Справа № 740/3512/14 Провадження №
22-ц/795/1921/2014 Головуючий у I інстанції
-Скалозуб О. М. Доповідач - Мамонова
О. Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.

при секретарі: Коваленко Ю.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні житлом, вселення в
будинок,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 22 серпня 2014 року, яким в
задоволенні її позовних вимог
відмовлено, та ухвалити нове рішення
про задоволення позову. Доводи
апелянта зводяться до того, що судом
невірно застосовано норми
матеріального права. ОСОБА_1 зазначає,
що незважаючи на те, що є рішення
Ніжинського міськрайонного суду про
розподіл житлового будинку та
виділення частки в натурі, відповідач
її у будинок не допускає, ключі від
приміщення їй не надає, чим чинить
перешкоди в реалізації її права
користування власністю. На
спростування твердження суду, що
хвіртка належить відповідачу, апелянт
зазначає, що після реального розподілу
будинку їй було виділено ворота, проте
відповідач не виконує домовленість та
користується її воротами, а хвіртку
замикає, щоб позивач не могла увійти до
двору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін, виходячи із
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
відсутності доказів на підтвердження
того, що відповідачі перешкоджають
позивачці користуватися спірним
будинком.

Такий висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є власником 2/3 частин житлового
будинку АДРЕСА_1. Власником іншої 1/3
частини вказаного будинку є ОСОБА_3, він
у будинку не проживає, належною йому
частиною користується його син ОСОБА_2

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду від 01 лютого 2012 року буд. АДРЕСА_1
розділено в натурі і ДВС Ніжинського
МУЮ дане рішення фактично виконано, про
що свідчить постанова про закінчення
виконавчого провадження від 17 травня
2012 року.

17 вересня 2012 року БТІ було виготовлено
новий технічний паспорт на вказаний
житловий будинок.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1
просила усунути перешкоди у
користуванні належними їй 2/3 частинами
буд. АДРЕСА_1 шляхом вселення,
зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_2 не чинити їй
перешкоди в користуванні будинком та
передати ключі від вхідних дверей
будинку та хвіртки.

Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог закону
позивачем не надано доказів на
підтвердження її доводів щодо вчинення
з боку відповідачів перешкод у
користуванні власністю позивачкою.

Згідно пояснень, наданих ОСОБА_3 ще в 2012
році в ході перевірки заяви ОСОБА_1,
проведеної ст.ДІМ Ніжинського МВ УМВС,
ОСОБА_3 зобов'язувався надати позивачу
ключі від будинку по приїзду ОСОБА_2

В судовому засіданні як суду першої
інстанції, так і в апеляційному суді
відповідачі посилались, що ключі від
спірного будинку ОСОБА_1 передали і не
чинять їй перешкод в користуванні її
частиною будинку, оскільки на
виконання рішення суду про розподіл
будинку ними було здійснено його
перепланування, БТІ було виготовлено
новий технічний паспорт, а також
відповідачами було встановлено
огорожу між земельними ділянками
сторін.

Позивачем не надано доказів щодо
створення реальних перешкод у
користуванні її власністю.

ОСОБА_1 є власником 2/3 частини буд.
АДРЕСА_1, що підтверджено матеріалами
справи та проти чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не заперечують, вхід в частину будинку
позивача є ізольованим, в її
користування також виділено ворота,
через які у неї є можливість заходити
до своєї частини будинку.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи, що в ході розгляду справи
не знайшли свого підтвердження доводи
позивача про чинення відповідачами
перешкод в користуванні її власністю,
відсутні підстави стверджувати, що
позивач не має можливості реалізувати
свої права власника.

Посилання апелянта на відсутність в
неї ключів від будинку та неможливість
користуватись належними їй воротами не
можуть бути підставою для скасування
вірного по суті рішення суду, оскільки
вона є власником ізольованої частини
будинку, якою відповідачі не
користуються, та воріт, які розташовані
на виділеній їй у користування
земельній ділянці, щодо яких вона може
вчиняти будь-які дії, спрямовані на
реалізацію права володіння,
користування та розпорядження.

Доводи апелянта правильності
висновків суду не спростовують, в
зв'язку з чим підстави для скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції, яке є законним,
обґрунтованим, постановленим з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 22
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий:Судді: