НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4591/13-ц
№ 2-др/183/27/14
29.09.2014 року Новомосковський
міськрайонний суду Дніпропетровської
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду заяву
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення,
Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з заявою, в якій просить
ухвалити додаткове рішення у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Новомосковська
державна нотаріальна контора, про
визначення частки співвласників у
спільній сумісній власності квартири
та визнання права власності на 1/6
частини квартири обов'язкової долі в
порядку спадкування, а саме, прописати
в резолютивній частині рішення про
здійснення державної реєстрації права
власності за заявником, а також про
реєстрацію права власності за
заявником в порядку спадкування.
В судове засідання сторони не
з'явилися, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
технічними засобами не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши
матеріали справи, дійшов до наступних
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з позовної заяви позивач
- визначити за нею та за ОСОБА_5,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, по ? частині у
праві спільної сумісної власності на
- визнати за нею право власності на 1/6
частину, як на обов'язкову частку у
даній квартирі, згідно ст. 1241 ЦК
України, в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно мотивувальної частини рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 12.06.2014
року, суд вирішив задовольнити позовні
вимоги частково, а саме визначив частки
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, рівними, а саме по ?
частині у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1. Щодо
позовних вимог визнання за позивачкою
право власності на 1/6 частину, як на
обов'язкову частку у даній квартирі,
згідно ст. 1241 ЦК України, в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, то суд вирішив в цій
частині вимог відмовити.
З викладеного вбачається, що суд
ухвалив рішення на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні. Тобто
рішення суду, у відповідності до вимог
ст.213 ЦПК України, є обґрунтованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України,
суд, що постановив рішення може з
власної ініціативи, чи за заявою осіб,
які брали участь у справі, постановити
додаткове рішення у випадку, якщо
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення.

Отже, враховуючи те, що суд ухвалив
рішення стосовно кожної позовної
вимоги, яка була предметом розгляду
даної цивільної справи, з приводу якої
сторони подавали докази і давали
пояснення, в силу вимог статті 220 ЦПК
України, суд не вбачає підстав для
ухвалення відповідного додаткового
рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
220 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення - відмовити.

На додаткове рішення може бути подано
скаргу.

Суддя
В.В. Березюк