№ 2-4023-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м.
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє від імені та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя
особа: Солом'янський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві -
про визнання особи такою, що втратила
право користуватися житловим
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_3, яка діє від імені та
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4,
третя особа: Солом'янський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві -
про визнання особи такою, що втратила
право користуватися житловим
Позивачі при зверненні до суду
мотивували свої вимоги тим, що квартира
АДРЕСА_1 належить позивачам на праві
спільної часткової власності в рівних
В спірному житловому приміщенні
відповідач ОСОБА_3 разом зі своєю
неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 мешкали з
11. 07. 2006 року по 29. 01. 2011 року, після чого
самовільно забрали свої речі та
добровільно покинули житлове
приміщення та переїхали мешкати до
іншого житлового приміщення.
Позивачі зазначають, що з того часу
відповідачі у спірному житловому
приміщенні не проживають та не
оплачують житлово-комунальні послуги у
В зв'язку із зазначеним позивачі
посилаючись на те, що відповідачі не
проживають в спірній квартирі більш
ніж шість місяців просили суд визнати
ОСОБА_4 такою, що втратила право
користування жилим приміщення, а саме
Позивачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.
Від представника позивачі до суду
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність, а також у відсутність
позивачів в якій також зазначено, що
представник позивача позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та не
заперечує проти ухвалення по справі
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась,
свого представника до суду не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
про причини неявки суду не повідомила,
жодних заяв чи клопотань до суду не
Третя особа: Солом'янський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві в
судове засідання свого представника не
направив, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки представника
третьої особи суду не повідомили.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
спільної часткової власності в рівних
долях, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на житло
(а.с. 10).

Вбачається, що на даний час в спірній
квартирі зареєстровано троє осіб:
позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і відповідач
- неповнолітня ОСОБА_4, від імені та в
інтересах якої діє ОСОБА_3

Також вбачається, що в спірному
житловому приміщенні відповідач
ОСОБА_3 разом зі своєю неповнолітньою
дочкою ОСОБА_4 мешкали з 11.07.2006 року по
29.01.2011 року, після чого відповідач
ОСОБА_3 самовільно забрала свої речі та
речі своєї дочки і разом з
неповнолітньою ОСОБА_4 добровільно
пішла мешкати в інше місце проживання.

Встановлено, що з того часу відповідач
в спірному житловому приміщенні не
мешкає і його не оплачує, а позивачі
вимушені нести витрати на оплату
комунальних послуг за формальну
реєстрацію відповідача в житловому
приміщенні.

Факт непроживання відповідача
підтверджується Актами від 18 лютого 2012
року, 17 березня 2012 року та 11 жовтня 2013
року (а.с. 12-14).

Встановлено, що в січні 2012 року
позивачі зверталися з позовом до суду
до відповідача про усунення перешкод у
користуванню квартирою, проте рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 01 серпня 2012 року позивачам було
відмовлено.

Вбачається, що в жовтні 2013 року
позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_3 про визнання її такою, що
втратила право користування житловим
приміщення. Заочним рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 05 лютого 2014 року, яке набрало
законної сили 17 березня 2014 року, позов
задоволено. З тексту зазначеного
рішення вбачається, що судом під час
розгляду справи було встановлено, що
ОСОБА_3 та її неповнолітня дочка ОСОБА_4
не проживають без поважних причини в
належній позивачам квартирі АДРЕСА_1
вже понад три роки.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадяни
України, а також іноземець чи особа
без громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Згідно п. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою).

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1
не проживає, вказаною квартирою не
цікавиться , особистих речей остання в
квартирі немає.

Також судом встановлено, що в зв'язку з
формальною реєстрацією відповідача
ОСОБА_4 у спірній квартирі, позивачі
вимушені нести додаткові матеріальні
витрати, щодо сплату комунальних
послуг.

Відповідно до вимог ст. ст. 27-30 ЦПК
України, засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. За таких
обставин, суд дійшов висновку, що
позивачами були доведені ті обставини,
на які вони посилались, як на підставу
своїх позовних вимог, а саме те, що
відповідач ОСОБА_4 не проживає за
місцем своєї реєстрації понад 6
місяців, в зв'язку з чим суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивачів та вважає за можливе позов
задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 317, 319 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК
України, ст. ст. 10, 11, 27-30, 57-58, 60, 88, 169, 208-209,
212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: