У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.,

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
рішення Рівненського районного суду
від 8 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Зорянської
сільської ради Рівненського району,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Управління
Держземагенства в Рівненському районі,
про скасування рішення Зорянської
сільської ради Рівненського району №
779 від 8 серпня 2012 року, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на земельну ділянку і
скасування державної реєстрації права
власності та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 і
Зорянської сільської ради
Рівненського району про визнання
незаконним і скасування рішення
Зорянської сільської ради
Рівненського району № 124 від 3 березня
2011 року та скасування Державного акту
на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

27 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Зорянської
сільської ради Рівненського району,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Управління
Держземагенства в Рівненському районі,
про скасування рішення Зорянської
сільської ради Рівненського району №
779 від 8 серпня 2012 року, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на земельну ділянку і
скасування державної реєстрації права
власності.

21 травня 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3
пред'явили зустрічний позов до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 і Зорянської сільської ради
Рівненського району про визнання
незаконним і скасування рішення
Зорянської сільської ради
Рівненського району № 124 від 3 березня
2011 року та скасування Державного акту
на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Рівненського районного суду
від 8 жовтня 2014 року обидва позови
задоволено.

Рішення Зорянської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області № 779 від 8 серпня 2012 року про
передачу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у спільну
сумісну власність земельної ділянки
площею 0,2006 га на АДРЕСА_1, державну
реєстрацію свідоцтва про право
власності на цю земельну ділянку, номер
3134392, виданого 30 квітня 2013 року
реєстраційною службою Рівненського
районного управління юстиції
Рівненської області на ім'я ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 як спільним сумісним
співвласникам земельної ділянки для
будівництва й обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, площею 0,2006 га (АДРЕСА_1),
відповідну державну реєстрацію
земельної ділянки кадастровий номер:
:03:000:0378 від 30.04.2013 року, проведеною
управлінням Держземагенства у
Рівненському районі, скасовано.

Рішення Зорянської сільської ради
Рівненського району № 124 від 3
листопада 2011 року про передачу у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 0,0759 га та державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 276297, що був виданий на ім'я ОСОБА_4,
кадастровий номер :03:000:0334, площа
земельної ділянки - 0,0759 га, яка
розташована на території с. Новостав
Рівненського району, також скасовано.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 посилалися на те, що право
власності у ОСОБА_4 на 4/24 частини
будинку АДРЕСА_1 виникло на підставі
рішення Апеляційного суду Рівненської
області від 22 серпня 2012 року. При
прийнятті спадщини ОСОБА_4 згідно з
довідкою Зорянської сільської ради,
виданої в листопаді 1984 року за № 2007, за
спадкодавцем ОСОБА_5 рахувалася 1/6
частина житлового будинку в с. Новостав
Рівненського району Рівненської
області, який розташований на
земельній ділянці закріпленій за
колгоспом „Зоря комунізму" розміром 300
кв. м. На підставі зазначеної довідки
ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право
власності на спадщину за заповітом від
28 листопада 1984 року, а розмір земельної
ділянки, яка перейшла у її користування
становив 50 кв. м.

Рішенням Зорянської сільської ради від
3 березня 2011 року № 124 ОСОБА_4, без їхньої
згоди як співвласників домоволодіння
було передано у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку земельну ділянку
площею 0,0759 га. Розмір же земельної
ділянки, яка сільською радою була
передана їм у власність, обліковувався
за ними відповідно до Державного
земельного кадастру.

Тому при передачі їм у власність
земельної ділянки площею 0,2006 га
будь-яких порушень інтересів ОСОБА_4 та
наступних землевласників не допущено.

Покликаючись на ці обставини, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 рішення місцевого суду в
частині задоволення позову ОСОБА_1
вважали незаконним і просили
апеляційний суд його скасувати й
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 В
решті рішення просили залишити без
змін.

Рішення місцевого суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в апеляційному порядку не
оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Місцевим судом встановлено, що згідно з
довідкою Зорянської сілької ради
Рівненського району № 3340 від 23 липня 2010
року за ОСОБА_1 (його бабою ОСОБА_4 як
попереднім землекористувачем)
обліковується земельна ділянка площею
0,07 га, яка призначена для будівництва і
обслуговування житлового будинку.

З Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 276297
вбачається, що ОСОБА_4, яка є бабою
ОСОБА_1, набула у власність свою
земельну ділянку площею 0,0759 га в с.
Новостав Рівненського району на
підставі рішення Зорянської сільської
ради Рівненського району № 124 від 3
листопада 2011 року (а. с. 6).

З довідки Зорянської сільської ради
Рівненського району № 1770 від 25 жовтня
2012 року вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
біля будинку на АДРЕСА_1 користуються
земельною ділянкою площею 0,2006 га на
підставі рішення Зорянської сільської
ради № 779 від 8 серпня 2012 року і
розробленої технічної документації із
землеустрою ПП „Інтенсив-сервіс".
Відділом державної реєстраційної
служби Рівненського районного
управління юстиції 11 квітня 2013 року
зареєстровано право спільної сумісної
власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на цю
земельну ділянку, яка частково,
орієнтовно площею 0,035 га накладається
на земельну ділянку, що перебуває у
власності ОСОБА_1

З відповіді Головного управління
Держземагенства у Рівненській області
від 3 жовтня 2013 року та інших матеріалів
справи видно, що при розгляді технічних
документацій із землеустрою,
розроблених ПП „Рівненська земельна
компанія" та „Інтенсив-сервіс",
встановлено суттєві розбіжності у
кадастрових планах і протоколах
обстеження, встановлення та погодження
спільної межі земельних ділянок ОСОБА_4
(попереднього власника земельної
ділянки) та ОСОБА_2 Зокрема, у протоколі
розробленої технічної документації із
землеустрою ПП „Рівненська земельна
компанія" детально описано межу від Г
до А по суміжності із землями ОСОБА_2,
яка становила 70,27 м, де зазначено, що
спочатку протяжністю 24,43 м межа
проходить по дерев'яній огорожі до
спільної будівлі, яка погоджена 22
вересня 2010 року землекористувачем
ОСОБА_2 У протоколі ж розробленої
технічної документації із землеустрою
ПП „Інтенсив-сервіс" записано, що межа
від Б до В проходить по суміжності із
землями ОСОБА_4 в змінному напрямку по
суходолу лише на протязі 62,32 м, що на 7,95
м менше межі, погодженої 9 грудня 2011
року ОСОБА_2 Внаслідок зміненої
конфігурації спільної межі із
власності ОСОБА_1 виключено земельну
ділянку площею 0,035 га і включено до
спільної сумісної власності громадян
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Зорянською сільською
радою грубо порушено вимоги діючого
земельного законодавства, оскільки
погоджено вище зазначені протоколи і
кадастрові плани з безпідставною
зміною межі. Рішенням Зорянської
сільської ради № 124 від 3 березня 2011
року ОСОБА_4 передано у приватну
власність 0,0759 га, а рішенням № 779 від 8
серпня 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 передано
у спільну власність 0,2006 га, що разом
становить 0,2765 га. В той час вся площа
земельної ділянки, на якій
розташований жилий будинок на АДРЕСА_1,
співвласниками якого є баба позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_4, а також ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
становить 0,24 га, що на 0,0365 га перевищує
загальну площу земельної ділянки біля
цього будинку. Таким чином, сільською
радою 0,035 га фактично одночасно було
передано у власність обом
землекористувачам, що є основною
причиною накладок їх земельних
ділянок.

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою
для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки.

Пленум Верховного Суду України у п. 21
постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснив, що виходячи
з того, що порядок користування
спільною земельною ділянкою, у тому
числі тією, на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою
угодою залежно від розміру їхніх
часток у спільній власності на
будинок, суд відповідно до статті 88
ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні
спорів як між ними самими, так і за
участю осіб, котрі пізніше придбали
відповідну частку в спільній
власності на землю або на жилий
будинок і для яких зазначена угода
також є обов'язковою. Це правило
стосується тих випадків, коли жилий
будинок було поділено в натурі.

Проте цих вимог сільською радою при
безоплатній передачі земельних
ділянок у власність обох сторін у
справі також дотримано не було.

Таким чином, зважаючи на те, що при
передачі земельних ділянок у власність
сторін були порушені приписи чинного
земельного законодавства, що регулює
порядок безоплатної передачі
земельних ділянок у власність, суд
першої інстанції, на переконання,
колегії суддів, законно й обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги обох
сторін, які були пред'явлені ними у
даній справі.

Доводи поданої апеляційної скарги як
бездоказові правильності зроблених
місцевим судом висновків не
спростовують.

Рішення місцевого суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в апеляційному порядку не
оскаржено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, повно і
всебічно з'ясувавши всі дійсні
обставини спору сторін та виконавши
інші вимоги цивільного судочинства,
вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у
справі судового рішення та задоволення
поданої апеляційної скарги, виходячи з
меж її доводів, апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Рівненського районного суду
від 8 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Вона може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: