Ухвала

іменем україни

10 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич
М.К.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства «Ніжинське
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про визнання наказу про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності незаконним за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 18 квітня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом до
комунального підприємства «Ніжинське
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» (далі - КП «НУВКГ»),
посилаючись на те, що з 30 березня 2011
року перебував у трудових відносинах з
КП «НУВКГ». Наказом від 6 грудня 2013 року
його притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани за
прогули без поважних причин. Зазначав,
що профспілковий комітет професійної
спілки працівників комунального
господарства м. Ніжина, розглянувши
подання директора КП «НУВКГ» Арендаря
М.І., відмовив у наданні згоди на
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності. Проси про визнання
зазначеного наказу незаконним.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від

8 січня 2014 року позов задоволено.
Визнано наказ № 230-К від 6 грудня 2013 року
КП «НУВКГ» про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3, незаконним.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 18 квітня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 травня 2014 року
відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження на вказане
рішення апеляційного суду.

Постановою Верховного Суду України від
22 жовтня 2014 року скасовано ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 травня 2014 року, справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
відмова профспілкового комітету в
наданні згоди на притягнення позивача,
який є головою цієї профспілки, до
дисциплінарної відповідальності є
необґрунтованою, у зв'язку із чим
керівник підприємства мав право
застосувати до позивача дисциплінарне
стягнення без згоди виборного
профспілкового органу. Одночасно суд
дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, який
обраний головою профспілки, не є членом
виборного профспілкового органу.

Проте з таким висновком погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Установлено, що з 1 липня 2011 року ОСОБА_3
працював в

КП «НУВКГ» на посаді головного
юрисконсульта.

8 листопада 2013 року працівниками КП
«НУВКГ» складено акт про відсутність
ОСОБА_3 з 8 години 40 хвилин до 12 години як
на робочому місці, так і на території
підприємства.

2 грудня 2013 року, розглянувши подання
директора КП «НУВКГ» від 18
листопада 2013 року про надання згоди на
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_3 та
застосування до нього дисциплінарного
стягнення у вигляді догани, професійна
спілка працівників комунального
господарства м. Ніжина відмовила в
наданні згоди на притягнення
останнього до дисциплінарної
відповідальності.

Наказом директора КП «НУВКГ» від 6
грудня 2013 року

ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за відсутність на
робочому місці та на території КП
«НУВКГ» протягом робочого дня.

Частина 1 ст. 252 КЗпП України формулює
загальне положення, яке покладає на
власника або уповноважений ним орган
обов'язок створення для працівників
підприємства, установи, організації
обраних до складу виборної
профспілкової організації, можливості
для здійснення їхніх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» і ч. 2 ст. 252 КЗпП
України однією з гарантій можливості
здійснення працівниками підприємства,
установи, організації обраних до
складу виборної профспілкової
організації своїх повноважень є
заборона притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності без
попередньої згоди виборного органу,
членами якого вони є.

Згідно із ч. 6 ст. 39 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» рішення профспілки про
ненадання згоди на розірвання
трудового договору з працівником має
бути обґрунтованим. У разі якщо в
рішенні немає обґрунтування відмови у
такій згоді, роботодавець має право
звільнити працівника без згоди
виборного органу профспілки.

Аналіз зазначеної норми права дає
підстави для висновку про те, що
власник має право звільнити працівника
без згоди профспілкового органу за
відсутності обґрунтування
профспілковим органом такої відмови, а
не з мотивів її відмови.

За аналогією правило ч. 6 ст. 39 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності» слід
застосувати й до передбачених

ч. 2 ст. 252 КЗпП України, ч. 4 ст. 41 цього
Закону випадків отримання згоди
профспілкового органу на притягнення
працівників - членів виборних
профспілкових органів до
дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд у порушення вимог ст.
ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України на вказане
увагу не звернув, не визначився з
характером спірних правовідносин,
змістом правових вимог і матеріальним
законом, що їх регулює та залишив поза
увагою, що рішенням профспілкового
комітету від

2 грудня 2013 року відмовлено в наданні
згоди на притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності з
мотивів недоведеності факту вчинення
ним прогулу та відсутності об'єктивних
підстав для такої відповідальності.

При цьому увійшовши в обговорення
правомірності обґрунтування рішення
виборного профспілкового органу, суд
вийшов за межі своєї компетенції та
дійшов до передчасного висновку про
відмову в задоволенні позову.

Оскільки при вирішенні спору судом
порушені норм процесуального права та
не застосовані норми матеріального
закону, які підлягали застосуванню, що
призвело до неправильного вирішення
справи, тому в силу ч.2 ст.338 ЦПК України
ухвалене у справі рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 18 квітня

2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук Судді:В.С.
Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М.
Фаловська