Справа № 236/1282/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Ткачова О.М.

при секретарі - Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красний Лиман справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном ,-

ВСТАНОВИВ :

25.06.2014 року позивач звернулась до
суду з позовом до відповідача в якому
просить визнати законною належність
сараю за квартирою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4передати сарай в користування
мешканцям квартири АДРЕСА_1 та
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати.

В судовому засіданні позивач
наполягала на позовних вимогах з
підстав викладених в позовній заяві
та просила позов задовольнити. При
цьому також пояснила, що відповідач на
її прохання звільнити сарай пояснила,
що та буде ним користуватись після її
смерті. При цьому на задані їй питання
вона суду пояснила, що зараз в квартирі
в якій вона мешкає є газ і для підігріва
воги встановлено колонку.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнала у
повному обсязі та судові пояснила, що з
1961 року вона мешкала в квартирі АДРЕСА_1
і за зазначеною квартирою було
закріплено сарай для зберігання палива
, оскільки в квартирі було встановлено
титан для підігріва води. Проживши там
більше десяти років вона перейшла
мешкати в іншу квартиру а цю квартиру
згодом було надано для мешкання ОСОБА_5.
При цьому за час користування сараєм
вона двічі перекривала дах та в самому
сараї був за рахунок її коштів було
споруджено льох.

Судом при досліджені інших
доказів по справі встановлено:

За договором купівлі-продажу від
04.04.2013 року ОСОБА_5та ОСОБА_6продали а
ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.6-8).
Відповідно до проектної документації в
житловий комплекс зазначеного будинку
входив сарай для господарських потреб
мешканців будинку ( а.с.12-14) яким
користується відповідач і яка на
вимоги позивача та інших осіб
відмовляється його звільнити (
а.с.10-11.15-20).

Суд, заслухавши позивача ,
відповідача, та дослідивши матеріали
справи як докази,вважає,що позов не
підлягає задоволенню , з наступних
підстав:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших
осіб,які беруть участь у справі,та
відповідно до ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог.

В дослідженому судом договорі
купівлі-продажу не зазначено що разом з
квартирою позивачем було придбано і
сарай та позивачем не надано суду
технічного паспорту на квартиру , а
також відомості чи перебуває на
балансі у будь-якої юридичної особи
срай що є предмтом спору , а також
відомості щодо можливості його
експлуатації відповідно до
будівельних норм та стандартів.

Оскільки , як вбачається з
досліджених в судовому засіданні
доказів квартира АДРЕСА_1 була
придбана позивачем на вторинному
ринку житла, то до спірних
правовідносин слід застосовувати
норми ЦК України а не норми Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду". При цьому до спірних
правовідносин не можна застосувати
норми ст.382 ЦК України, оскільки як було
встановлено в судовому засіданні
спірна будова не належить до
приміщення загального користування
зазначеного будинку.

Відповідно до ч.1 ст.186 ЦК України -
річ , призначена для обслуговування
іншої (головної) речі і пов*язана з нею
спільним призначенням , є її
приналежністю.

Згідно з ч.2 ст.186 ЦК України -
приналежність слідує за головною
річчю, якщо інше не встановлене
договором або законом.

Як вбачається з досліджених в
судовому засіданні доказів у зв*язку з
тим, що до будинку №2 по провулку
Матросова в м. Красний Лиман Донецької
області було підведено газ ,то
побудований поруч з ним сарай втратив
своє призначення для зберігання
паливних матеріалів, втратив своє
цільове призначення, а отже перестав
бути приналежністю до цього будинку.

Відповідно до ст.204 ЦК України -
правочин є правомірним , якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України- зміст
договору становлять умови (пункти) ,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними.

Таким чином, у зв*язку з тим, що
сарай перестав бути приналежністю до
житловому будинку АДРЕСА_1, а сторонами
в договорі купівлі- продажу від 04.04.2013
року квартира № 12 продана позивачу без
будь яких вказівок, що разом з
квартирою продається сарай, а також у
зв*язку з відсутністю будь-якої
технічної документації на нього, то
діями відповідача по користуванню
зазначеним майном не порушуються права
позивача, бо вона не має будь-яких
законних підстав для користування
зазначеним майном, і таким чином в
позовних вимогах слід відмовити з
зв*язку з відсутністю підстав для його
задоволення.

Зідно з ст.88 ЦПК України судові
витрати у зв*язку з відмовою в позові
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст.186,204,386--387,628 ЦК
України,ст. ст.88,209,213 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном - відмовити, за
відсутністю підстав для його
задоволення.

Рішення суду набирає законної
сили післязакінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через
Краснолиманський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
а