У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), Кожух О.А.,
Кондора Р.Ю., при секретарі Марчишаку
Ю.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
18 серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав
споживачів,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом посилаючись на
те, що 08.10.2008 року придбав у магазині
«Алло» мобільний телефон «Fly HN1»
вартістю 1000 грн., який вийшов з ладу
через декілька днів.

Указував, що 16.10.2008 року він
передав його відповідачу з вимогою про
безоплатне усунення недоліків.

Однак у проведенні гарантійного
ремонту йому було відмовлено у зв'язку
з наявністю механічних пошкоджень
телефону та акту ТОВ «Равіс» від 09.12.2008
року про проведення діагностики.

Відповідач повернув телефон
позивачеві лише 21.01.2013 року, після чого
останній передав апарат до
авторизованого сервісного центру
«Крок ТТЦ», згідно висновку якого від
20.03.2013 року умови гарантійних
зобов'язань виробника позивачем не
порушено.

Позивач зазначав, що телефон
перебував у відповідача понад
установлений строк для усунення
недоліків (1558 днів).

Посилаючись на дані обставини,
просив стягнути з відповідача
неустойку за кожний день затримки
усунення недоліків у розмірі 15 440 грн.
та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 18.08.2014 року у
задоволенні позову відмовлено у
зв'язку зі спливом позовної давності.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_3 посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом норм
матеріального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування рішення
місцевого суду та ухвалення нового
рішення про задоволення його позову.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи.

Заслухавши позивача та
представника відповідача адвоката
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, відповідно до
вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.10.2008 року ОСОБА_3 придбав у
відповідача мобільний телефон «Fly HN1»
вартістю 1000 грн., який вийшов з ладу
через декілька днів.

З квитанції від 16.10.2008 року видно, що
позивач звернувся до продавця з
вимогою про гарантійний ремонт
телефону, який вийшов з ладу, а
продавець прийняв апарат на якому були
легкі потертості.

На підставі акту ТОВ «Равіс» від 09.12.2008
року про проведення діагностики,
відповідач відмовив ОСОБА_3 в
гарантійному обслуговуванні телефону
у зв'язку з наявністю механічних
пошкоджень.

Повернуто телефон позивачеві лише
21.01.2013 року, після чого останній передав
апарат до авторизованого сервісного
центру «Крок ТТЦ», згідно висновку
якого від 20.03.2013 року умови гарантійних
зобов'язань виробника позивачем не
порушено.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
коли під час гарантійного строку
необхідно визначити причини втрати
якості продукції, продавець
(виконавець, виробник) зобов'язаний у
триденний строк з дня одержання від
споживача письмової згоди
організувати проведення експертизи
продукції. Експертиза проводиться за
рахунок продавця (виконавця,
виробника). Якщо у висновках експертизи
буде доведено, що недоліки виникли
після передачі продукції споживачеві
внаслідок порушення ним встановлених
правил використання, зберігання чи
транспортування або дій третіх осіб,
вимоги споживача не підлягають
задоволенню, а споживач зобов'язаний
відшкодувати продавцю (виконавцю,
підприємству, яке виконує його функції)
витрати на проведення експертизи.
Споживач, продавець (виконавець,
виробник) мають право на оскарження
висновків експертизи у судовому
порядку.

Усупереч наведеній нормі, продавцем не
проведено експертизу мобільного
телефону, придбаного позивачем.

При цьому акт ТОВ «Равіс» від 09.12.2008
року не є належним та допустимим
доказом порушення позивачем чи кимось
іншим, правил використання, зберігання
чи транспортування мобільного
телефону.

За таких обставин відповідачем ФОП
ОСОБА_4 порушені права споживача ОСОБА_3
у сфері торговельного обслуговування,
що пов'язані з недоліками проданого
товару.

Разом з тим, з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу особа
може звернутися до суду в межах певного
строку. Цей строк називається позовною
давністю (ст. 256 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_3 уже звертався до
суду з аналогічними позовами. Так,
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 21.01.2011 року
скасовано рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 10.09.2010 року, а
позов ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист
прав споживачів залишено без розгляду.

У березні 2011 року ОСОБА_3 знову подав
позов до ФОП ОСОБА_4 про захист прав
споживачів.

У зв'язку з тим, що залишення позову без
розгляду не зупиняє перебігу позовної
давності (ч. 1 ст. 265 ЦК України) рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 18.07.2012 року змінено рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
04.05.2012 року та відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про захист
прав споживачів внаслідок спливу
позовної давності.

Указаним вище рішенням суду
апеляційної інстанції, що має силу
преюдиції, встановлено, що вже у квітні
2009 року ОСОБА_3 було відомо про
порушення свого права.

До вимоги у зв'язку з недоліками
проданого товару застосовується
позовна давність в один рік (ст. ст. 258, 681
ЦК України).

Отже пред'явивши у листопаді 2013 року
позов у зв'язку з недоліками проданого
товару позивач пропустив річний строк
позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи видно, що
відповідач заявляв про застосування
позовної давності (а.с. 17-18).

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову з цих підстав є правильним.

Суд вірно встановив фактичні обставини
справи, правильно застосував закон,
дотримався процедури розгляду справи
та вирішив спір у відповідності з
чинним законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає. Доводи апеляції
висновків суду не спростовують, а тому
до уваги взяті бути не можуть.

Твердження ОСОБА_3 про те, що про
порушення його прав він довідався лише
24.03.2013 року є небгрунтованими, оскільки
відповідний час, встановлений рішенням
суду апеляційної інстанції від 18.07.2012
року, яке набрало законної сили, та не
доказується при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 18 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак протягом
двадцяти днів може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: