Справа № 344/5248/14-ц
Провадження № 2/344/2762/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що 10.04.1971 року у відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції зареєстрував шлюб з
відповідачкою. Діти від шлюбу уже
повнолітні.

Спільне життя у сторін не
склалося, різні інтереси та погляди на
сімейне життя привели до втрати
взаєморозуміння та добрих почуттів між
подружжям. Спору щодо поділу майна, що є
у спільній сумісній власності подружжя
немає. Вважає, що шлюб існує лише
формально, шлюбні відносини вони не
підтримують, а тому, примирення та
збереження їхньої сім"ї є не можливим.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив позов
задоволити в повному обсязі.

Відповідачка в судовому
засіданні проти позову заперечила,
суду повідомила, що чоловік все життя
їй зраджував з іншими жінками, проте,
терпіла заради дітей. Стверджує, що її
чоловік перебував у близьких
відносинах з іншою жінкою протягом
шести років, а тому не може йому
пробачити таке приниження. Вважає, що
розірвання шлюбу буде негативно
впливати на відносини між батьками та
дітьми, внуками, а тому просила надати
час для примирення. В судовому
засіданні повідомила, що протягом
всього наданого часу для примирення
немогла змиритися з поведінкою свого
чоловіка, нехоче брати на себе
обов"язки як дружина. Просила в позові
відмовити.

Беручи до уваги пояснення
учасників поцесу, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Згідно повторного свідоцтва про
шлюб Серія НОМЕР_1 виданого 11.04.2014 року
сторони 10.04.1971 року зареєстрували шлюб
у відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
актовий запис в Книзі реєстрації
шлюбів за № 284(а.с. 3).

В судовому засіданні встановлено,
що сторони не підтримують сімейних
стосунків, шлюб їх існує формально,
позивач миритися не бажає, стверджує,
що збереження шлюбу суперечить його
інтересам. Тому такий шлюб зберігати не
доцільно.

Ухвалою суду від 27.05.2014 року
стронам було надано строк для
примирення - три місяці, проте, в
судовому засіданні позивач наполягав
на розірванні шлюбу, оскільки, протягом
часу наданого для примирення
відповідачка з ним не розмовляла і
миритися не бажала. Не даючи
добровільної згоди на розірвання
шлюбу, відповідачка таким чино
намагається йому дошкулити.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що, оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, а тому шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10.04.1971 року
у відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
актовий запис в Книзі реєстрації
шлюбів за № 284 слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
10.04.1971 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
актовий запис в Книзі реєстрації
шлюбів за № 284- розірвати.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.