інстанції: Присяжнюк Л.М. Провадження №
22-ц/773/1446/14 Категорія: 73 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Антонюк К. І.,
Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Кирилюку О.О.

з участю: прокурора Бородчук О.В.,

представника позивача - Пенцака С.П.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за заявою головного лікаря
Волинської обласної психіатричної
лікарні № 1 міста Луцька Черниша Олега
Володимировича, заінтересована особа -
ОСОБА_2 про госпіталізацію ОСОБА_4 до
психіатричного закладу в примусовому
порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 18 серпня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 серпня 2014 року
позов задоволено.

Постановлено провести госпіталізацію
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1
до психіатричного закладу в
примусовому порядку.

Не погоджуючись із даним рішенням суду
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. З
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить вказане рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 на
даний час страждає на психічний розлад,
потреби в лікуванні не усвідомлює та
становить загрозу для оточуючих, а тому
слід госпіталізувати ОСОБА_4 до
психіатричного закладу в примусовому
порядку.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 213 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, котрі
були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване
рішення відповідає.

Відповідно до ст.279 ЦПК України суди
розглядають заяви про госпіталізацію
особи до психіатричного закладу у
примусовому порядку за умов,
визначених Законом України "Про
психіатричну допомогу".

Згідно ст.14 Закону України "Про
психіатричну допомогу" особа, яка
страждає на психічний розлад, може бути
госпіталізована до психіатричного
закладу без її усвідомленої згоди або
без згоди її законного представника,
якщо її обстеження або лікування
можливе лише в стаціонарних умовах, та
при встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
вона: вчиняє реальні наміри вчинити
дії, що являють собою безпосередню
небезпеку для неї чи оточуючих, або
неспроможна самостійно задовольняти
свої основні життєві потреби на рівні,
який забезпечує її життєдіяльність.

Доводи апелянта, що підстав для її
примусової госпіталізації, які вказані
у наведений вище нормі Закону, не було,
тому рішення суду незаконне не
заслуговує на увагу.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі рішення комісії
лікарів-психіатрів ВОПЛ№1 від 19 серпня
2013 року ОСОБА_4, яка мешкає за адресою
АДРЕСА_1, страждає на психічний розлад у
формі «Змішаний розлад особистості в
стадії глибокої декомпенсації».
Спостерігається психіатрами з 2003 року,
з 17.10.2003 року по 31.10.2003 року лікувалася
стаціонарно з діагнозом «Неврастенія»,
повторно в примусовому порядку з 22.12.2011
року по 20.01.2012 року та з 01.06.2012 року по
серпень 2012 року з діагнозом «Хронічний
маячний розлад».

Як вбачається з висновку комісії
лікарів-психіатрів від 23 липня 2014
року(а.с. 2) психіатричний стан
громадянки ОСОБА_4 на даний час можна
кваліфікувати, як тяжкий психічний
розлад. Дії, які вчиняє ОСОБА_4,
становлять безпосередню небезпеку для
здоров'я її та оточуючих. Від надання
психіатричної допомоги громадянка
ОСОБА_4 категорично відмовляється, так
як не вважає себе хворою. Тому місцевий
суд прийшов до правильного висновку з
врахуванням висновку комісії
лікарів-психіатрів (а.с. 2 ), що лікування
останньої можливе лише у стаціонарних
умовах.

В матеріалах справи містяться заяви
жителів під'їзду, в якому проживає
ОСОБА_4 (а.с. 3-13)з яких вбачається, що
вона на поверсі житлового будинку,де
мешкає, розвела жахливу антисанітарію,
справляє природні потреби в місцях
загального користування, погрожує
сусідам розправою, безпричинно
кричить. Цю її поведінку
лікарі-психіатри у своєму висновку (а.с.
2) стан ОСОБА_4 як тяжкий психічний
розлад, а її дії, які вона вчиняє
внаслідок цього становлять
безпосередню небезпеку для здоров'я її
та оточуючих. Оскільки від надання
психіатричної допомоги ОСОБА_4
відмовляється, хворою себе не вважає,
місцевий суд прийшов до правильного
висновку, що її лікування можливе лише
у стаціонарних умовах.

Постановлене рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому не може
бути скасовано.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 серпня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: