Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/2318/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Хуторна Інна Юріївна
Доповідач Шевчук А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Шевчук
А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового
засідання: Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердичівський
хлібозавод», третя особа: відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Бердичеві, про
визнання травми такою, що має
виробничий характер, скасування акту
про нещасний випадок невиробничого
характеру, скасування висновків
комісії із соціального страхування,
стягнення сум матеріального
забезпечення, що належали на день
звільнення, та середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні

за апеляційними скаргами представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердичівський
хлібозавод» - Поліщук Юлії
Владиславівни

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 18 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердичівський
хлібозавод» (далі - ТОВ «Бердичівський
хлібозавод»). Остаточно просив
скасувати акт № 45 від 12 жовтня 2012 року
про нещасний випадок невиробничого
характеру та визнати травму, отриману
ним 26 вересня 2012 року під час
дорожньо-транспортної пригоди у м.
Чуднові Житомирської області такою, що
має виробничий характер; скасувати
висновки комісії із соціального
страхування ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» від 26 грудня 2012 року та
стягнути із відповідача на його
користь 17 591 грн. матеріального
забезпечення при тимчасовій втраті
працездатності за період із 26 вересня
2012 року по 20 березня 2013 року і 40 611 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільнені за період із 27
березня 2013 року по 03 червня 2014 року.
Свої вимоги мотивував тим, що працюючи
водієм ТОВ «Бердичівський хлібозавод»,
25 вересня 2012 року він написав заяву про
відпустку, а 26 вересня 2012 року за усною
вказівкою начальника транспортної
дільниці ОСОБА_4 разом із водієм, якому
передав свій автомобіль, поїхав у
службову поїздку. При цьому, ОСОБА_4
повідомив, що 26 вересня 2012 року для
нього вважається робочим днем і він
зможе після закінчення відпустки цей
день приєднати до відпустки, про що є
відповідне розпорядження керівництва
заводу. У результаті ДТП, яка сталася
під час поїздки, він отримав численні
тілесні ушкодження. Із 26 вересня 2012
року по 20 березня 2013 року він не
працював у зв'язку із травмою. У листках
непрацездатності зазначено, що травму
він отримав внаслідок нещасного
випадку на виробництві. 12 жовтня 2012
року комісією підприємства було
складено акт № 45 про нещасний випадок
невиробничого характеру, який є
повністю сфальшованим. У акті від його
імені викривлено події, що призвели до
отримання ним травми виробничого
характеру. Адміністрацією ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» йому
відмовлено у прийнятті до оплати
листків непрацездатності.
Адміністрація мотивує це тим, що
зазначена у листках непрацездатності
причина непрацездатності не
відповідає причині непрацездатності,
зазначеній у висновках комісії по
розслідуванню нещасного випадку. 27
березня 2013 року він подав заяву про
звільнення у зв'язку із отриманням
травми виробничого характеру,
встановленням 3 групи інвалідності і
неможливістю в подальшому працювати.
Згідно наказу № 66-П від 27 березня 2013
року його було звільнено за ст.38 КЗпП
України за власним бажанням без
зазначення у наказі причин звільнення.
У порушення вимог ст.116 КЗпП України при
звільнені йому не було виплачено усіх
належних сум по листках
непрацездатності.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 06
вересня 2013 року до участі у справі в
якості третьої особи було залучено
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві у м. Бердичеві (
а.с. 84).

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 18 червня 2014 року позов
задоволено частково. Скасовано рішення
комісії соціального страхування ТОВ
„Бердичівський хлібозавод" від 26
грудня 2012 року про припинення виплати
допомоги по тимчасовій
непрацездатності. Стягнуто з
відповідача 408,24 грн. невиплачених
коштів при звільненні та 1 500 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. У
задоволенні решти вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Просить змінити рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з частковим
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
отримана позивачем травма носить
виробничий характер, оскільки він
виконував розпорядження посадової
особи підприємства; спору відносно
розміру виплат на момент звільнення не
було; оскільки шкода завдана йому
протиправними діями відповідача, то і
відшкодовувати її має відповідач з
підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України.

У поданій апеляційній скарзі
представник ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» - Поліщук Ю.В. просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову в повному
обсязі. Вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що комісія із соціального
страхування ТОВ «Бердичівський
хлібозавод» не відмовляла позивачу у
виплаті коштів по його листах
непрацездатності, а лише припинила
виплати у зв'язку з невідповідністю в
оформленні документів; оскільки в
лікарняних листах ОСОБА_1 стоїть
позначка про причину непрацездатності
- нещасний випадок на виробництві,
зазначений лікарем лише з його слів, а
комісією складено акт по формі НТ, то
ТОВ «Бердичівський хлібозавод» не має
правових підстав для оплати лікарняних
листків. Тим більше, жоден із Фондів не
прийме до оплати зазначені лікарняні
листки, оскільки підставою для оплати є
листок непрацездатності та наявність
акту про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційних
скаргах, колегія суддів вважає, що
скарги не підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом
встановлено, що наказом від 11 червня 2009
року №96-к ОСОБА_1 був прийнятий на
посаду водія автотранспортного засобу
транспортної дільниці відповідача, а
наказом від 27 березня 2013 року він був
звільнений за власним бажанням, згідно
ст.38 КЗпП України (а.с.29,20,213-214).

Як вбачається із постанови
Чуднівського РВ УМВС України в
Житомирській області про порушення
кримінальної справи від 05 жовтня 2012
року позивач 26 вересня 2012 року потрапив
у дорожньо-транспортну пригоду в м.
Чуднів Житомирської області (а.с.5). Так,
водій автомобіля «МАN», д.н. НОМЕР_1,
здійснив зіткнення з автомобілем ИЖ,
д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5
та з пасажиром ОСОБА_1, внаслідок чого
позивач отримав тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМУ від 30
листопада 2011 року №1232, комісія
товариства провела розслідування
нещасного випадку та відносно ОСОБА_1
склала акт від 12 жовтня 2012 року №45 про
нещасний випадок невиробничого
характеру за формою НТ (а.с.8).

Доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відносно
того, що отримана ОСОБА_1 травма носить
виробничий характер, оскільки він
виконував розпорядження посадової
особи підприємства спростовуються
матеріалами справи.

Так, наказом від 24 вересня 2012 року №405-к
позивачу з 25 вересня по 03 жовтня 2012 була
надана відпустка згідно його заяви від
24 вересня 2012 року (а.с.34,35), наказ
зареєстрований у журналі обліку
відпусток (а.с.36-37); 24 вересня 2012
актовано інвентаризацію зняття
залишку пального, показників
спідометра та передачу автомобіля
водію ОСОБА_5.(а.с.38); наказом від 25
вересня 2012 року автомобіль ИЖ-2717230, д.н.
НОМЕР_2, було закріплено за ОСОБА_5; з
журналу реєстрації приходу водіїв на
територію підприємства вбачається, що
26 вересня 2012 року ОСОБА_1 на територію
товариства не заходив (а.с.41);
рознарядка на використання автомобіля
26 вересня 2012 року видана ОСОБА_5 тощо.

Таким чином, з 25 вересня 2012 року ОСОБА_1
перебував у відпустці.

Із пояснювальної записки начальника
транспортної дільниці ТОВ
«Бердичівський хлібозавод» ОСОБА_4 від
02 жовтня 2012 року вбачається, що він не
давав ОСОБА_1 вказівки показувати
маршрут ОСОБА_5 (а.с.45).

ОСОБА_1 не спростував надані
відповідачем вище вказані докази, а
відтак не довів, що виконував завдання
(показував маршрут водієві ОСОБА_5.)
відповідно до розпорядження
роботодавця під час відпустки, а тому
суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку, що у комісії були
відсутні правові підстави, передбачені
п.15 Порядку проведення розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, для складання акту за
формою Н-1, а відтак вона правомірно
склала акт за формою НТ, оскільки
відносно ОСОБА_1 має місце нещасний
випадок невиробничого характеру.

Посилання в апеляційній скарзі
відповідача на законність рішень
комісії із соціального страхування
(а.с.177-178,187-190) суперечить нормам Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», які не
передбачають підстав припинення
виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності внаслідок
травми, а ст.36 цього Закону регламентує
перелік правових підстав для відмови в
наданні допомоги по тимчасовій
непрацездатності, який є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає і у
цьому переліку відсутня така підстава,
як розбіжність щодо характеру
нещасного випадку у листку
непрацездатності та акті.

Доводи апеляційних скарг відносно
розміру суми, що належала до виплати
позивачу при звільненні не
відповідають вимогам ст.35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», оскільки
згідно цієї статті оплата перших п'яти
днів тимчасової непрацездатності
внаслідок захворювання або травми, не
пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві, здійснюється за рахунок
коштів роботодавця. Сума коштів по
листам непрацездатності за період з 26
вересня 2012 року по 20 березня 2013 року за
рахунок підприємства складає 408,24 грн.,
що підтверджується розрахунком від
16.06.2014. №797, який сторонами не
спростовано(а.с.176). Норми ст.1166 ЦК
України не підлягають застосуванню до
спірних відносин, оскільки спір
випливає з трудових правовідносин і
регулюється нормами вище вказаного
спеціального закону.

Доводи апеляційних скарг щодо розміру
відшкодування за час затримки
розрахунку при звільненні
спростовуються ст.ст.116,117 КЗпП України.
Так, розрахунок при звільненні мав
бути проведений з позивачем не пізніше
наступного дня після пред'явлення
ОСОБА_1 27 березня 2013 року заяви про
звільнення та одночасної вимоги про
розрахунок (а.с.19), але кошти, належні
від підприємства, не були йому
виплачені, отже розрахунок не
проведено. При частковому задоволенні
позову ОСОБА_1 суд першої інстанції
обґрунтовано визначив розмір
відшкодування за час затримки
розрахунку при звільненні у сумі 1 500
грн. з урахуванням спірної суми, на яку
ОСОБА_1 має право, частки, яку вона
становила у заявлених вимогах та інших
конкретних обставин даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду відповідають обставинам справи,
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, а тому законне та
обґрунтоване рішення залишається без
змін згідно ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердичівський
хлібозавод» - Поліщук Юлії
Владиславівни відхилити.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 18 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: