АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/8390/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2/638/5815/14
Доповідач -Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 жовтня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про
стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернувся до суду з
вищевказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 28 квітня 2006 року між ПАТ
КБ «Приват Банк» та відповідачем
ОСОБА_5 було укладено кредитний договір
№ б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ
«Приват Банк» було надано ОСОБА_5
кредит в розмірі 3900.00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % (відсотків) на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом. В
порушення норм закону та умов договору
відповідач ОСОБА_5 зобов'язання за
вищевказаним договором не виконав. В
зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 30.04.2014 року має
заборгованість в сумі 12680.66 грн., яка
складається з: заборгованості за тілом
кредиту в сумі 2974.09 грн.; заборгованості
по відсоткам за користування кредитом
в сумі 8626.54 грн., а також з штрафів, а
саме: штрафу (фіксована частина) в сумі
500.00 грн. та штрафу (відсоткова складова)
в сумі 580.03 грн. Тому позивач, просить
суд, стягнути з ОСОБА_5 суму
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором в розмірі 12680.66
грн., а також судові витрати, які були
сплачені позивачем при подачі позову
до суду, а саме судовий збір в розмірі
243.60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, та,
просила суд, їх задовольнити. Стягнути
з ОСОБА_5 суму заборгованості за
кредитним договором № б/н від 28.04.2006
року в розмірі 12680.66 грн., а також судові
витрати, які були сплачені позивачем
при подачі позову до суду, а саме
судовий збір в розмірі 243.60 грн. Проти
доводів відповідача заперечувала,
посилаючись на те, що в зв'язку з
неналежним виконання своїх зобов'язань
за умовами кредитного договору, за
відповідачем утворилася сума
заборгованості. Стосовно дії
вищевказаного кредитного договору
зазначила, що кредитний договір № б/н
від 28 квітня 2006 року дійсний по даний
час, оскільки заяви відповідача ОСОБА_5
про припинення дії Договору на адресу
ПАТ КБ «Приват Банк» не надходили,
умови договору та взяті на себе
зобов'язання відповідачем по даний час
не виконані, а саме: кредитні кошти, які
йому були надані Банком не повернені,
так як і не сплачені відсотки за
користування кредитом та інші витрати
передбачені Умовами та правилами
надання банківських послуг. Факт
пролонгації договору підтверджується
розрахунком заборгованості, який
доданий до матеріалів справи, з якого
вбачається, що відповідач періодично з
року в рік (щорічно) сплачував деякі
суми коштів та користувався кредитними
коштами, а тому строки позовної
давності позивачем не пропущені. За
таких обставин, представник позивача
вважає, що позовні вимоги заявлені ПАТ
КБ «ПриватБанк» законні та
обґрунтовані, а заперечення
відповідача на позовну заяву не
відповідають дійсності та являються
бажанням відповідача уникнути від
виконання взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором, в частині
повернення взятих кредитних коштів та
сплати відсотків та інших витрат,
передбачених Умовами та правилами
надання банківських послуг.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, та, просив
суд, в задоволенні позовних вимог
відмовити. В своїх запереченнях
посилався на ті обставини, що позивачем
не доведені факти пролонгації договору
укладеного 28.04.2006 року, а також
пропущені строки позовної давності,
оскільки дія договору закінчилася ще в
2007 році.

Рішенням Дзержинского районного суду
м. Харкова від 29 жовтня 2014 року позовні
вимоги ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_5
про стягнення суми - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «
ПРИВАТБАНК », борг за договором позики
від 28.04.2006 року у розмірі 12680,66 гривен, а
саме 2974,09 заборгованість за кредитом,
8626,54 заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 гривен -
штраф, 580,03 гривен - процентна складова.

Не погодившись з рішенням суду
ОСОБА_5 подав на нього апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та в позові відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги
він посилається на те, що, судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процессуального
права, крім того строк позовної
давності при зверненні до суду
позивачем сплинув і він не має права
вимагати повернення кредиту та
додаткових виплат.

Заслухавши доповідача, представника
позивача, перевіривши обставини справи
колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню ре підлягає.

У відповідності до статті 214 ЦПК
України Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати.

З матеріалів справи вбачається, що 28
квітня 2006 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ
КБ «Приват Банк» із заявою про
отримання кредиту та виразив свою
згоду про те, що дона заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою і тарифами складає між ним та
банком договір про надання банківських
послуг. Відповідно до заяви від 28.04.2006
року ОСОБА_5 було надано кредит у
розмірі 3900 грн. Встановлено базову
відсоткову ставку по кредиту - 3% в
місяць з розрахунку 360 днів на рік.
Порядок погашення заборгованості
повинен був здійснюватися щомісячним
платежами в розмірі 7% від суми
заборгованості. Погашення
заборгованості по кредиту мало
здійснюватися як шляхом внесення
коштів на картку клієнтом, так і шляхом
списання банком коштів з Дебетної
картки №091737.

У відповідності до вимог ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 взяті
на себе за кредитним договором
зобов'язання належним чином не
виконував. У зв'язку із неналежним
виконанням договору на 30.04.2014 року у
відповідача утворилася заборгованість
за договором 12680,66 грн., яка складається
з заборгованості за кредитом в розмірі
2974,09 грн., заборгованості за відсотками
- 8626,54 грн., штрафів: фіксована частина -
500 грн. відсоткова складова - 580,03 грн.
Розрахунок заборгованості позивачем
визначено правильно іншого розрахунку
відповідачем не надано.

Згідно п.9.12, п.9 Умов та Правил
надання банківських послуг
встановлено, що договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
пролонгується на такий самий термін.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Судом першої інстанції встановлено,
що з часу укладення договору від
відповідача на адресу банку не
надходило жодної заяви з вимогою
припинення дії договору. Не
заперечував проти цього і особисто
відповідач.

Судом встановлено, що з 20096 року і в
подальшому у 2007, 2008, 2009, 20109, 2011 роках
відповідач користувався платіжною
карткою, зокрема кредитними коштами
здійснював часткові погашення
заборгованості за кредитним договором.
Такі дії відповідача свідчать про
пролонгацію ним строку дії договору і
посилання ОСОБА_5 на те, що строк дії
договору припинився у 2007 році судом
першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги. При таких обставинах
у суду першої інстанції не було підстав
до застосування позовної давності.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідача, що він після
2007 року не користувався платіжною
карткою не знайшли підтвердження у
судовому засіданні і суд першої
інстанції не прийняв їх до уваги.
Підстав до застосування ч.4 ст.267 ЦК
України у суду першої інстанції не
було.

Рішення суду першої інстанції
відповідає встановленому і вимогам
закону. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Колегія погоджується з рішенням суду
і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -