ун. № 759/6618/14-ц
пр. № 2/759/3192/14
08 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді
з участю: представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» та ОСОБА_2
про відшкодування завданої шкоди,-
У квітні 2014 р. позивачка
звернулася до суду із зі зніченим
позовом, просить суд стягнути на свою
користь з Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» страхове відшкодування у розмірі
8697 грн. 67 коп., пеню у розмірі 1387 грн. 82
коп. та з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1
матеріальну шкоду у розмірі 987 грн. 45
коп., посилаючись на ті підстави, що
25.06.2013 р. сталася дорожньо-транспортна
пригода під час якої відповідач ОСОБА_2
на автомобілі «Фольксваген поло»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодив
належний ОСОБА_3 автомобіль «Мазда
СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_3.
ОСОБА_2 відмовився самостійно
відшкодувати завдану шкоду,
запропонувавши звернутися до його
страхової компанії Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім». Постановою
Святошинського районного суду ОСОБА_2
визнано винним у зазначеній
дорожньо-транспортної пригоди. На
момент подачі позову автомобіль
позивачці був відремонтований за
У судовому засіданні представник
позивачки заявлені уточнюючи позовні
вимоги підтримав, пояснивши, оскільки
Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 25.07.2013 р. ОСОБА_2 було
визнано винним у порушенні ПДР України
та притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення вказаної
ДТП він і повинен відшкодовувати
завдану матеріальну шкоду,а оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ
«Український Страховий Дім» страхове
відшкодування повинно стягуватися із
страхової компанії. Зазначивши, що у
звіті №3542 від 08.07.2013 р. про вартість
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу «Мазда
СХ-7» д.н. НОМЕР_3, коефіцієнт фізичного
зносу застосований помилково.
Відповідач ОСОБА_2 просить суд
винести рішення яке буде ґрунтуватися
на нормах Закону, додавши, що не
заперечує проти позовних вимог
оскільки обов'язок щодо відшкодування
шкоди заподіяної автомобілю позивачки
відповідно до Полісу №АС/4526223
покладено на страхову компанію ПрАТ
«Український Страховий Дім»,
матеріальну шкоду у розмірі 987 грн. 45
коп. згоден сплатити у повному обсязі.
Відповідач ПрАТ «Український
Страховий Дім» будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
проведення судового засідання у
відповідності до вимог ст.76 ЦПК
України, свого права на участь у ньому
не використав, про причини неявки суду
не повідомив. Заяви щодо розгляду
справи без його участі до суду не
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
вважає встановленими такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що 25.06.2013 р.
сталася дорожньо-транспортна пригода,
під час якого ОСОБА_2 пошкодив належний
позивачу автомобіль (а.с.14,15).

26.06.2013 р. за вх. №177/7 до ПрАТ
«Український Страховий Дім» ОСОБА_2
було подано заяву (повідомлення) про
дорожньо-транспортну пригоду, яка може
бути підставою для здійснення
страхового відшкодування (а.с.9,10).

26.06.2013 р. за вх. вх. №177/10 до ПрАТ
«Український Страховий Дім» ОСОБА_3
було подано заяву (повідомлення) про
дорожньо-транспортну пригоду, яка може
бути підставою для здійснення
страхового відшкодування (а.с.11,12).

Постановою Святошинського
районного суду м. Києва від 25.07.2013 р.
ОСОБА_2 було визнано винним у порушенні
ПДР України та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення вказаної ДТП, а 14.08.2013 р.
звернулася із заявою про виплату
страхового відшкодування (а.с.16,26).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанова суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою

На виконання вимог п. 34.2. ст. 34 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 08.07.2013 р. ПрАТ «Український
Страховий Дім» направило експерта для
огляду пошкодженого транспортного
засобу позивача та визначення розміру
збитків, яким було складено звіт з
оцінки транспортного засобу №3542
згідно якого розмір матеріального
збитку завданого власнику КТЗ,
приймається рівним вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу запчастин,
без урахування ВТВ у розмірі 4549 грн. 68
коп. (а.с.17-25).

Згідно зі ст. 29 ЗУ №1961-IV у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, зокрема,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством, тобто,
знос транспортного засобу
розраховується лише у тому випадку,
якщо це передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 988 ЦК України
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. Інші збитки
вважаються застрахованими, якщо не
встановлено договором. Тобто,
потерпілому відшкодовується реальні
збитки, а саме, матеріальний збиток
(вартість відновлювального ремонту з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу), а не вартість відновлювального
ремонту.

Відповідно до п. 1.4 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
методика застосовується з метою:
визначення вартості КТЗ для
страхування фізичними та юридичними
особами; визначення матеріальних
збитків, завданих власнику в разі
пошкодження КТЗ; визначення вартості
відновлювального ремонту КТЗ;
визначення вартості КТЗ для
розв'язання майнових суперечок та ін..

Відповідно до п. 2.4 вищезазначеної
Методики вартість матеріального
збитку визначається як вартісне
значення витрат, яких зазнає власник у
разі пошкодження або
розукомплектування КТЗ, з урахуванням
фізичного зносу та витрат, яких зазнає
чи може зазнати власник для
відновлення свого порушеного права
користування КТЗ, також, згідно п. 8.2
вартість матеріального збитку,
завданого власнику КТЗ, визначається
такою, що дорівнює ринковій вартості
КТЗ на момент пошкодження за наявності
однієї з умов: якщо, незважаючи на
принципи внеску та найбільш
ефективного використання, вартість
відновлювального ремонту КТЗ не менша
за його ринкову вартість; якщо сума
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
зносу КТЗ і втрати товарної вартості не
менша за ринкову вартість КТЗ; якщо
неможливо відновити КТЗ відповідно до
технічних вимог виробника.

Відповідно до п. 8.3 Методики в
інших випадках вартість матеріального
збитку визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників КТЗ та
величини ВТВ.

Згідно п.7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
Затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (у
редакції наказу Міністерства юстиції
України, Фонду державного майна
України №1335/5/1159 від 24.07.2009 р. на те, що
«Значення коефіцієнта фізичного зносу
приймається таким, що дорівнює нулю для
нових складників та для складників КТЗ,
строк експлуатації яких не перевищує,
зокрема, 5 років - для легкових КТЗ
виробництва країн СНД; 7 років - для
інших легкових КТЗ (а.с. 67-69)

Оскільки на дату оцінки
автомобіль позивача «Мазда СХ-7» д.н.
НОМЕР_3 строк експлуатації становив 5,49
років і не є транспортним засобом
виробництва країн СНД, суд вважає що
експерт помилково застосував
коефіцієнт фізичного зносу, а тому
треба відшкодовувати вартість
відновлювального ремонту без
врахування ПДВ.

Відповідно до акту виконаних
робіт №ТО-К-0018841 від 25.09.2013 р. та
платіжного доручення позивач сплатила
за ремонт автомобіля 10430 грн. 00 коп. де
ПДВ складає 1738 грн. 33 коп., а тому до
відшкодування підлягає сума 8691 грн. 67
коп. (а.с. 7,8).

Відповідно до листа ДПА України
від 21 серпня 2009 року № 10143/16-1516 «щодо
порядку врахування страховою
компанією сум податку на додану
вартість при проведення розрахунку
розміру страхового відшкодування» у
разі, якщо страхові суми не
перераховуються безпосередньо
потерпілим, а спрямовуються на
придбання у платника ПДВ послуг з
ремонту, заміщення, відтворення
застрахованого об'єкта чи
товарно-матеріальних цінностей, які
мають бути використані в процесі його
ремонту, то розрахунок суми виплати та
таке придбання здійснюється з
урахуванням сум ПДВ. У разі ж коли
придбання послуг з ремонту, заміщення,
відтворення застрахованого об'єкта
здійснюється у неплатника ПДВ, то
розрахунок суми виплати і сама виплата
здійснюється без урахування сум ПДВ.

У пункті 4 постанови Пленуму ВCСУ
України «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. за №4
роз'яснено, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до ст. ст.
1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі
чи майну фізичної або юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок
відшкодувати завдану шкоду виникає у
її завдавала за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Крім того, відповідно до ст. 3 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 р. обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 979 ЦК України передбачено,
що за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Тобто, виходячи із суті такого
страхування, Закон має на меті захист
не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й захист
інтересів страхувальника - заподіювача
шкоди.

У ч. 22.1 ст. 22 вищезазначеного
Закону міститься, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третіх осіб.

19.06.2013 р. між Приватним
акціонерним товариством «Український
Страховий Дім» та ОСОБА_2 укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що посвідчується полісом
№АС/4526223 (а.с. 45).

За даним полісом страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяно шкоду третім особам під час
ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і в
наслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором. Даним полісом забезпечений
транспортний засіб автомобіль
«Фольксваген поло», реєстраційний
номер НОМЕР_2 та встановлено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну (на одного потерпілого) - 50000 грн. 00
коп., а франшиза дорівнює нулю.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика особі,
яка має право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ, яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня. Прострочення
виконання зобов'язання настало 14.11.2013 р.

Облікова ставка Національного
банку України становить:

- з 14.11.2013 р. до 14.04.2014 р. - 6,5% річних -
151 день;

- з 15.04.2014 р. до 16.07.2014 р. - 9,5% річних -
94 дні;

- з 17.07.2014 р. до 07.10.2014 р. - 12,5% річних -
83 дні.

Розрахунок пені становить:

- 2 х (6,5:100:365) х 15 х 8697 грн. 67 коп. = 467
грн. 77 коп;

- 2 х (9,5:100:365) х 94 х 8697 грн. 67 коп. = 425
грн. 59 коп;

- 2 х (12,5:100:365) х 83 х 8697 грн. 67 коп. = 494
грн. 46 коп.

Отже, сума пені становить 467 грн. 77
коп. + 425 грн. 59 коп. + 494 грн. 46 коп. = 1387 грн.
82 коп.

Таким чином, до відшкодуванню на
користь позивача із ПрАТ «Український
Страховий Дім» підлягає сума у розмірі
8697 грн. 67 коп. + 1387 грн. 82 коп. = 10085 грн. 49
коп.

Різниця між фактично потраченими
коштами на ремонт і тими що має
відшкодувати ПрАТ «Український
Страховий Дім» складає 987 грн. 45 коп. яку
згоден сплатити відповідач ОСОБА_2.

Таким чином, у позивача внаслідок
ДТП виникло право отримати від ОСОБА_2
відшкодування завданих збитків, а саме
розміру матеріального збитку і цей
обов'язок - відшкодування даних
матеріальних збитків, в повному обсязі
переходить до Страховика, а саме, ПрАТ
«Український Страховий Дім» в межах
ліміту 50000 грн. 00 коп. відповідно до
Полісу №АС/4526223.

Згідно з п. 14 постанови Пленуму
ВCСУ України «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 р. за №4 ухвалюючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд з урахуванням принципу
диспозитивності, тобто за заявою
заподіювача шкоди, одночасно повинен
вирішити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України суд покладає на відповідача
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» обов'язок
відшкодувати позивачу сплачені судові
витрати.

На підставі викладеного,
керуючись Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», постанова Пленуму ВCСУ
України «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ст. ст. 1192, 1194 ЦК України та
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 179, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» на користь ОСОБА_3
відшкодування завданої шкоди, що
складає 10085 грн. 49 коп. та судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 987
грн. 45 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів.

СУДДЯ: