Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №293/2135/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" про визнання
незаконним підвищення відсоткової
ставки

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Черняхівського районного
суду Житомирської області від 30 травня
2014 року, -

в с т а н о в и л
а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому
просила:

- визнати незаконним збільшення
відсоткової ставки з 20,04% до 24,96% за
кредитним договором, укладеним 19.05.2008
року між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк",
починаючи з 01.02.2009 року;

- визнати незаконними дії Банку щодо
зарахування сплачених нею коштів не
відповідно до їх цільового
призначення, зазначеного у платіжних
документах, а на інші цілі;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок та зарахувати кошти,
сплачені нею, на погашення тіла за
кредитом.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що Банк, в порушення вимог ч. 2 ст. 1056-1
ЦК України, без її згоди з 01.02.2009 року
збільшив відсоткову ставку за
кредитним договором. Крім того, при
сплаті коштів за кредитним договором
нею вказувалося цільове призначення
платежу - погашення тіла кредиту, проте
Банк безпідставно зараховував вказані
кошти на інші цілі, внаслідок чого
залишок тіла кредиту не зменшувався, а
відповідач нараховував підвищені
відсотки.

Рішенням Черняхівського районного
суду від 30 травня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі представник
позивачки ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Зазначила, що суд
першої інстанції безпідставно
застосував до даних правовідносин
строк позовної давності, оскільки
позивачка не отримувала повідомлення
Банку про підвищення відсоткової
ставки, а про вказані обставини
дізналася під час розгляду іншої
справи про звернення стягнення на
іпотечне майно. Крім того, після
отримання у жовтні 2013 року виписок щодо
погашення кредиту позивачка дізналася,
що сплачені нею суми на погашення тіла
кредиту зараховувалися Банком на інші
цілі, внаслідок чого заборгованість не
зменшувалася, а відповідач продовжував
нараховувати відсотки у більшому
розмірі.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачці було достовірно відомо про
підвищення відсоткової ставки за
кредитним договором, оскільки вона
сплачувала кошти за новою процентною
ставкою. Крім того, нею пропущено строк
звернення до суду.

Проте, погодитися з таким висновком не
можна, враховуючи наступне.

Встановлено, що 19.05.2008 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № ZRKWGК00004338,
відповідно до якого позивачка отримала
кредит в сумі 134925 грн. на придбання
житла, зі сплатою відсотків у розмірі
20,04 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення 18.05.2028 року.

Відповідно до п.2.3.1. вищевказаного
договору Банк, за певних обставин, має
право в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом. При цьому
Банк зобов'язаний надіслати
Позичальникові письмове повідомлення
про зміну процентної ставки протягом 7
днів з дати вступу в чинність зміненої
процентної ставки.

З матеріалів справи вбачається, що
30.12.2008 року, на виконання розпорядження
ПАТ КБ "ПриватБанк" від 25.12.2008 року №
Э.40.0.0.0/1-20, позивачці був надісланий
лист про підвищення відсоткової ставки
за кредитним договором з 20,04% до 24,96%,
починаючи з 01.02.2009 року.

На підтвердження вручення вказаного
листа, відповідачем надано реєстр
№358ір згрупованих рекомендованих
відправлень від 09.01.2009 року, переданих
08.01.2009 року в поштову установу, який в
переліку містить поштове відправлення
на ім'я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, відправлення листа про
підвищення процентної ставки не є
належним повідомленням боржника про
зміну умов кредитного договору, за
відсутності поштового повідомлення
про вручення даного листа. Позивачка в
судовому засіданні заперечувала факт
отримання нею такого повідомлення та
сплату процентів за підвищеною
відсотковою ставкою, зазначала, що про
підвищення дізналася тільки під час
розгляду іншої справи про звернення
стягнення на іпотечне майно.

З наявних в справі виписок про
погашення кредиту за 2008, 2009, 2010, 2012 роки
та квитанцій вбачається, що ОСОБА_1
жодного разу не здійснювала платежі за
збільшеною відсотковою ставкою.

Крім того, рішенням Черняхівського
районного суду від 08.02.2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 11.07.2012 року, відмовлено ПАТ
КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ ZRKWGК00004338 від 19.05.2008 року. Під час
розгляду вказаної справи встановлено,
що ОСОБА_1 не була належним чином
повідомлена про зміну умов кредитного
договору в частині збільшення
відсоткової ставки.

Слід також зазначити, що відповідно ч. 2
ст. 3 Закону України "Про запобігання
впливу світової фінансової кризи на
розвиток будівельної галузі та
житлового будівництва",
кредитно-фінансовим установам за
укладеними договорами забороняється
збільшувати процентну ставку за
кредитами, отриманими фізичними та
юридичними особами на придбання або
будівництва житла. Така ставка може
бути змінена лише за згодою сторін.
Даний закон набрав чинності 14.01.2009 року.

З кредитного договору та пояснення
сторін вбачається, що кредит надано
позивачці на придбання житла, а
відсоткова ставка збільшена Банком з
01.02.2009 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в частині
визнання незаконним збільшення
відсоткової ставки з 20,04% до 24,96%,
оскільки позивачка не повідомлена про
зміну умов кредитного договору, про
збільшення ставки дізналася лише під
час розгляду у 2011-2012 роках справи за
позовом Банку про звернення стягнення
на предмет іпотеки. За таких обставин,
строк позовної давності по даним
вимогам не пропущено, а тому рішення в
цій частині підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги ОСОБА_1 "про визнання
незаконними дії Банку щодо зарахування
сплачених нею коштів не відповідно до
їх цільового призначення, зазначеного
у платіжних документах, а на інші цілі,
та зобов'язання провести перерахунок і
зарахувати кошти, сплачені нею, на
погашення тіла за кредитом". З
кредитного договору вбачається, що
Банк має право, у разі несвоєчасного
погашення кредитного зобов'язання,
проводити зарахування коштів,
отриманих від позичальника, у
черговості, передбаченої п. 3.2.
кредитного договору. Даний договір
підписано позивачкою, вказані умови
нею не оспорені.

Оскільки суд першої інстанції
відмовив у задоволенні вказаних вимог
за пропуском строку звернення до суду,
рішення в цій частині також підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні цих
вимог за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Черняхівського районного суду
Житомирської області від 30 травня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення
про часткове задоволення позову.

Визнати незаконним підвищення з 01.02.2009
року відсоткової ставки з 20,04% до 24,96% за
кредитним договором № ZRKWGК00004338
укладеним 19.05.2008 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1, зобов'язати
відповідача провести перерахунок
сплачених ОСОБА_1 коштів за вказаним
договором.

В решті позову відмовити за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча Судді