АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2243/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. УХВАЛА
28 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренка Ю. В.суддівМагди Л.
Ф. , Міщенка С. В. при секретаріПосипайко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м.Черкаси від 14
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання відмови
від прийняття спадщини недійсною та
визнання права на спадщину, заслухавши
позивача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, -
в с т а н о в и л а :
У березні 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідачка є його рідною матір'ю.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м .Черкаси помер
його батько і чоловік відповідачки -
ОСОБА_8. Після його смерті залишилось
спадкове майно: 19/50 часток житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд по АДРЕСА_1, а також
присадибна земельна ділянка площею 276
кв.м., надана на підставі Державного
акта на право власності Серії ЯЕ № 375780,
зареєстрованому в Земельному кадастрі
Сторони у справі проживали разом зі
спадкодавцем і є спадкоємцями першої
черги за законом та разом прийняли
спадщину. Відповідачка є особою
похилого віку, має право на отримання
субсидії по сплаті комунальних послуг,
тому вона умовила його відмовитись від
належної йому 1/2 частки у спадщині,
запевнивши його, що в протилежному
випадку субсидія їй не буде нарахована,
а після оформлення документів
переоформить на його ім'я спадщину. 8
листопада 2013 року відповідачка
отримала Свідоцтво про право на
спадщину за законом на 19/50 часток
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд що
знаходиться у АДРЕСА_1. Спадщину на
присадибну земельну ділянку вони не
оформили. Після цього відповідачка
різко змінила своє відношення до нього
та відмовилась переоформити будь - яким
способом належну йому частку у
Вважає що відповідачка навмисне ввела
його в оману, щодо обставин, які мають
для нього істотне значення. За таких
умов вчинений ним право чин - відмова
від частки у спадщині, має бути судом
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 14 липня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким його позов
задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, в порядку ст.303 ЦПК України,
судова колегія приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 є
рідною матір'ю позивача ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м.Черкаси помер
батько позивача і чоловік відповідачки
-ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом
про смерть. (а.с. 23)

Після його смерті залишилось спадкове
майно: 19/50 часток житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд
по АДРЕСА_1 ,а також присадибна земельна
ділянка площею 276 кв.м.,надана на
підставі Державного акта на право
власності Серії ЯЕ №375780,
зареєстрованому в Земельному кадастрі
під №:06:028:0042. (а.с. 7)

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до заяви, поданої нотаріусу
Першої черкаської державної
нотаріальної контори від 24.12.2011 року
позивач ОСОБА_6 відмовився від
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті його батька на користь
відповідачки ОСОБА_7 При цьому ОСОБА_6
було роз'яснено, що його відмова від
прийняття спадщини є безумовною та
беззастережною, але може бути
відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.
Наслідки подачі вказаної заяви та
зміст ст..ст. 1273-1275 ЦК України було
роз'яснено. (а.с. 22 )

Визначеним правом на відкликання заяви
ОСОБА_6 не скориставсь.

8 листопада 2013 року ОСОБА_7 отримала
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на 19/50 часток житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд , що знаходиться у
АДРЕСА_1. (а.с. 30).

Згідно з п. 5 ст. 1274 ЦК України відмова
від прийняття спадщини може бути
визнана судом недійсною з підстав,
встановлених ст. ст. 225, 229-231, 233 ЦК
України.

Відповідно до ст. 230 ЦК України, з
підстав якої було заявлено позов, якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

Пленум Верховного Суду України у п. 20
постанови від 6 листопада 2009 року № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснив, що
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
подання позивачем заяви про відмову
від прийняття спадщини з наведених ним
мотивів не може бути підставою для
визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною як вчиненою під
впливом обману. Позивачем не доведено
істотність обставин, щодо яких його
було введено в оману.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
вважає безпідставними доводи
апеляційної скарги про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також про
допущення порушень норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

При цьому слід зазначити, що викладені
в апеляційній скарзі доводи були
предметом дослідження в суді першої
інстанції, правильності висновків суду
не спростовують та на законність
рішення суду не впливають.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно розглянув справу, надав
всім доводам сторін належну правову
оцінку, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення
рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити,
а рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 14 липня 2014 року у даній
справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :