Справа № 738/2099/14-ц
№ провадження 2/738/346/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року
місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської
областiв складi головуючого судді
Парфененко О.Я.з участю секретаря
Зубкович Н.Ф., розглянувши у вiдкритому
судовому засiданнi в залі суду в місті
Мена Чернiгiвської областi цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третіх осіб Менського районного
сектору Управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області, ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, третьої особи
Менського районного сектору
Управління державної міграційної
служби України в Чернігівській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням. Свій позов мотивує тим, що
він є власником житлового будинку, який
знаходиться по АДРЕСА_1. В даному
будинку зареєстрований позивач, його
дружина ОСОБА_4, а також син ОСОБА_3, який
в будинку не проживає та не з'являється
в будинку з 2006 року. Позивач просить
визнати відповідача таким, що втратив
право користування жилим будинком, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Ухвалою Менського районного суду
Чернігівської області від 11 серпня 2014
року до участі у справі в якості
третьої особи залучено ОСОБА_4

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав до суду заву про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримує.

Відповідач, представник третьої особи
Менського районного сектору
Управління державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, третя особа ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явились, надали заяви
про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норм ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути обмежений у праві
користування житловим приміщенням
інакше, ніж з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону, житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

За приписами п.2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить жилий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1, що
підтверджено свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 11
вересня 2014 року, Витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с.
43-44).

На час вирішення спору у жилому
будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1
має зареєстроване місце проживання,
але з 2006 року фактично не проживає
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
Менської міської ради Менського району
Чернігівської області № 899/03-19 від 31
березня 2014 року, актом обстеження
житлово - побутових умов проживання від
26 березня 2014 року, відомостями, що
містяться у домовій книзі для прописки
громадян, що проживають у даному
будинку, довідкою Менського районного
сектору Управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області №74.22-977 від 13
серпня 2014 року, а також поясненнями
позивача ОСОБА_2 (а.с. 5, 8, 29).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню шляхом визнання
ОСОБА_3 таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням -
жилим будинком, який знаходиться по
АДРЕСА_1, так як понад один рік не
проживав у ньому без поважних причин і
будь-які домовленості між ним і
власником житла - ОСОБА_2 щодо
користування цим житлом відсутні та
законом не встановлені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 243,60 грн. - у
відшкодування судових витрат,
пов'язаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 150, 191
ЖК України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб
Менського районного сектору
Управління державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловим будинком, який
знаходиться по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60
грн. - у відшкодування судових витрат,
пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. Я. Парфененко