АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2482/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 59 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. УХВАЛА
01 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодороги В.
М.суддівБородійчука В. Г. , Демченка В. А.
при секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 14 серпня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
орган опіки та піклування м. Черкаси,
Придніпровський районний відділ
Державної міграційної служби України,
про надання дозволу на тимчасовий
виїзд з України громадянці, котра не
досягла 16 річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків, -

в с т а н о в и л а :

28 січня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_8, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору: орган опіки та
піклування м. Черкаси, Придніпровський
районний відділ Державної міграційної
служби України, про надання дозволу на
тимчасовий виїзд з України громадянці,
котра не досягла 16 річного віку, без
згоди та супроводу другого з батьків.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_8, який був розірваний 22 березня
2012 року. В період даного шлюбу, 29
вересня 2005 року, в них народилась
донька ОСОБА_4. На даний час дитина
проживає разом з батьком, ОСОБА_8
Відповідач по справі має іншу сім'ю,
цивільну дружину, живе іншим життям,
тобто приділяє всю свою увагу
теперішній сім'ї та піклується тільки
про неї. При зустрічах позивачки з
донькою, остання говорить, що хоче
проживати з нею.

В червні 2012 року позивачка
зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, який є
громадянином Росії та проживає також в
Росії. В період шлюбу з ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, народилась донька ОСОБА_11.
Зазначила, що донька ОСОБА_4 також хоче
їхати жити та навчатися до Росії.
Бажання доньки змінити місце
проживання абсолютно щире.

За час виїзду в Росію, у неї. був
постійний контакт з донькою ОСОБА_4 по
телефону та за допомогою мережі
Інтернет, позивачка постійно
цікавиться життям дитини та навчанням
у школі, підтримує зв'язок із класним
керівником, регулярно приїжджає до
України, однак тривалий час не може тут
залишатися в зв'язку з перебуванням в
декретній відпустці по догляду за
дитиною. Вона систематично надає
матеріальну допомогу на утримання
доньки, зокрема постійно направляє
кошти.

Позивачка неодноразово зверталась по
телефону, в листах, через своїх рідних,
до відповідача з проханням надати
дозвіл на виїзд їхньої спільної дитини
за межі України. Добровільно дати згоду
ОСОБА_8 на виїзд дитини відмовляється,
хоча можливості виховувати її на
належному рівні, на її думку, не має,
оскільки відповідач займається тільки
теперішньою сім'єю та приділяє лише їй
увагу.

Тому просила надати тимчасовий дозвіл
на виїзд з України ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягненню нею 16 років разом з
матір'ю ОСОБА_6 за кордон, до Російської
Федерації, без згоди та супроводу
батька.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 14 серпня 2014 року в
позові ОСОБА_6 до ОСОБА_8 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник ОСОБА_6. - ОСОБА_7 подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає
його незаконним, ухваленим із
порушенням норм матеріального права.
Просить скасувати рішення суду, та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, надати тимчасовий дозвіл на
виїзд до Російської Федерації ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягненню нею 16 років
разом з матір'ю ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того,
неодноразові виїзди дитини за кордон
без згоди батька на підставі рішення
суду є грубим порушенням права одного з
батьків на спілкування з дитиною та на
участь у її вихованні. Відповідач
ОСОБА_8 фактично несе основну
відповідальність за забезпечення, в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей, умов життя дочки,
необхідних для нормального та
здорового розвитку, що відповідає
інтересам дитини.

З такими висновками погоджується і
колегія суддів виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_6перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_8 з 23 липня 2005 року по 22
березня 2012 року. В період шлюбу, 29
вересня 2005 року, в них народилась
донька ОСОБА_12

Згідно рішення виконавчого комітету
Черкаської міської ради від 04 червня 2014
року №551 визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_12 з батьком ОСОБА_8

В даний час дитина проживає разом з
батьком.

З акту обстеження житлово-побутових
умов малолітньої ОСОБА_12, яка проживає
АДРЕСА_1, прописана, АДРЕСА_2, від 09
квітня 2014 року встановлено, що дитина
проживає з батьком та його цивільною
дружиною ОСОБА_14 та звідною сестрою -
ровесницею ОСОБА_14. В родині багато
приділяється уваги вихованню, навчанню
та розвитку дітей. Зі слів ОСОБА_8,
ОСОБА_12 спілкується з мамою ОСОБА_6, яка
проживає в Росії і має іншу сім'ю, через
Інтернет та під час відвідування мамою
м. Черкас. Двічі під час літніх канікул
ОСОБА_12 на прохання матері перебувала у
неї в Росії, жодного разу їй не було
відмовлено. Минулого року, коли ОСОБА_6
не мала можливості привезти дитину в м.
Черкаси, батько ОСОБА_8 забирав її сам.
Комісія зазначила, що ОСОБА_12 проживає
в хороших житлових та моральних умовах,
забезпечена всім необхідним для
навчання, відпочинку та розвитку(а.с.108).

Відповідно до акту №138 обстеження умов
проживання від 08 травня 2014 року комісія
служби у справах дітей Черкаської
міської ради встановила ,що в будинку
АДРЕСА_3, створені належні умови
проживання для малолітньої
ОСОБА_12(а.с.112).

Як вбачається з характеристики сім'ї
учениці Черкаської спеціалізованої
школи 1-111 ступенів №? 18, зазначено, що
батько починаючи з першого класу
цікавиться навчанням і життям доньки,
знаходить вірний тон у відносинах, знає
характер доньки і вміло організовує
виховання, вчить переборювати
труднощі, що зустрічаються в навчанні,
постійно відвідує батьківські збори,
бере активну участь в класних та
шкільних заходах, прищеплює доньці
працьовитість, повагу до дорослих. Вона
завжди охайна ,чистенька, коси
зачесані, шкільні речі в порядку, книги,
зошити обкладені. Дитина забезпечена
всім необхідним для навчання,
відпочинку та розвитку. Мама, позивачка
по справі, впродовж 3 років відвідувала
школу кілька раз в першому класі.
Зв'язок з класним керівником не
підтримує, шкільним життям та
навчанням дитини не цікавиться (а.с.
107).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 09
червня 2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_13, який є
громадянином Росії, у Пушкінському
управлінні РАКС головного управління
РАКС Московської області уклали шлюб,
про що в книзі реєстрації актів про
одруження 09 червня 2012 року зроблено
запис за № 426 (а.с. 19). Мають спільну
доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Москва.

Разом з чоловіком позивачка
забезпечена житлом, а саме квартирою по
АДРЕСА_4 загальною площею: 55,1 кв. м., але
з довідки про перевірку житлових умов,
не вбачається, які умови проживання
позивачки в зазначеній квартирі та чи
створені в ній належні умови
проживання для малолітньої ОСОБА_12( а.с.
17). Невідомо, де та в якій школі буде
навчатись неповнолітня ОСОБА_12

Відповідно до ст. 141 СК України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3),
ратифікованої постановою Верховної
Ради України 27 лютого 1991 року,
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами, адмiнiстративними
чи законодавчими органами,
першочергова увага приділяється як
найкращому забезпеченню iнтересiв
дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону
дитинства» предметом основної турботи
та основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

П. 18 Постанови Кабінету Міністрів
України від 31 березня 1995 р. N 231 «Про
затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення», оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду та
в'їзду в Україну громадян України»,
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

П. 5 постанови KM України від 25 серпня 2010
року №724 «Про внесення змін до Правил
перетинання державного кордону
громадянами України»,передбачено,
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
осіб, які уповноважені обома батьками,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою обох батьків із
зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі.

За зазначених обставин в судовому
рішенні також повинно бути вказано
держава прямування неповнолітньої
дитини та відповідний часовий проміжок
перебування її у цій державі.

Позивачка в своїй позовній заяві не
вказала на який відповідний часовий
проміжок перебування в Російській
Федерації вона просить суд надати
дозвіл вивезти свою неповнолітню дочку
та на які цілі перебування в цій країни
дитини, необгрунтовано вказавши
термін: до досягнення дитиною 16-річного
віку.

Враховуючи, що ОСОБА_12 тривалий час
проживає з батьком, який забезпечує її
всіма необхідними умовами для життя та
розвитку, не чинить перешкод у
спілкуванні матері та дочки, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального права
та ухвалено рішення з додержанням
положень чинного законодавства.
Відмова в позові не позбавляє
позивачку права самій приїжджати до
доньки в будь - який час, спілкуватись з
нею, приймати участь в її вихованні та
матеріальному її утримуванні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстави для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 14 серпня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
орган опіки та піклування м. Черкаси,
Придніпровський районний відділ
Державної міграційної служби України,
про надання дозволу на тимчасовий
виїзд з України громадянці, котра не
досягла 16 річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :