22-ц/775/857/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Безрук Т.В.
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого - Сорока Г.П.

суддів - Гаврилової
Г.Л., Мироненко І.П.,

при секретарі - Брежнєві
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання житлового будинку об'єктом
спільної сумісної власності та поділ
спільного сумісного майна, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 11 квітня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

06 серпня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, який в
подальшому змінив та в остаточній
редакції позову просив: визнати
об'єктом спільної сумісної власності
його та відповідачки 86/100 частки
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_2;
виділити йому в натурі та визнати за
ним право власності на 43/100 частки
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за вказаною адресою,
які складаються з приміщень та
господарських будівель і споруд,
визначених у висновку додаткової
будівельно-технічної експертизи від
09.09.2013 року; виділити йому за даною
адресою земельну ділянку (кадастровий
номер :01:000:0340) площею 297 кв.м згідно
схеми, викладеної у висновку
додаткової будівельно-технічної
експертизи від 09.09.2013 р.; залишити в
спільному користуванні його та ОСОБА_3
за вказаною адресою земельну ділянку
(кадастровий номер :01:000:0340) площею
266 кв.м згідно схеми, викладеної у
висновку додаткової
будівельно-технічної експертизи від
09.09.2013 р.; визнати за ним право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що з відповідачкою
перебував у зареєстрованому шлюбі з
18.03.1978 року по 13.09.2012 року. В період шлюбу
ними була придбана двокімнатна
квартира, розташована в АДРЕСА_1, яка
була оформлена на ім'я відповідачки.
Також за час шлюбу відповідачка
успадкувала після смерті свого батька
ОСОБА_4 будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_2. На час відкриття
спадщини будинок був недобудований та
непридатний для житла. З господарських
споруд були тільки літня кухня, сарай,
погреб, вбиральня, колодязь, дерев'яний
паркан та ворота. За час шлюбу вони з
відповідачкою за сумісні кошти
добудували будинок, зробили
капітальний ремонт та переобладнали 1/2
частину старого житлового будинку,
побудували два гаражі з мансардами, два
господарських сараї, майстерню та
сауну, літню кухню, а також літню
майстерню, два навіси, зробили мощення
двору. Провели наступні будівельні та
монтажні роботи: облаштовані
простінки, оброблена кахельною пліткою
ванна кімната та туалет першого
поверху, оброблена кахельною плиткою
кухня, облаштовані простінки в
мансарді, зроблена штукатурка стін та
стяжка стелі на першому поверсі та в
мансарді, зроблені карнизи та ліпка на
стелі, проведена шпаклівка стін та
стелі, наклеєні шпалери, оброблені ДСП,
поролоном та дерматином, зроблені
вбудовані шафи у спальнях та в холі,
зроблено облаштування бібліотеки,
опалювальних батарей декоративними
щитами, зроблена підлога (на першому
поверсі проведена підсипка
пінобетоном і вапном), проведена
бетонна заливка підлоги на обох
поверхах, влаштована чернеткова
підлога, укладений дубовий паркет,
проведено його шліфування і триразове
покриття паркетним лаком, тимчасові
віконні рами замінені на нові віконні
дубові блоки, влаштовані відливи,
встановлені нові дубові блоки з їх
застікленням, зроблено нові дубові
сходи в мансарду, влаштована нова
покрівля з утепленням стелі мансарди,
обладнана ванна, туалет і кухня
водопроводом, каналізацію, проведена
газифікація домоволодіння з
установкою нового газового котла,
газової колонки, газової плити з
пристроєм гарячого водопостачання та
нової системи опалення, влаштований
новий підвал з виходом в туалет,
побудовані ганок і нова вигрібна яма,
зроблена електрична розводка.
Правовстановлюючі документи на
будинок були оформлені на ім'я
відповідачки, а після приватизації
земельної ділянки на її ім'я був
виданий державний акт про право
приватної власності на землю. Крім
того, в період шлюбу за спільні сумісні
кошти в 1992 році вони побудували:
прибудову літ. б, сарай літ. В, літню
кухню літ. Г, навіс літ. Д, гараж з
мансардою літ. Емс, гараж з мансардою
літ. Жмс, навіс літ. З, душ літ. И, сауну
літ. К, навіс літ. Л, майстерню літ. М,
навіс літ.Н, сараї літ. О, навіс літ. П,
навіс літ. Р, сарай літ. С, вбиральню літ.
Т, паркан №1, ворота №2, ганок №3,
мощення 1, капітально відремонтували
літню кухню літ. Б. У добровільному
порядку вирішити питання щодо поділу
даного майна згоди не дійшли.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 11 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання житлового будинку
об'єктом спільної сумісної власності
та поділ спільного сумісного майна
задоволено.

Визнано об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 86/100 часток
житлового будинку з господарськими
спорудами до нього, розташований по
АДРЕСА_2.

Виділено ОСОБА_2 в натурі та визнано за
ним право власності на 43/100 частин
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_2, які
складаються із: приміщень в житловому
будинку літ. Амс-1 № 7 (житлова) площею 24,5
кв.м, № 8 (житлова) площею 11,0 кв.м, № 9
(житлова) площею 12,0 кв.м, № 10 (шафа)
площею 1,2 кв.м, № 11 (шафа) площею 1,4 кв.м,
№ 12 (житлова) площею 14 кв.м, № 13 (шафа)
площею 1,1 кв.м, частина № 6 (коридор)
площею 8,9 кв.м, загальною площею 73,1 кв.м.;
літня кухня літ. Б площею 46,7 кв.м.;
прибудова літ.б площею 7,2 кв.м; гараж с
мансардою літ.Емс площею 32 кв.м;
вбиральня літ. Т; 1/2 частина навісу літ.
Д; 1/2 частина воріт за № 2; огорожа № 1; 1/2
частина замощення літ. І.

Виділено ОСОБА_3 в натурі та визнано за
нею право власності на 57/100 частин
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_2, які
складаються із: приміщень в житловому
будинку літ. Амс-1 № 1 (кухня) площею 16,5
кв.м, № 2 (коридор) площею 7,3 кв.м, № З
(ванна) площею 5,6 кв.м, № 4 (туалет) площею
1,8; № 5 (шафа) площею 0,4 кв.м, №14 (мансарда)
площею 22,6 кв.м; № 15 (коридор) площею 8,6
кв.м; № 16 (мансарда) площею 27,8 кв.м;
частина № 6 (коридор) площею 5,1 кв.м,
загальною площею 95,7 кв.м; крильце № 3;
погреб літ. А/П; літня кухня літ. Г
площею 21,9 кв.м; сарай літ. в; гараж з
мансардою літ. Жмс площею 25,6 кв.м; навіс
літ.З; душ літ. И; сауна літ. К площею 17,8
кв.м; навіс літ. Л; майстерня літ. М
площею 8,3 кв.м; навіс літ. Н; сарай літ. О;
навіс літ. П; навіс літ. Р; сарай літ. С; 1/2
навісу літ. Д; 1/2 воріт № 2; колодязь № 4;
1/2 замощення І.

Виділено ОСОБА_2 частину земельної
ділянки (кадастровий номер
:01:000:0340) по АДРЕСА_2 площею 297 кв.м.
таких розмірів: 14,15 м, 10,45 м по АДРЕСА_2;
13,15 м, 6,40 м (по стіні гаража), 2,30 м, 3,0 м (по
стіні будівлі літ. В) по межі з ділянкою
власника 57/100 частки; 7,96 м, 1,0 м, 4,2 м, 3,16 м,
10,45 м, 5,0 м, 2, 30 м по межі з ділянкою
спільного користування співвласників;
4,0 м, 3,05 м, 14,53 м по межі з ділянками
ОСОБА_14.

Виділено ОСОБА_3 частину земельної
ділянки (кадастровий номер
:01:000:0340) по АДРЕСА_2 площею 437 кв.м.,
таких розмірів: 8,94 м, 2,21 м, 15, 60 м по
боковій межі з землями Царьової; 13,15 м,
6,40 м (по стіні гаража), 2,30 м, 3,0 м (по стіні
будівлі літ. В) по межі з ділянкою
власника 43/100 частки; 14,54 м, 2,7 м, 2,0 м , 2,30
м, 1,2 м, 2,85 м, 9,44 м по межі з ділянкою
спільного користування співвласників;
18,10 м, 5,59 м., 11,80 м, 1,99 м., 3,60 м по межі з
ділянками ОСОБА_14;

Залишено в спільному користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку
(кадастровий номер :01:000:0340) по
АДРЕСА_2 площею 266 кв.м для проходів,
проїзду (з урахуванням існуючого
проїзду) і під частку будинку з
перекриванням поверхів належних
кожному власнику таких розмірів: 3,10м по
АДРЕСА_2; 7,96 м, 1,0 м, 4,2 м, 3,16 м, 10,45 м, 5,0 м.,
2,30 м по межі з ділянкою власника 43/100
частки домоволодіння; 4,54 м, 2,7 м, 2,0 м, 2,30
м, 1,2 м, 2, 85 м, 9,44 м по межі з ділянкою
власника 57/100 частки домоволодіння; 7,20 м
по межі з ділянками ОСОБА_14.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності за кожним з них на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 15120,40грн. та на
користь держави судовий збір в сумі
3433,60грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачка ОСОБА_3 в
апеляційній скарзі просить рішення
суду в частині визнання права
власності позивача на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 залишити без зміни, а
в іншій частині - скасувати та
відмовити у задоволенні позову. При
цьому посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
висновок суду про те, що позивач
приймав участь у будівництві спірного
домоволодіння ґрунтується лише на
показаннях свідків, яким не надав їм
належної оцінки та не врахував даних
технічних документів на будинок, який
був збудований її батьком і
будівництво було завершено в 1988 році,
того, що будинок перейшов у її
власність в порядку спадкування, тому є
її особистою власністю. Без уваги суд
залишив, що надані позивачем квитанції
про придбання будівельних матеріалів
не містять інформації про їх придбання
саме позивачем та використання цих
матеріалів для будівництва спірного
будинку. Не врахував суд того, що
висновки експертом зроблені на
підставі пояснень позивача про
проведені роботи без врахування
технічних документів, тому з висновком
експертизи вона не погоджувалась. Суд
неправильно послався в рішенні про
визнання нею позову, оскільки вона
погоджувалася на визнання спільною
власністю 43/100 частин будинку за умови
відсутності претензій позивача на
квартиру, про що заявляла в суді першої
інстанції, але суд її доводи залишив
поза увагою. Без уваги суд залишив і те,
що, заявляючи вимоги на будинок,
позивач не оспорював право власності
спадкодавця на будинок.

Позивач ОСОБА_2 та його представник в
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суду не повідомили,
ніяких заяв не подали, про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
телефонограмами, зареєстрованими у
встановленому порядку в журналі
телефонограм за №№447,448, витяг з якого
долучено до матеріалів справи.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
також не з'явилася, про час та місце
судового засідання була повідомлена
через представника ОСОБА_5 За таких
обставин, виходячи з положень ст.305 ЦПК
України, враховуючи те, що справа
знаходиться в провадженні
апеляційного суду з травня 2014 року,
строк розгляду справи закінчився,
сторони на неодноразові виклики в
судове засідання не з'являлися, їх
представники раніше в судовому
засіданні апеляційного суду давали
пояснення по справі, за клопотанням
представника позивача по справі
проведено додаткову судову
будівельно-технічну експертизу,
колегія суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності зазначених осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, яка доводи апеляційної скарги
підтримала, просила апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції в частині визнання права
власності позивача на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 залишити без зміни, а
в частині визнання частки будинку
спільною власністю, поділу будинку і
земельної ділянки скасувати та
відмовити у задоволенні цього позову,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, обговоривши
доводи апеляційної скарги, враховуючи
письмові заперечення позивача ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_6 на
апеляційну скаргу, пояснення
представника позивача, дані раніше в
судовому засіданні апеляційного суду
22.07.2014 року, 29.07.2014 року та 05.08.2014 року,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

У відповідності зі ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у
п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду
України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку», у разі
якщо апеляційна скарга подана на
рішення щодо частини вирішених вимог,
суд апеляційної інстанції відповідно
до принципу диспозитивності не має
права робити висновки щодо не
оскаржуваної частини рішення ні в
мотивувальній, ні в резолютивній
частині судового рішення.

Як вбачається зі справи, позивач з
рішенням суду погодився та його не
оскаржує. Відповідачка оскаржує
рішення суду в частині визнання частки
будинку спільною сумісною власністю та
поділу в натурі будинку і земельної
ділянки, а в частині поділу квартири
рішення суду не оскаржує. Тому
відповідно до вимог ст.303 ЦПК України
апеляційний суд, розглядаючи справу в
межах апеляційного оскарження,
перевіряє законність рішення в частині
визнання частки будинку спільною
сумісною власністю та поділу в натурі
будинку і земельної ділянки, а в
частині поділу квартири рішення суду
не перевіряє, оскільки в цій частині
рішення ніким не оскаржується.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
рішення не тим суддею, який розглянув
справу.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2
та відповідачка ОСОБА_3 в період з 18.03.1978
року по 13.09.2012 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу та рішенням
Новоазовського районного суду
Донецької області від 13.09.2012 року (т.1
а.с.4, т. 2 а.с.57).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 03.03.1992 року ОСОБА_3
успадкувала після смерті свого батька
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
житловий будинок з належними до нього
надвірними прибудовами, розташованими
в АДРЕСА_2 на присадибній земельній
ділянці розміром 9000 кв.м. На вказаній
земельній ділянці розташовано: один
житловий будинок шлакоблочний,
обкладений цеглою житловою площею 60, 50
кв.м літ.А-І, погреб літ А/п, мансарда
літ.А - І, літня кухня літ. Б, сіні літ.б,
сарай літ.В, туалет літ.Г, колодязь,
огорожа літ.№І, ворота літ.№2 (т.2 а.с.11).

23.02.2005 року ОСОБА_3 отримала державний
акт серії ДН №142635 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
розташовану по АДРЕСА_2, призначену для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд (т.2 а.с.5).

Згідно свідоцтва від 05.12.2000 року ОСОБА_3
на прилюдних торгах набула право
власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.63).

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи від 23.07.2013 року ринкова
вартість домоволодіння АДРЕСА_2
становить 797074 гривні. Вартість робіт з
ремонту, будівництва, обладнання,
благоустрою житлового будинку,
господарських споруд та забудов з
урахуванням вартості робіт та
використання будівельних матеріалів,
зазначених позивачем в позові, складає
538311 гривень. Вартість невід'ємних
покращень буде складати 456342 гривні, що
складає 43/50 частки від вартості всіх
споруд та забудов за вказаною адресою
(т.1 а.с.159-176).

Згідно висновку додаткової
будівельно-технічної експертизи від
09.08.2013 року частки між двома сторонами в
спірному житловому будинку у випадку
розділу на дві частини з урахуванням
того, що відповідач ОСОБА_3 до
проведення вищезазначених
ремонтно-будівельних робіт мала у
власності недобудовану житлову
споруду та літню кухню літ. Б (частину
колишнього старого будинку) по питомій
вазі залишкової частини споруд у
всьому домоволодінні будуть складати:
ОСОБА_2 - 43/100 частини, ОСОБА_3 - 57/100
частини. Також експертом визначено
можливий варіант поділу будинку і
земельної ділянки пропорційно часткам
у власності на спільне домоволодіння і
рекомендовано провести відповідні
переобладнання в житловому будинку для
ізолювання належних сторонам часток.
Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1
складає 392517 гривень та поділу в натурі
на дві рівні частки не підлягає (т.1
а.с.177-190).

Задовольняючи позов про поділ квартири
та визнаючи право власності за кожним
із подружжя на ? частину квартири, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірна квартира була придбана
сторонами в період шлюбу за спільні
кошти, тому є їх спільною сумісною
власністю.

Задовольняючи позов про поділ будинку
та визнаючи 86/100 частини будинку
спільною сумісною власністю подружжя,
суд першої інстанції виходив з
доведеності доводів позивача щодо
проведення робіт з ремонту,
будівництва, обладнання, благоустрою
житлового будинку, господарських
споруд і забудов після смерті
спадкодавця за рахунок коштів сторін.
Враховуючи висновок
будівельно-технічної експертизи,
згідно якого вартість домоволодіння
становить 797074грн., а вартість таких
робіт з ремонту, будівництва,
обладнання, благоустрою житлового
будинку, господарських споруд і
забудов становить 538311грн., що складає
86/100 частин від вартості домоволодіння,
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що ця частка є спільною
власністю сторін, оскільки після
прийняття ОСОБА_3 у спадщину будинок
істотно збільшився у своїй цінності
внаслідок трудових та грошових затрат
сторін за час перебування у шлюбі.

Тому, виходячи з рівності часток
подружжя у спільній сумісній власності
з урахуванням висновку
будівельно-технічної експертизи, суд
визначив, що позивачу належить 43/100
частки будинку з господарськими
будівлями та спорудами, а відповідачці
з урахуванням спадкової частки
належить 57/100 частин будинку з
господарськими будівлями та спорудами.
Оскільки згідно висновку
будівельно-технічної експертизи
можливий поділ в натурі будинку та
земельної ділянки, на якій він
розташований, суд також дійшов до
висновку про поділ домоволодіння на
дві частини та виділив в натурі ОСОБА_2
43/100 частин домоволодіння, ОСОБА_3 57/100
частин домоволодіння відповідно до
варіанту, наведеному у висновку
будівельно-технічної експертизи, та
провів поділ земельної ділянки
відповідно до схеми розділу згідно
висновку будівельно-технічної
експертизи.

Переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів з висновками суду першої
інстанції в частині визнання частки
спірного будинку спільною сумісною
власністю подружжя та його поділу в
повній мірі не може погодитись з
наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.22 КпШС УРСР (в
редакції 1969 року, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування, і
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один із них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку. Аналогічні
положення передбачені і ст.60 СК України
в редакції 2003 року, чинній з 01.01.2004 року.

Відповідно до ч.1 ст.24 КпШС УРСР майно,
яке належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під час
шлюбу в дар або в порядку спадкування, є
власністю кожного з них.

Згідно з положеннями ст.25 КпШС УРСР
якщо майно, яке було власністю одного з
подружжя, за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй цінності внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя або їх обох, воно може бути
визнано судом спільною сумісною
власністю подружжя. Аналогічні
положення передбачені ст.62 СК України.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно вимог ст.358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до положень ст.105 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, ст.376 ЦК України в
редакції 2003 року особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі в період з 18.03.1978 року по 13.09.2012
року (т.1 а.с.4, т. 2 а.с.57).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом 03.03.1992 року ОСОБА_3 після
смерті свого батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала у спадщину
житловий будинок з належними до нього
надвірними прибудовами, розташованими
в АДРЕСА_2 на присадибній земельній
ділянці розміром 9000 кв.м. На вказаній
земельній ділянці розташовано: один
житловий будинок шлакоблочний,
обкладений цеглою житловою площею 60, 50
кв.м літ.А-І, погреб літ А/п, мансарда
літ.А - І, літня кухня літ. Б, сіні літ.б,
сарай літ.В, туалет літ.Г, колодязь,
огорожа літ.№І, ворота літ.№2 (т.2 а.с.11).

23.02.2005 року відповідачкою ОСОБА_3
отримано державний акт серії ДН №142635
на право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_2,
призначену для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд (т.2 а.с.5).

Звертаючись до суду з позовом про поділ
будинку, позивач в обґрунтування своїх
вимог посилався на те, що на час
відкриття спадщини будинок АДРЕСА_2,
який успадкувала відповідачка після
смерті свого батька ОСОБА_4, був
недобудований та непридатний для
житла, являв собою коробку з мансардою
з цегли та шлакоблоку без внутрішньої
обробки, наполовину без даху, без
підлоги, без інженерного обладнання, з
тимчасовими віконними рамами, без
внутрішніх дверей. З господарських
споруд були тільки літня кухня, сарай,
погреб, туалет, колодязь, дерев'яний
паркан та ворота. За час шлюбу вони з
відповідачкою за сумісні кошти
добудували будинок, зробили
капітальний ремонт та переобладнали 1/2
частину старого житлового будинку,
побудували два гаражі з мансардами, два
господарських сараї, майстерню та
сауну, літню кухню, а також літню
майстерню, два навіси, зробили мощення
двору. З дня відкриття спадщини провели
наступні будівельні та монтажні
роботи: облаштовані простінки,
оброблена кахельною пліткою ванна
кімната та туалет першого поверху,
оброблена кахельною плиткою кухня,
облаштовані простінки в мансарді,
зроблена штукатурка стін та стяжка
стелі на першому поверсі та в мансарді,
зроблені карнизи та ліпка на стелі,
проведена шпаклівка стін та стелі,
наклеєні шпалери, оброблені ДСП,
поролоном та дерматином, влаштовані
вбудовані шафи у двох спальнях та в
холі, зроблено облаштування
бібліотеки, опалювальних батарей
декоративними щитами, влаштована
підлога (на першому поверсі проведена
підсипка пінобетоном і вапном),
проведена бетонна заливка підлоги на
обох поверхах, влаштована чернеткова
підлога, укладений дубовий паркет,
проведено його шліфування і триразове
покриття паркетним лаком, тимчасові
віконні рами замінені на нові віконні
дубові блоки, влаштовані відливи,
встановлені нові дубові блоки з їх
застікленням, зроблено нові дубові
сходи в мансарду, влаштована нова
покрівля з утепленням стелі мансарди,
обладнана ванна, туалет і кухня
водопроводом, каналізацією, проведена
газифікація домоволодіння з
установкою нового газового котла,
газової колонки, газової плити з
пристроєм гарячого водопостачання та
нової системи опалення, влаштований
новий підвал з виходом в туалет,
побудовані ганок і нова вигрібна яма,
зроблена електрична розводка. Також в
період шлюбу за спільні сумісні кошти в
1992 році вони побудували: прибудову літ.
б, сарай літ. В, літню кухню літ. Г, навіс
літ. Д, гараж з мансардою літ. Емс, гараж
з мансардою літ. Жмс, навіс літ. З, душ
літ. И, сауну літ. К, навіс літ. Л,
майстерню літ. М, навіс літ.Н, сараї
літ. О, навіс літ. П, навіс літ. Р, сарай
літ. С, вбиральню літ. Т, паркан №1,
ворота №2, ганок №3, мощення 1,
капітально відремонтували літню кухню
літ. Б. Правовстановлюючі документи на
будинок були оформлені на ім'я
відповідачки, а після приватизації
земельної ділянки на її ім'я був
виданий державний акт про право
приватної власності на землю.

Заперечуючи проти позову відповідачка
та її представник в суді першої
інстанції, а також представник
відповідачки в судовому засіданні
апеляційного суду стверджували, що
спірний будинок був побудований
спадкодавцем ОСОБА_4 в 1988 році і в цьому
ж році був виготовлений технічний
паспорт на завершений будівництвом
будинок, літня кухня була облаштована в
старому будинку, придбаному
спадкодавцем, а в 1990 році за життя
спадкодавця в будинку був проведений
ремонт. Також стверджували, що після
смерті спадкодавця в жилому будинку
ніяких будівельно-ремонтних робіт не
проводилось, а проводилось будівництво
господарських споруд на території
домоволодіння.

Однак, дані заперечення суд першої
інстанції не перевірив, наданим
відповідачкою та її представником
технічним документам належної оцінки
не дав. Вирішуючи питання про
призначення будівельно-технічної
експертизи, на експертне дослідження
суд виніс питання щодо вартості
будівельно-ремонтних робіт, зазначених
позивачем в позові, без врахування
технічного стану будинку на момент
смерті спадкодавця згідно технічного
паспорту та інвентарної справи на
будинок.

Між тим, зі справи вбачається, що згідно
договору купівлі-продажу від 25.07.1985
року ОСОБА_4 придбав в особисту
власність 1/2 частину житлового будинку
з господарськими спорудами АДРЕСА_2 (т.2
а.с.12-13).

09.06.1986 року ОСОБА_4 на підставі договору
було надано у безстрокове користування
земельну ділянку за цією адресою під
будівництво житлового будинку жилою
площею 54,8кв.м. (4 жилих кімнати) та кухні,
загальною площею 88,8кв.м., а також
господарських будівель та споруд:
переобладнання старого будинку в
господарське приміщення, гараж 3,3Х6,6,
сарай 3,3Х4.5. Рішенням виконавчого
комітету Новоазовської районної ради
від 21.05.1986 року №114/11 ОСОБА_4 надано
дозвіл на будівництво житлового
будинку, на підставі якого йому був
виданий дозвіл на проведення
будівельних робіт (т.2 а.с.14,15-16,18,19).

Згідно технічного паспорту БТІ від
08.06.1988 року ОСОБА_4 побудував на
виділеній йому у користування
земельній ділянці житловий будинок
літ.А з погребом літ.А/п та мансардою
літ.Амс, що складається з 4 жилих кімнат
загальною площею 60,5кв.м. (№7 площею
24,5кв.м. + №8 площею 11,0кв.м. + №9 площею
12,0кв.м. + №12 площею 13,0кв.м.). Також було
збудовано літню кухню літ.Б, сіни літ.б,
сарай літ.В, туалет літ.Г, колодязь
літ.К. Відповідно до зведеного та
оціночного актів в будинку та в
мансарді наявні внутрібудинкові
перегородки, підлога, перекриття,
стеля, крівля, вікна, двері, в будинку
облаштовано водяне опалення,
водопровід, каналізація,
енергопостачання (т.1 а.с.84-92, інвентарна
справа №1074 а.с.1-13).

Даний будинок був зданий в
експлуатацію 17.05.1991 року і на підставі
рішення Сєдовської селищної ради від
25.04.1991 року на ім'я ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, було видано свідоцтво про
право власності на вказаний будинок
корисною площею 110кв.м., жилою площею
60,5кв.м. з господарськими будівлями та
спорудами: літня кухня, сарай, туалет,
огорожа, колодязь (т.1 а.с.97-101, т.2 а.с.6-10).

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 03.03.1992 року,
право власності на вказаний будинок
АДРЕСА_2 перейшло до ОСОБА_3 (т.2 а.с.11).

Свідоцтво про право власності на
домовлодіння на ім'я спадкодавця
ОСОБА_4 та свідоцтво про право на
спадщину на ім'я ОСОБА_3 позивач не
оспорював.

Як вбачається з технічного паспорту на
будинок від 12.12.2012 року, технічного
паспорту від 16.07.2014 року (т.1 а.с.75-82, т.2
а.с.148-156) та інвентарної справи №1074,
оглянутої в судовому засіданні
апеляційного суду, зовнішні розміри
будівлі жилого будинку з мансардою
літ.Амс-1 не збільшились та складають
141кв.м. Житлова площа жилого будинку не
змінилася, в будинку наявні ці ж 4 жилих
кімнати таких же розмірів. Розмір
мансарди жилого будинку теж не
змінився. Фактично не змінилась і
планіровка житлового будинку, окрім
змін в кімнаті №6, де облаштована
додатково шафа №13 площею 1,1кв.м.
Згідно вказаних технічних документів
на території домоволодіння на час
вирішення спору крім будівель,
належних спадкодавцю, наявні також
літня кухня літ.Г, гараж з мансардою
літ.Емс, гараж з мансардою літ.Жмс,
навіси літ.Д, З, Л, Н, П, Р, душ літ.И, сауна
літ.К, майстерня літ.М, сараї літ.О, С,
туалет літ.Т., які були зведені після
відкриття спадщини.

Відповідно до відмітки Новоазовського
БТІ на генеральному плані
домоволодіння від 16.07.2014 року літня
кухня літ.Г, сараї літ.С, О, гараж і з
мансардою літ.Емс, Жмс, сауна літ.К та
майстерня літ.М є самочинно зведеними
будівлями, а тому відповідно до вимог
ст.105 ЦК УРСР в редакції 1963 року та ст.376
ЦК України в редакції 2003 року, чинній з
01.01.2004 року, дане майно не може бути
об'єктом поділу.

В матеріалах цивільної справи та в
інвентарній справі відсутні будь-які
проектно-дозвільні документи на
будівництво зазначених будівель і в
судовому засіданні апеляційного суду
представники сторін пояснили, що таких
документів у сторін немає.

Згідно зазначених технічних
документів на домоволодіння та довідки
Новоазовського БТІ (т.2 а.с.176) мансарда
житлового будинку не є жилим
приміщенням.

Крім того, зі справи вбачається, що
відповідачці на праві власності в
порядку спадкування належить будинок
АДРЕСА_2, а в інвентарній справі та
технічних паспортах на будинок за 2012
рік та за 2014 рік значиться будинок за
АДРЕСА_2.

Згідно довідки Сєдовського селищної
ради №141 зміна нумерації спірного
будинку з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 була при
видачі відділом архітектури та
містобудування Новоазовської
райдержадміністрації технічної
документації на будинок. Рішення про
зміну нумерації будинку не оформлялося
(т.1 а.с.240). Дані обставини сторони та їх
представники не оспорювали,
пояснювали, що будинок АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_2 є одним і цим же будинком. З
огляду на наведене, виходячи з того, що
ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду не надано жодних
документів на підтвердження зміни
нумерації будинку у встановленому
порядку, тому у відповідності зі
правовстановлюючими документами
спірний будинок слід вважати за
АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку додаткової
будівельно-технічної експертизи від
02.09.2014 року (т.2 а.с.189-191) відновлювальна
вартість домоволодіння без врахування
самочинно зведених будівель по
інвентарній справі БТІ становить
393327грн. Вартість невід'ємних покращень
домоволодіння з урахуванням робіт та
матеріалів, зазначених позивачем, без
врахування робіт та матеріалів по
самочинному будівництву, а також за
вирахуванням робіт та матеріалів по
будівництву, проведених на момент
смерті спадкодавця ОСОБА_4, та з
урахуванням господарських будівель і
споруд, зведених після 1990 року,
зазначених у зведеному і оціночному
актах в технічному паспорті та
інвентарній справі №1074 на будинок,
складає 122742грн., що становить 31/100
частини від вартості домоволодіння без
врахування самочинного будівництва.
Частка ОСОБА_2 становить 31/200 частин
будинку, частка ОСОБА_3 (з урахуванням
спадкової частки) становить 169/200 частин
будинку.

Розділити в натурі будинок на дві
частини відповідно до часток сторін у
спільній власності на будинок
неможливо, оскільки частка 31/200 частин
будинку менше мінімальної площі
однокімнатної квартири (таблиця ДБН
В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні
положення), а, відповідно, відсутні і
підстави для визначення варіанту
поділу земельної ділянки, на якій
розташоване домоволодіння.

З урахуванням наведеного, виходячи з
того, що спірний будинок не був
колгоспним двором та належав на праві
власності ОСОБА_4, що визнано
представниками сторін в судовому
засіданні апеляційного суду, та того,
що позивачем не оспорюється свідоцтво
про право власності на домоволодіння
на ім'я спадкодавця ОСОБА_4 і свідоцтво
про право на спадщину на ім'я ОСОБА_3, та
з урахуванням технічних паспортів на
спірний будинок та інвентарної справи
щодо технічного стану домоволодіння,
враховуючи висновки
будівельно-технічної експертизи та
додаткових будівельно-технічних
експертиз, колегія суддів вважає, що
вимоги позивача про визнання частки
будинку спільною сумісною власністю та
поділу будинку і земельної ділянки
підлягають частковому задоволенню.
Спільною сумісною власністю сторін
підлягає визнання 31/100 частини
домоволодіння, тому позивач має право
на 31/200 частин будинку, а відповідачка з
урахуванням спадкової частки на 169/200
частин домоволодіння. Вимоги про поділ
в натурі будинку та земельної ділянки
задоволенню не підлягають.

Однак, вирішуючи справу, суд першої
інстанції на наведені обставини уваги
не звернув, свій висновок про
доведеність вимог позивача
обґрунтовував показаннями свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 про те, що на момент смерті
ОСОБА_4 спірний будинок був
недобудований, що позивач добудовував
будинок, облаштовував його та зводив
господарські споруди після смерті
спадкодавця, але залишив поза увагою
технічні документи на спадковий
будинок, те, що позивач не оспорює
свідоцтво про право власності на
будинок на ім'я спадкодавця ОСОБА_4 та
свідоцтво про право на спадщину на ім'я
відповідачки. Дані обставини належним
чином не дослідив і не дав їм належної
оцінки, що призвело до помилкових
висновків в оскаржуваній частині
рішення. Тому, таке рішення не може бути
визнане законним та підлягає зміні в
частині визначення частки спільної
власності подружжя, а в частині поділу
в натурі будинку і земельної ділянки
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

З огляду на наведене апеляційна скарга
відповідачки підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо
апеляційний суд змінює рішення або
ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Зі справи вбачається, що при подачі
позову до суду ОСОБА_2 сплатив судовий
збір у розмірі 220,40грн. (т.1 а.с.2), а
відповідно до вимог Закону України
«Про судовий збір» з вимог майнового
характеру повинен сплатити судовий
збір у розмірі 1% від ціни позову, але не
більше 3 мінімальних розмірі
заробітної плати.

З урахуванням змінених позовних вимог
та вартості спірних домоволодіння і
квартири (т.1 а.с.159-166,177-188, т.2 а.с.189-191)
позивач повинен був сплатити судовий
збір у розмірі 3654грн. Сума недоплати
становить 3433,60грн. За проведення
судової будівельно-технічної
експертизи та додаткової
будівельно-технічної експертизи в суді
першої інстанції позивач сплатив
витрати у розмірі 14900грн. (т.2 а.с.54).

Відповідачка при подачі апеляційної
скарги сплатила судовий збір у розмірі
1827грн. (т.2 а.с.78).

З урахуванням того, що позов про поділ
майна та апеляційна скарга
відповідачки задоволені частково,
пропорційно задоволеним вимогам, а
також того, що судові експертизи
проводились в інтересах обох сторін,
колегія суддів, враховуючи думку
представника відповідачки, вважає, що
понесені сторонами судові витрати
підлягають поділу між ними у рівних
частках. Тому на користь позивача з
відповідачки підлягають стягненню
витрати на оплату судових експертиз в
розмірі 7450грн. (14900:2), а з позивача на
користь відповідачки підлягають
стягненню витрати на оплату судового
збору у розмірі 916,50грн. (1827:2).

Крім того в дохід держави підлягає
стягненню недоплачена сума судового
збору з ОСОБА_2 у розмірі 1660,60грн.
(3654:2=1827-220,40), з ОСОБА_3 у розмірі 1827грн.

Витрати, понесені відповідачкою, на
оплату додаткової
будівельно-технічної експертизи в ході
апеляційного розгляду справи
відшкодуванню за рахунок позивача не
підлягають, оскільки суду не надані
документи на підтвердження розміру цих
витрат.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 11 квітня 2014 року
в частині визначення частки житлового
будинку об'єктом спільної сумісної
власності та частки кожного із сторін у
спільній власності на будинок змінити.

Визнати об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 31/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
31/200 частин житлового будинку АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
169/200 частин житлового будинку АДРЕСА_2.

Це ж рішення в частині розділу в натурі
житлового будинку та земельної ділянки
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розділ в натурі житлового будинку
та земельної ділянки відмовити.

Рішення суду в частині розподілу
судових витрат змінити.

Стягнути в дохід держави судовий збір з
ОСОБА_2 у розмірі 1606 гривень 60 копійок, з
ОСОБА_3 у розмірі по 1827 гривень 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування витрат по оплаті судових
експертиз 7450 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
витрати по оплаті судового збору за
подачу апеляційної скарги у розмірі 913
гривень 50 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді :
Гаврилова Г.Л.

Мироненко І.П.