Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Подільського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 09 жовтня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі Подільського
відділення № 5393 про визнання договору
відновлювальної кредитної лінії
недійсним,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
Подільського відділення № 5393, у якому
просила суд визнати недійсним договір
відновлювальної кредитної лінії,
укладений 04 серпня 2008 року між
сторонами у справі.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що при
укладенні оскаржуваного договору
відповідачем було введено її в оману з
тих підстав, що певні пункти договору
обмежують її права, що свідчать про
недобросовісність намірів
відповідача.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 09
жовтня 2014 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалити у справі нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами обох
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з того, що
позивачем: не надано належних і
допустимих доказів на підтвердження
суперечності змісту укладеного
договору, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
Держави і суспільства, його моральним
засадам; не надано доказів на
підтвердження того факту, що особи, які
вчиняти правочин, не мали необхідного
обсягу цивільної дієздатності, а
волевиявлення учасників правочину не
було вільним і не відповідало їх
внутрішній волі; не доведено, що діями
відповідача було введено позивача в
оману, а пункти укладеного договору
обмежують та порушують її права, також
не доведено що правочин не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи допущено порушення норм
процесуального чи матеріального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
до відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі Подільського відділення № 5393 про
визнання договору відновлювальної
кредитної лінії недійсним відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук