АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6119/14 р.
Головуючий 1 інстанції: Бібік О.В.
Справа № 621/1060/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Зміївського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
спільною власністю,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
спільною власністю.

В обґрунтування своїх вимог
посилалась на те, що відповідач
самовільно, без її згоди захопив та
перепланував тамбур, який знаходиться
у їх спільному користуванні, тобто,
встановив перегородку з дверима, чим
позбавив її можливості належним чином
користуватися цим спільним
приміщенням, так як відстань між
вхідними дверми скоротилась, що
створює незручності при одночасному
вході чи виході із квартир. На її
неодноразові звернення до відповідача
з приводу перевлаштування дверей та на
приписи державних органів щодо
усунення порушення, відповідач не
реагує. Таким чином, ОСОБА_1 просила
зобов'язати відповідача знести
самовільно прибудований до кв.НОМЕР_1
будинку АДРЕСА_1 тамбур, видати
направлення для проведення експертизи
речових доказів та стягнути з
відповідача сплачений нею судовий
збір.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свій позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечував
посилаючись на те, що коли він
заселився у квартиру кв.НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1, то тамбур вже існував. Його
побудували батьки відповідача зі згоди
мешканців під'їзду, а позивач постійно
пред'являє надумані вимоги. Документів,
які вимагає законодавство на
влаштування тамбуру, та які б
підтверджували право власності на своє
ім'я відповідач не має. Підтвердив той
факт, що його було оштрафовано за
самовільне переобладнання вказаного
тамбура.

Рішенням Зміївського районного
суду Харківської області від 30 липня 2014
року позов ОСОБА_1- задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути
перешкоди у користуванні
співвласником ОСОБА_1 допоміжним
приміщенням у багатоквартирному
будинку АДРЕСА_1 у спосіб знесення за
власний рахунок самовільно
прибудованого тамбуру до кв. НОМЕР_1
будинку АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн.60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати в
частині відмови їй надання направлення
для проведення експертизи речових
доказів та задовольнити цю позовну
вимогу в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно з Правилами утримання житлових
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 р. N 76 (надалі Правила) до
елементів перепланування жилих
приміщень належать: перенесення і
розбирання перегородок, перенесення і
влаштування дверних прорізів,
улаштування і переустаткування
тамбурів, прибудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових
будинків.

Відповідно до п. 1.4.1. Правил,
«перепланування жилих будинків, жилих
і нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів відповідно до
законодавства».

Відповідно до п. 1.4.4. Правил,
«перепланування жилих будинків, жилих
і нежилих у жилих будинках приміщень,
що призводять до порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається».

Відповідно до ст..19 ЗУ « Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» спільне майно власників
квартир складається з неподільного та
загального майна. Неподільне майно
перебуває у їх спільній сумісній
власності і не підлягає відчуженню,
загальне майно - у спільній частковій
власності.

Сторони визнали в судовому засіданні,
що вони є власниками квартир НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 визнав ту обставину,
що до квартири, яка належить йому на
праві власності під НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1 прибудовано тамбур. Документів
які б підтверджували його право
власності на спірну споруду він не має.
Письмового дозволу всіх мешканців
під'їзду вказаного будинку на
переобладнання тамбуру як місця
загального користування на його ім'я та
на ім'я попередніх власників квартири
НОМЕР_1 за вказаною адресою він надати
не може.

Квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 знаходяться
в одному тамбурі на першому поверсі
п'ятого під'їзду п'ятиповерхового
будинку АДРЕСА_1.

Тамбур є місцем загального
користування власників прилеглих до
нього квартир.

Цей тамбур вказаних квартир самовільно
перепланований шляхом побудови
перегородки навколо квартири НОМЕР_1
внаслідок чого утворилось приміщення,
яке було самовільно приєднане
відповідачем до площі своєї квартири.

Ці обставини підтверджуються
матеріалами перевірки департаменту
ЖКГ та розвитку інфраструктури
Харківської ОДА, Зміївської РДА,
виконавчого комітету Зміївської
міської ради, Зміївським районним
відділом ГУДСУ з надзвичайних ситуацій
у Харківській області, прокуратури
Зміївського району Харківської
області (а.с.6,7,8,9, 10,12,13).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
перепланування тамбуру відповідачем
ОСОБА_2, у вигляді встановлення
перегородки з дверима, проведено з
порушеннями вимог законодавства, а
саме без отримання відповідного
дозволу (самовільно), з порушеннями
вимог Правил пожежної безпеки, та є
таким, що погіршує умови проживання їх
сусідки ОСОБА_1 позивачки по справі.

Що стосується позовних вимог видати
направлення для проведення експертизи
речових доказів,то колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що це не є
спір про право з відповідачем, а є
процесуальна дія позивача з приводу
доказування певних фактів і не є
самостійним способом судового захисту
визначеного ст.. 16 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду також не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -