Провадження №2/522/8997/14
І М Е Н Е М У К Р
Приморський районний суд м. Одеси у
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко
розглянувши у судовому засіданні
цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовними вимогами в яких просить суд
поділити спільне майно подружжя, а саме
автомобіль марки OPEL моделі OMEGA 1993 року
випуску, зеленого кольору, легковий
універсал, № шасі (кузову, рами,
коляски) НОМЕР_2 та визнати за ним право
власності на автомобіль.
Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що з 12 грудня 1981 року по 9 листопада
2005 року він перебував в
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_2 і що в 2003 році ними було придбано
за 4500 доларів США, що в еквіваленті за
курсом НБУ, станом на 29.11.2003 року,
складало 23 985 грн., автомобіль марки OPEL
моделі OMEGA 1993 року випуску, зеленого
кольору, легковий універсал, № шасі
(кузову, рами, коляски) НОМЕР_2, якій був
зареєстрований на ім'я його дружини
В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_3, діюча по довіреності
від 23.04.2014р., позовні вимоги підтримала
та пояснила, що після розлучення з
відповідачкою, спірний автомобіль за
усною згодою сторін залишився у
власності позивача, але в зв'язку з тим,
що відповідачка відмовляється
переоформити документи на автомобіль
на ім'я позивача то це створює
перешкоди позивачу у володінні спірним
автомобілем та обмежує його права.
Позивач має іншу сім'ю.
Відповідачка в судовому засіданні
позов визнала та підтвердила, що
знаходячись в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_1 в 2003 році вони придбали вказаний
автомобіль та що при розірванні шлюбу в
добровільному порядку поділили майно
придбане за час шлюбу, залишивши
автомобіль позивачу по справі у якого є
право керування автомобілем. Також
відповідач по справі пояснила що
переоформити в органах ДАЇ автомобіль
на ім'я ОСОБА_1 відмовляється.
Заслухавши доводи представника
позивача, пояснення відповідачки,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 12 грудня 1981 року,
який було розірвано 9 листопада 2005 року,
що підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , видане 9
листопада 2005 року Другим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Малиновського районного управління
юстиції м. Одеси. (а.с.6).
Під час шлюбу, в 2003 році, сторонами
було придбано з автомобіль марки OPEL
моделі OMEGA 1993 року випуску, зеленого
кольору, легковий універсал, № шасі
(кузову, рами, коляски) НОМЕР_2, дер.
номер НОМЕР_1.(а.с.7).
Автомобіль було зареєстровано на
ім'я ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4, яке
було видане 29 листопада 2003 року МРЕВ 1
ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області,
в якому зазначено, що ОСОБА_1, має право
на керування означеним автомобілем.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить жінці та чоловіку на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Також
відповідно до ст. 63 СК України жінка та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування та розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
Згідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Отже, виходячи з того, що в Україні
діє загальний режим спільності майна
подружжя, згідно з яким майно, набуте в
шлюбі, вважається таким, що належить
подружжю, то у зв'язку з цим речі, набуті
за час шлюбу, автоматично підпадають
під режим спільного майна подружжя.
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 року № 11 " Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя ", а саме
частиною 2 п. 23 було дано роз'яснення, що
спільною сумісною власністю подружжя,
зокрема, можуть бути: квартири, жилі й
садові будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і робоча
худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.
Згідно до ч. 2 ст. 69 Сімейного кодексу
України дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.
Статтями 70 та 71 СК України встановлено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором. Майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.
Проте згідно ч.2 ст.183 ЦК України
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення , до яких також відноситься
і транспортний засіб.
Відповідно до ч.4. ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути зокрема визнання
Згідно ст. 11 ЦПК України розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
На підставі викладеного та керуючись ,
ст.ст. 3, 11, 15, 60, 61, 64, 76 ч.8, 81, 88, 174, 208, 209, 212 -
215, 218, ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК
України, ст.ст. , ст.ст. 10,15,16, 319, ч.4 ст.368,
372, 386, 392 ЦК України , суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя -
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на автомобіль марки OPEL моделі OMEGA 1993
року випуску, зеленого кольору,
легковий універсал, № шасі (кузову,
рами, коляски) НОМЕР_2 реєстраційний
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Приморського

районного суду м.Одеси
Домусчі Л.В.

16.12.2014