Справа № 523/9700/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання -
Дзюба Г.І.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
майна, що є спільною сумісною власністю
подружжя -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4
про поділ майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя. Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивач, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у шлюбі з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28 липня 1988 року.
Шлюб зареєстровано РАГС м. Одеси,
актовий запис № 1403. Від шлюбу у нас є
повнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Позивач стверджує, що з лютого 2013 р.
вони з дружиною спільно не проживають,
а також не ведуть спільне
господарство.

Позивач стверджує, що під час шлюбу
подружжя було придбано майно наступне
майно, а саме: житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1;
легковий автомобіль марки «Subaru Forester»,
2010 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартістю 147 000 (Сто сорок сім
тисяч) грн., що є еквівалентом 18 375
(Вісімнадцять тисяч триста сімдесят
п'ять) доларам США; три меблевих
гарнітури загальною вартістю 37 600
(Тридцять сім тисяч шістсот) грн.; два
плазмові телевізори загальною
вартістю 20 000 (Двадцять тисяч) грн.;
пральна машина вартістю 3 200 (Три тисячі
двісті) грн.; два кондиціонери
загальною вартістю 3 200 (Три тисячі
двісті) грн.; будівельні інструменти
загальною вартістю 4 000 (Чотири тисячі)
грн.; а також заощаджені грошові кошти
в сумі 64 000,00 (Шістдесят чотири тисячі)
грн., що є еквівалентом 8 000 (Вісім тисяч)
доларів США, які в теперішній час
знаходяться у відповідачки.

Позивач на підставі ст. 71 СК України
первісно просив поділити спільне
сумісне майно подружжя наступним
чином:

ОСОБА_3 виділити у приватну власність
легковий автомобіль марки «Subaru Forester»,
2010 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, вартістю 147 000 (Сто сорок сім
тисяч) грн., що є еквівалентом 18 375
(Вісімнадцять тисяч триста сімдесят
п'ять) доларам США;

ОСОБА_4:

три меблевих гарнітури загальною
вартістю 37 600 (Тридцять сім тисяч
шістсот) грн.; два плазмові телевізори
загальною вартістю 20 000 (Двадцять тисяч)
грн.; пральну машину вартістю 3 200 (Три
тисячі двісті) грн.; два кондиціонери
загальною вартістю 3 200 (Три тисячі
двісті) грн.; будівельні інструменти
загальною вартістю 6 000 (Шість тисяч)
грн.; грошові кошти в сумі 64 000,00
(Шістдесят чотири тисячі) грн.

зобов'язати ОСОБА_4 повернути йому
особисті речі: золотий ланцюжок (15 г)
вартістю 4000,00 (Чотири тисячі) грн. та
килим вартістю 4000 (Чотири тисячі) грн.

В процесі розгляду справи зі
сторони представника позивача
надійшли уточнені позовні вимоги, в
яких позивач просив стягнути з
відповідачки на його користь грошову
компенсацію вартості 1/2 частини
легкового автомобіля марки Subaru Forester 2010
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2 який належить нам на праві
спільної сумісної власності в сумі
141496,50 гривень, за умови попереднього
внесення відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, стягнути з
відповідача 1/2 частину сімейних
грошових заощаджень в сумі 52 тисячі
гривень, виділити йому меблевий
гарнітур гостинний, плазмовий
телевізор, пральну машину, будівельні
інструменти, а також зобов'язати ОСОБА_4
повернути його особисті речі: золотий
ланцюжок та килим.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала уточненні позовні
вимоги, а також обставини заявленого
позову.

Представник відповідачки позовні
вимоги не визнав у повному обсязі, а
також пояснив, що позовні вимоги є
необґрунтованими.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню на
підставі фактів, встановлених в
судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 28 липня
1988 року у Палаці урочистих подій м.
Одеси був зареєстрований шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис № 1403.
(а.с. 6)

Вищевказаний шлюб розірвано
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 15 січня 2014р.

Судом встановлено, що в період
шлюбу, а саме 28.12.2010р. подружжям був
придбаний автомобіль Subaru Forester 2010 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.
(а.с. 7)

Відповідно до висновку експерта
№ 2307 судової автотехнічної експертизи
за визначенням ринкової вартості КТС
від 23 травня 2014р. середня ринкова
вартість автомобіля Subaru Forester 2010 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2
складає суму у розмірі 283993 гривні,
тобто 1/2 частина складає суму у розмірі
141996 (сто сорок одна тисяча дев'ятсот
дев'яносто шість) гривень 50 (п'ятдесят)
копійок.

Частиною 1 ст. 60 СК України
встановлено, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ч. 2 ст. 60 СК України
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

В зв'язку з тим, що автомобіль Subaru
Forester 2010 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2 був придбаний в період
шлюбу, то даний автомобіль є спільною
сумісною власністю подружжя.

Необхідно відзначити, що ст. 57 СК
України визначений перелік майна, що є
особистою приватною власністю
чоловіка та дружини.

Так, ч. 6 ст. 57 СК України суд може
визнати особистою приватною
власністю дружини, чоловіка майно,
набуте нею, ним за час їхнього окремого
проживання у зв'язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин.

Однак зі сторони представника
відповідача не надано жодного доказу,
які свідчать що даний автомобіль є
особистою приватною власністю
подружжя. Крім того, зустрічного позову
про визнання даного автомобіля
особистою приватною власністю
відповідачкою не заявлялось.

Суд також вважає, що факти, які
встановлені в рішенні Суворовського
районного суду м. Одеси від 15 січня 2014р.,
не можливо прийняти до уваги, оскільки
такі факти мали б значення, у разі
подання зустрічного позову. Крім того,
в рішенні суду від 15.01.2014р. сторони не
були опитані, а надалі різні письмові
пояснення щодо строків припинення
подружих відносин. Так, позивач ОСОБА_3
в позовній заяві стверджував, що
подружні відносини припинені з лютого
2013р., а відповідачка у письмовій заяві
повідомляла про припинення подружніх
відносин з жовтня 2010р.. На підставі
викладеного, суд вважає, що даним
рішенням вирішено питання лише про
розірвання шлюбу, а не встановлення
факту конкретного строку припинення
подружніх відносин.

Таким чином, автомобіль Subaru Forester 2010
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2 необхідно визнати об'єктом
права спільної сумісної подружжя.

Згідно ч.2 ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Частиною 2 ст. 71 СК України встановлено,
що неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою,
крім випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду
на підставі позову інших
співвласників, якщо річ є неподільною.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦК України
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Автомобіль є річ неподільна, що є
загальновідомим фактом, а тому, суд
вважає, що вищевказаний автомобіль
необхідно виділити відповідачці,
оскільки вона ним користується, а на
користь позивача необхідно стягнути
грошову компенсацію його дійсної
ринкової вартості.

В той же час, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
виділення у власність меблевого
гарнітуру, плазмового телевізору,
пральної машини, будівельних
інструментів, 1/2 частини грошових
заощаджень у розмірі 52000 гривень,
повернення золотого ланцюжка та килиму
не підлягають задоволенню.

Так, згідно ч. 1 ст. 60 СК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що зі сторони позивача
на надано жодного доказу придбання та
наявності у відповідачки меблевого
гарнітуру, плазмового телевізору,
пральної машини, будівельних
інструментів, грошових заощаджень,
золотого ланцюжка та килиму.

В матеріалах справи є лише копія
накладної від 28.12.2010р. на придбання
меблевого гарнітуру, проте оригіналу
накладної суду не було надано. Судом
також був оглянути оригінал чеку на
придбання техніки від 12.12.2011р. проте
даний чек не може свідчити про
наявність та придбання будь-якої
стороною даної техніки. (а.с. 40-41).

За вищевказаних обставини
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
виділення у власність меблевого
гарнітуру, плазмового телевізору,
пральної машини, будівельних
інструментів, 1/2 частини грошових
заощаджень у розмірі 52000 гривень,
повернення золотого ланцюжка та килиму
необхідно залишити без задоволення.

В той же час, необхідно стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати за
проведення експертизи у розмірі 352
гривні 80 копійок, судовий збір у
розмірі 1419 гривні 96 копійок, а всього
суму у розмірі 1772 гривні 76 копійок.

На підставі викладеного, ст.ст. 57,
60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст. 183, 365 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя - задовольнити
частково.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію дійсності
вартості 1/2 частини автомобіля Subaru
Forester, державний номерний знак № НОМЕР_3
у розмірі 141996 (сто сорок одна тисяча
дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 50
(п'ятдесят) копійок.

3. Визнати за ОСОБА_4 право особистої
приватної власності на автомобіль Subaru
Forester, державний номерний знак № НОМЕР_3.

4. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
виділення у власність меблевого
гарнітуру, плазмового телевізору,
пральної машини, будівельних
інструментів, 1/2 частини грошових
заощаджень у розмірі 52000 гривень,
повернення золотого ланцюжка та килиму
- залишити без задоволення.

5. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
витрати за проведення експертизи у
розмірі 352 гривні 80 копійок, судовий
збір у розмірі 1419 гривні 96 копійок, а
всього суму у розмірі 1772 гривні 76
копійок.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя