Справа № 495/7108/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
Одеської області заяву ОСОБА_1

про перегляд ухвали №1505/2586/2012,
винесеної Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області
від 26.04.2014 року

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського
міськрайонного суду знаходяться
матеріали за заявою ОСОБА_1, який
просить переглянути ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26.04.2014 року по справі № 1505/2586/2012
стосовно тимчасового обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України.

Свою заяву заявник мотивує тим, що на
момент подання старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області подання щодо
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за межі України у ОСОБА_1 була
відсутня будь-яка заборгованість перед
ПАТ «КБ «ПриватБанк», тобто заявник
повністю виконав зобов'язання,
покладене на нього Святошинським
районним судом м. Києва від 06.07.2010 року,
а тому і була відсутня потреба в
обмеженні його права виїзду за кордон.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
06.07.2010 року Святошинським районним
судом м. Києва було винесено рішення,
яким позовні вимоги ПАТ «КБ
«ПриватБанк» було задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
суму боргу за кредитним договором у
розмірі 3 374,60 доларів США (еквівалент у
національній валюті 26 693,08 грн.), а також
понесені витрати по сплаті судового
збору у розмірі 266,93 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 грн., в
всього 27 080,01 грн.

22.03.2012 року до суду з письмовим поданням
звернувся старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, мотивуючи заявлене подання
тим, що в провадженні відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області на примусовому
виконанні знаходиться виконавчий лист
№ 2-1920, виданий 14.12.2010 року
Святошинським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі
27 080, 01 грн. на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк». У відповідності до
положень ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження» 28.01.2011
року, було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, з
наданням строку для добровільного
виконання рішення суду до 03.02.2011 року.
Боржник ОСОБА_1 у строк, встановлений
для добровільного його виконання
рішення суду не виконав.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26.04.2013 року подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
було задоволено. Тимчасово обмежено
громадянина України, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, Ідн НОМЕР_1 у праві виїзду
за межі України. Копію ухвали суду
направлено для виконання до Державної
прикордонної служби України, та до
відділу державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області - для відома.

24.09.2014 року до суду звернувся ОСОБА_1 з
заявою, в якій просить переглянути
ухвалу № 1505/2586/2012, винесену
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області від 26.04.2014 року
стосовно тимчасового обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України
мотивуючи його тим, що на момент
подання заяви у ОСОБА_1 була відсутня
будь-яка заборгованість перед ПАТ «КБ
«ПриватБанк», тобто заявник повністю
виконав зобов'язання, покладене на
нього Святошинським районним судом м.
Києва від 06.07.2010 року, а тому і була
відсутня потреба в обмеженні його
права виїзду за кордон.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2, ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України», підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду громадян України за кордон є
несплачені боргові зобов'язання .

Відповідно до ст.13 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не беруть участь у справі,
якщо суд вирішив питання про їхні права
та обов'язки, мають право на апеляційне
та касаційне оскарження судових
рішень.

Згідно із ч.2 ст.294 Цивільного
процесуального кодексу України, ухвала
суду першої інстанції щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Пунктом 8 ст.19 Закону України від 03.04.2003
року № 661-У1 «Про державну прикордонну
службу України» встановлено, що на
Державну прикордонну службу України
відповідно до визначених законом
завдань покладається, зокрема,
запобігання та недопущення
перетинання державного кордону
України особами, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України.

Зі змісту листа Міністерства юстиції
України від 06.06.2008 року №25-32/507, а також
спільного листа Міністерства юстиції
України та Адміністрації ДПС від 27.05.2008
року № 25-32/463 і № 25-5347 вбачається, що
обов'язок щодо направлення завіреної
належним чином копії ухвали суду про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань в
Адміністрацію ДПС покладався на
державного виконавця.

Пунктом 11.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5,
яка діє з 17.04.2012 року, передбачено, що
державний виконавець не пізніше
наступного дня після надходження
ухвали суду про тимчасове обмеження
особи (боржника) у праві виїзду за межі
України до виконання нею своїх
зобов'язань направляє засвідчену судом
копію цієї ухвали для виконання до
Адміністрації ДПС.

Відповідно до ч.1 п.4 та ч.3 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження»
№606-Х1У, виконавче провадження підлягає
закінченню у разі скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документу таким, що
не підлягає виконанню. Про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову.

Оскільки у разі виконання боржником
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, та у зв'язку із закінченням
виконавчого провадження на підставі ч.1
п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-Х1У державний
виконавець виносить відповідну
постанову про закінчення виконавчого
провадження, копія якої підлягає
обов'язковому направленню до
Адміністрації ДПС для своєчасного
зняття особи (боржника) з контролю, то
аналогічну постанову у зв'язку із
закінченням виконавчого провадження
на підставі ч.1 п.4 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження» №606-Х1У він
також повинен направити до
Адміністрації ДПС для своєчасного
зняття особи (боржника) з контролю.

Таким чином, тимчасове обмеження
громадянина України у праві виїзду за
межі України законом покладено на суд,
а припинення обмеження виїзду у зв'язку
з виконанням обов'язку за рішенням суду
та у зв'язку із закінченням виконавчого
провадження на підставі ч.1 п.п. 4, 8 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження» №606-Х1У, що перебувало на
виконанні, покладено на державного
виконавця.

Отже, скасування ухвали суду про
заборону боржника у праві виїзду за
межі території України не передбачено
цивільно-процесуальним кодексом
України та не входить до компетенції
суду, тому заява про скасування ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26.04.2013 року про заборону ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі території України
до повного погашення заборгованості за
виконавчим листом задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26.04.2013 року про заборону ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі території України
до повного погашення заборгованості за
виконавчим листом - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.В. Мишко