РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2445/14-ц

провадження у справі № 2/0285/949/14

16 липня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

головуючої судді……….….Савицької Л. Й.

при секретарі……………....Дуяновій Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Місцевої
територіальної громади в особі
Орепівської сільської ради
Новоград-Волинського району про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
позовом про визнання за нею права
власності на земельну ділянку
загальною площею 0,6000 га, з якої: 0,1800 га
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, госпродарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1, та площею
0,1300 га, 0,1200 га та 0,2400 га для ведення
особистого селянського господарства в
с.Орепи Новоград-Волинського району.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що після смерті чоловіка, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина, що
крім іншого складалась із
вищезазначеної земельної ділянки. Як
спадкоємиця за законом, прийняла
спадщину, однак постановою про відмову
у вчиненні нотаріальної дії їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку, у зв'язку з
відсутністю витягу з Державного
земельного кадастру. Хоч за життя
чоловік і не встиг у встановленому
законом порядку зареєструвати право
власності на земельну ділянку, яку він
отримав у спадок від своєї матері,
однак вона належала чоловіку на
підставі свідоцтва про право власності
за законом.

Сторони в судове засідання не прибули.

До суду надіслали письмові заяви, в
яких просять справу розглянути у їх
відсутності. Позивач свої позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_3 - чоловік позивачки /а.с. 4,
6/, після смерті якого відкрилася
спадщина, що крім іншого складалась, із
земельної ділянки загальною площею 0,6
га, яка розташована на території
Орепівської сільської ради
Новоград-Волинського району
Житомирської області.

Постановою про відмову у вчинення
нотаріальних дій державним нотаріусом
Новоград-Волинської державної
нотаріальної контори їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 0,60 га
розташовану на території Стриївської
сільської ради Новоград-Волинського
району Житомирської області у зв'язку з
відсутністю витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Довідкою наданою Управлінням
Держземагенства у
Новоград-Волинському районі
Житомирської області № 1567/05-14 від 13.06.2014
р. (а.с. 14) стверджується, що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом покійному ОСОБА_3 державні акти
на право приватної власності на
земельні ділянки площею 0,6000 га, в тому
числі: площею 0,1800 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
госпродарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1, та площею 0,1300 га, 0,1200 га та 0,2400
га для ведення особистого селянського
господарства в с.Орепи
Новоград-Волинського району, не
видавалися.

Зазначена земельна ділянка належала
ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 5/, на
підставі Державного Акта на право
власності на землю серії ЖТ № 10-22-000033,
виданого на підставі рішення 18 сесії 21
скликання Орепівської сільської ради
народних депутатів від 24 листопада 1993
року зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 26 (а.с.13).

Спадкоємцем всього спадкового майна
ОСОБА_4, що крім іншого складалось із
зазначеної земельної ділянки, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 28 січня 2000 року,
був її син ОСОБА_3 /а.с. 11/.

Відповідно до статті 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. Однією з таких
підстав, відповідно до статті 1217 ЦК
України, є спадкування майна за законом
та за заповітом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Після чого,
відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (ст.182
цього Кодексу). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК
України).

Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного
кодексу України, громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки, крім іншого, на підставі
прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

В пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" № 7
від 30.05.2008 року роз'яснено, що
відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Оскільки до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцю на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті, та, враховуючи
неможливість оформлення позивачкою
своїх спадкових прав у державній
нотаріальній конторі, суд приходить до
висновку про можливість визнання за
нею право власності в порядку
спадкування за закономна земельну
ділянку 0,60 га в с. Орепи
Новоград-Волинського району
Житомирської області, що залишилася
після смерті її чоловіка ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивачки є
обґрунтованими, підтверджуються
належними доказами та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215
Цивільно-процесуального кодексу
України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269
Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на земельну ділянку за
державними актом на право приватної
власності на землю: серії ЖТ 10-22-000033
загальною площею 0,60 га, яка розташована
на території Орепівської сільської
ради Новоград-Волинського району
Житомирської області, що належала
матері її чоловіка, ОСОБА_4, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем якої був її
син, ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення або з дня
отримання його копії.

Головуюча:
Л. Й. Савицька