що 21 березня 1995
року рішенням Одерадівської сільської
ради її матері ОСОБА_5 було передано у
власність земельну ділянку площею 0,85
га, для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,25 га, ведення
особистого селянського господарства
0,60 га та видано державний акт на право
приватної власності на землю.

Після смерті матері, яка померла 07
грудня 2001 року, відкрилась спадщина на
дану земельну ділянку. 25 липня 2008 року
державним нотаріусом Луцької районної
державної нотаріальної контори, ОСОБА_1
було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, а саме на земельну
ділянку площею 0,085 га, розташовану на
території с. Одеради, Луцького району
Волинської області.

В 2009 році ТзОВ «Горизонт» було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
спірну земельну ділянку. На підставі
вказаної технічної документації були
виготовлені державні акти на право
власності на земельні ділянки площею
0,5975 га, серія ЯК № 0619926 та 0,2500 га, серія
ЯК №061927.

Однак, Одерадівською сільською радою
було відмовлено у підписі вказаних
державних актів, мотивуючи наявним
спором між суміжними
землекористувачем ОСОБА_3

22 жовтня 2012 року Одерадівською
сільською радою вирішено надлишок
землі встановлених при інвентаризації
розділити в рівних частинах ОСОБА_1 та
ОСОБА_3. 24 грудня 2012 року рішенням
Одерадівської сільської ради передано
ОСОБА_3 у власність земельну ділянку
для ведення особистого селянського
господарства площею 0,1232 га, з надлишку,
встановленому при інвентаризації. На
підставі вказаного рішення, ОСОБА_3
було виготовлено технічну
документацію із землеустрою та видано
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серія ЯЙ
№ 742385.

Вказує, що згідно вказаних рішень
частина земельної ділянки, яка
належала на праві власності матері
позивача ОСОБА_5 згідно державного акта
на землю від 07 серпня 1996 року, на даний
час передана у власність ОСОБА_3

Просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення Одерадівської
сільської ради від 22 жовтня 2012 року №18/8
«Про розгляд результатів роботи
комісії спірного питання між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 щодо становлення меж», визнати
протиправним та скасувати рішення
Одерадівської сільської ради від 24
грудня 2012 року №20/4 «Про передачу
земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 у
власність», визнати недійсним
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серія ЯЙ
№ 742385, виданий 28 грудня 2012року ОСОБА_3
для ведення особистого селянського
господарства, площею 0,1232 га
(кадастровий номер :01:001:1547), яка
розташована в с. Одеради, Луцького
району, зареєстрований в Книзі записів
реєстрації Державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за 114497.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, викладених в ньому, просили
його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнала, заперечувала щодо його
задоволення.

Представник Одерадівської сільської
ради та Головного управління
держземагенства у Волинській області в
судове засідання не з'явився з
невідомих суду причин, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Перехідних
Положень ЗК України до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель,
переданих у приватну власність, а
земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Статтею 26 пунктом 34 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад відноситься, в тому числі, і
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних
органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 124 ЗК України
передбачено, що передача земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними ст.122 цього
Кодексу, чи договором купівлі-продажу
права оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу земельної
ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
проведенням земельних торгів, крім
випадків, встановлених частинами 2,3 ст.
134 цього Кодексу.

Як визначено ст. ст. 6, 16 Закону України
"Про оренду землі" орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі. Укладення договору оренди
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно з правовими позиціями,
викладеними у Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 (із змінами і доповненнями,
внесених постановою ПВСУ від 19 березня
2010 року № 2) «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» при розгляді
справ за позовами до органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування в разі незгоди з
рішеннями з питань, віднесених у галузі
земельних відносин до їх компетенції
(зокрема, про відмову в передачі
земельної ділянки у власність чи
користування, у продажі земельної
ділянки, в наданні дозволу і вимог на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки тощо), суд за
наявності підстав для задоволення
позову визнає рішення такого органу
недійсним і зобов'язує його залежно від
характеру спору виконати певні дії,
передбачені його компетенцією (або не
вчиняти чи припинити їх), на захист
порушеного права, як цього вимагає
законодавство, або надає право
позивачеві вчинити певні дії для
усунення порушень його права.

Судом встановлено, що відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ВЛ №026572,
ОСОБА_5 на підставі рішення
Одерадівської сільської ради від 21
березня 1995 року було передано у
власність земельну ділянку площею 0,85
га, для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,25 га, ведення
особистого селянського господарства
0,60 га.

Також встановлено, що 25 липня 2008 року
ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5, яка складається з земельної
ділянки площею 0,85 га, розташованої на
території Одерадівської сільської
ради Луцького району і належала
спадкодавцю на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії І-ВЛ №026572 (а.с. 7).

В 2009 році ТзОВ «Горизонт» було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку 0,85 га, розташованої на
території Одерадівської сільської
ради Луцького району. (а.с. 29-39). На
підставі вказаної технічної
документації були видані ОСОБА_1
Державні акти на право власності на
земельні ділянки площею 0,5975 га, серія
ЯК № 0619926 (а.с. 10) та 0,2500 га, серія ЯК №061927
(а.с. 9).

Як пояснила в судовому засіданні
позивач, голова Одерадівської
сільської ради відмовився підписувати
вищезазначені Державні акти, оскільки
існував спір між сумісним
землекористувачем ОСОБА_3, який виник в
результаті неправильного обміру
земельних ділянок по вул. Торчинській
с. Одеради Луцького району.

Відповідно до виписки з рішення
Одерадівської сільської ради Луцького
району № 18/8 від 22 жовтня 2012 року про
розгляд результатів роботи комісії
спірного питання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
щодо встановлення меж, вирішено
надлишок земель встановлених при
інвентаризації ТзОВ «Базис - Стандард»
розділити в рівних частках громадянам
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок,
що були раніше надані їм у
користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості)
належної їм земельної частки (паю).

Статтею 118 ЗК України передбачено, що
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Рішенням Одерадівської сільської ради
від 24 грудня 2012 року №20/4 «Про передачу
земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 у
власність», вирішено передати ОСОБА_3 у
власність земельну ділянку загальною
площею 0,1232 га для ведення особистого
селянського господарства (а.с. 6).

На підставі вказаного рішення 28 грудня
2012 року ОСОБА_3 видано державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серія ЯЙ № 742385, для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,1232 га (кадастровий номер
:01:001:1547), яка розташована в с.
Одеради, Луцького району,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації Державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею (а.с. 16).

Згідно ст. 153 ЗК України власник не може
бути позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Частиною і ст. 140 ЗК України підставами
припинення права власності на земельну
ділянку є:

а) добровільна відмова власника
від права на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної
ділянки за відстності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за
рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну
ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з
мотивів суспільної необхідності та для
суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 154 ЗК
України, органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування без
рішення суду не мають права втручатись
у здійснення власником повноважень
щодо володіння, користування і
розпорядження належною йому земельною
ділянкою або встановлювати
непередбачені законодавчими актами
додаткові обов'язки чи обмеження.

Частиною 2 ст. 158 ЗК України також
передбачено, що виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Як встановлено судом, що стверджується
відповідним висновком № 7084-7085 судової
земельно-технічної експертизи,
складеним 09 липня 2014 року судовим
експертом Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Волинського відділення
ОСОБА_6, відповідно до наданих експерту
обмінних файлів на досліджуванні
земельні ділянки встановлено
накладення земельної ділянки з
кадастровим номером :01:001:1547, яка
належить ОСОБА_3 на підставі Державного
акту від 28 грудня 2012 року, на земельні
ділянки з кадастровими номерами
:01:001:1306 та :01:001:1307, яка
належить ОСОБА_1 на підставі Державного
акту виданого 22 листопада 2011 року.

Таким чином, судом встановлено, що
Одерадівська сільська рада вийшла за
межі своїх повноважень та вирішила
питання щодо передачі у власність
земельної ділянки, яка перебувала у
приватній власності.

Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

З врахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку про протиправність та
скасування рішення Одерадівської
сільської ради від 22 жовтня 2012 року №18/8
«Про розгляд результатів роботи
комісії спірного питання між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 щодо становлення меж» та
рішення Одерадівської сільської ради
від 24 грудня 2012 року №20/4 «Про передачу
земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 у
власність».

Разом з тим, підлягає визнанню
недійсним державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серія ЯЙ № 742385, виданий 28
грудня 2012року ОСОБА_3 для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,1232 га (кадастровий номер
:01:001:1547), яка розташована в с.
Одеради, Луцького району,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації Державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею.

У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК
України з відповідачів слід стягнути в
користь позивача понесені судові
витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. 81, 118, 140, 152, 153, 158 ЗК України,
Закону України «Про місцеве
самоврядування», суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Одерадівської сільської ради
від 22 жовтня 2012 року №18/8 «Про розгляд
результатів роботи комісії спірного
питання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо
становлення меж»,

Визнати протиправним та скасувати
рішення Одерадівської сільської ради
від 24 грудня 2012 року №20/4 «Про передачу
земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 у
власність».

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серія ЯЙ № 742385, виданий 28
грудня 2012року ОСОБА_3 для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,1232 га (кадастровий номер
:01:001:1547), яка розташована в с.
Одеради, Луцького району,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації Державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею.

Стягнути з Одерадівської сільської
ради, Головного управління
держземагенства у Волинській області
та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір
в сумі 229 гривень 40 копійок, по 76
(сімдесят шість) гривень 46 копійок з
кожного.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Т.М.
Філюк