Справа № 1506/318/2012
Провадження № 2/496/15/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
районний суд
у складі: головуючого судді - Пендюри
за участю секретаря - Довженко І.С.
представника - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Біляївка
цивільну справу за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину житлового
будинку та земельної ділянки
ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну
заяву, в якій просить суд визнати за ним
право власності на ? частину житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами: сараєм, навісом, гаражем,
цистерною, колодязем та огорожею, що
розташований за адресою АДРЕСА_1 та на ?
частину земельної ділянки площею 0.0931
га, що розташована за вказаною вище
адресою, відповідно до державного акту
серії ЯГ №951710, кадастровий номер
Свої вимоги мотивує тим, що в період
відбуття покарання в місцях
позбавлення волі він в 1995 році уклав
шлюб з ОСОБА_3 В 2001 році після
звільнення і до весни 2008 року проживав
разом ОСОБА_3 В 2005 році за спільні кошти
будинку розташованого за адресою
АДРЕСА_1. Оскільки будинок був в
аварійному стані та непридатний для
проживання він був знесений і на цьому
місці було збудовано новий дім з
надвірними спорудами. В 2007 році
вказаний будинок було здано в
експлуатацію та 14 травня 2007 року
отримано свідоцтво про право власності
№952 на ім'я ОСОБА_3 Посилаючись на
вказані обставини позивач просить
визнати за ним право власності на ?
частину вказаних об'єктів, які були
набуті подружжям у період шлюбу.
В судовому засіданні позивач за
зустрічним позовом та його представник
на позові наполягали. При цьому
пояснили, що відповідачка за
зустрічним позовом чинить перешкоди у
виготовленні нового технічного
паспорту на спірний житловий будинок,
він не може розділити майно в натурі, а
тому просить суд визнати за ним право
власності на ? частину будинку та
земельної ділянки, що були набуті ними
Відповідачка за зустрічним позовом та
її представник в судове засідання
двічі не з'явились 18.08.2014 року та 9.09.2014
року, хоча про час слухання справи були
повідомлені належним чином, про що
свідчать підписи на розписці від 25.07.2014
року та поштовому повідомленні від
4.09.2014 року (а.с. 229, 235-237), а тому за згодою
позивача суд вважає можливим ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.
Заслухавши позивача за зустрічним
позовом, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів, а ст. 392 вказаного Кодексу
зазначає, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
В судовому засіданні встановлено, що з
14 грудня 1995 року по 09 липня 2008 року
сторони перебували у шлюбі (а.с. 5, 7).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України та ч. 3
ст. 368 ЦК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
З договору купівлі-продажу від 8 квітня
2005 року вбачається, що ОСОБА_3 придбала
частину житлового будинку, що
розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).
Рішенням Біляївського районного суду
від 7 жовтня 2005 року вказаний договір
було визнано дійсним (а.с. 11).

Вказана частина будинку була знесена і
на цьому місці було побудовано новий
будинок з надвірними спорудами, який 20
квітня 2007 року було введено в
експлуатацію, що підтверджується актом
технічної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта (а.с. 14).

14 травня 2007 року ОСОБА_3 було видано
свідоцтво про право власності №952 на
житловий будинок з надвірними
спорудами: сараєм, навісом, гаражем,
цистерною, колодязем, огорожею, що
розташований в АДРЕСА_1. (а.с. 15-16).

З державного акту серії ЯГ №951710
виданого 25 грудня 2006 року вбачається,
що ОСОБА_2 належить земельна ділянка
площею 0.0931 га, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер
:02:001:0249.

По вказаній справі неодноразово
призначались судові
будівельно-технічні експертизи з
приводу поділу спірного майна, які не
проведені з причин не надання
технічного паспорту виготовленого
станом на теперішній час на вказаний
вище будинок. Відповідачі за
зустрічним позовом зобов'язались його
виготовити та надати суду для
призначення судової
будівельно-технічної експертизи, але
його не виготовили та не надали суду.
Судом до КП ОМБТІ та РОН було
направлено запит про виготовлення
технічного паспорту, але його не було
виготовлено в зв'язку з відсутністю
доступу до будинку.

В судовому засіданні позивач за
зустрічним позовом пояснив, що ОСОБА_3
не допустила працівників БТІ для
обміру будинку.

Вищезазначене свідчить про те, що
ОСОБА_3 не визнає право власності
ОСОБА_2 на спірне майно і не бажає його
розділити.

Оскільки житловий будинок та земельна
ділянка були набуті подружжям в період
шлюбу, є їх спільною сумісною
власністю, але відповідачка за
зустрічним позовом не визнає право
власності позивача за зустрічним
позовом на це майно, а тому суд вважає
можливим визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? його частину.

Враховуючи викладене суд вважає позов
обґрунтованим і законним, а тому він
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 60, 70 СК України ст. ст. 316,
319, 328, 368 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
? частину на житлового будинку та
земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами:
сараєм, навісом, гаражем, цистерною,
колодязем та огорожею, що розташований
за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0.0931
га, що розташована за адресою АДРЕСА_1
відповідно до державного акту серії ЯГ
№951710, кадастровий номер :02:001:0249.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Одеської області через Біляївський
райсуд.

Суддя:
Пендюра Л.О.