У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар
О.В.

суддів - Кеміня М.П.,
Готри Т.Ю.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Ісаєвої Мар'яни Вікторівни, що діє від
імені Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком», на ухвалу
Тячівського районного суду від 24
жовтня 2014 року справу за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» про видачу судового
наказу, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою було відмовлено в
задоволенні заяви ПАТ «Укртелеком» про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання судового
наказу, виданого Тячівським районним
судом 15 лютого 2013 року за заявою ПАТ
«Укртелеком» про стягнення
заборгованості за телекомунікаційні
послуги з ОСОБА_2 в розмірі 381,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
заявника просить скасувати ухвалу
Тячівського районного суду від 24
жовтня 2014 року та постановити ухвалу
про задоволення заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання.

Зазначає, що оскільки судовий наказ є
різновидом судового рішення, то
відповідно до ст.222 ЦПК України суд
зобов'язаний був надіслати копію
судового рішення протягом п'яти днів з
дня його проголошення рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
особам, які брали участь у справі але не
були присутні у судовому засіданні,
однак не зробив цього.

Тому, відсутність даних про стан
розгляду судом заяви про видачу
судового наказу, позбавив ПАТ
«Укртелеком» отримати судовий наказ та
пред'явити його до виконання у
встановлений законом строк.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч.1 ст.371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Судовий наказ є особливою формою
судового рішення та підлягає виконанню
за правилами, встановленими для
виконання судових рішень у порядку,
встановленому законом (ст.95 ЦПК
України).

Судовий наказ підлягає виконанню
державною виконавчою службою
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» (п.3 ч.2 ст.17 ЗУ
«Про виконавче провадження»).

Відмовляючи в поновленні пропущеного
строку для пред'явлення наказу до
виконання, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що заявником
не наведено поважних причин пропуску
ним цього строку, а доводи представника
стягувача про те, що строк був
пропущений у зв'язку з невидачею судом
виконавчого документу протягом року з
моменту набрання ним законної сили є
безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи,
стягувач у грудні 2012 року звернувся із
заявою (зареєстрована канцелярією
Тячівського районного суду 16 січня 2013
року) про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за
телекомунікаційні послуги в розмірі
378,67 грн. з ОСОБА_2 в порядку,
передбаченому розділом другим ЦПК
України, яким встановлено спеціальний
скорочений порядок розгляду
зазначених заяв.

Відповідно до ст.102 ЦПК України у разі
прийняття судом ухвали про відкриття
наказного провадження, суд у триденний
строк з моменту її постановлення видає
судовий наказ по суті заявлених вимог.
Видача судового наказу проводиться без
судового засідання і виклику стягувача
та боржника для заслуховування їх
пояснень.

Судовий наказ було видано 15 лютого 2013
року (а.с. 20) та в цей же день в порядку
ст.104 ЦПК України його копія разом з
копією заяви стягувача була надіслана
боржникові (а.с. 21-23).

У разі ненадходження від боржника
заяви про скасування судового наказу
протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання судовий наказ
набирає законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до
виконання (ч.1 ст.106 ЦПК України).

Пунктом 16.6 Інструкції з діловодства в
місцевому загальному суді,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
27.06.2006 р. № 68, яка була чинною на момент
видачі судового наказу (втратила
чинність 01 січня 2014 року) передбачено,
що для виконання судового рішення в
цивільній чи адміністративній справі,
що набрало законної сили або допущено
до негайного виконання, стягувачу за
його письмовою заявою видається
виконавчий лист.

Представник стягувача звернувся до
суду із заявою про видачу наказу для
пред'явлення його у виконавчу службу
лише в серпні 2014 року, тобто майже через
17 місяців з моменту набрання ним
законної сили. Жодних поважних причин,
що перешкоджали стягувачу отримати
виконавчий документ, стягувачем не
вказано.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
відмову стягувачу у поновленні
пропущеного строку для пред'явлення до
виконання судового наказу.

Апеляційна скарга доводів, які можуть
бути підставою для скасування або
зміни ухвали суду першої інстанції, не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 371 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Ісаєвої Мар'яни
Вікторівни, що діє від імені Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
на ухвалу Тячівського районного суду
від 24 жовтня 2014 року по справі за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» про видачу судового
наказу - відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від
24 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Готра Т.Ю. Боднар
О.В. Кемінь М.П.