АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2067/14
Головуючий в І інстанції: Чирський Г.М.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченко С.В.
суддів:Вербицька Л.І. Слюсаренко О.В.
при секретарі:Сікорі О.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 27 травня 2014
року у цивільній справі за позовом
Комунального закладу "Бериславський
медичний коледж" Херсонської обласної
ради до ОСОБА_5 про стягнення коштів за
навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року Комунальний заклад
"Бериславський медичний коледж"
Херсонської обласної ради звернувся
до суду із цивільним позовом до ОСОБА_5
про стягнення коштів за навчання.

Посилається на те, що відповідач
навчалась в учбовому закладі за
державним замовленням за
спеціальністю "Сестринська справа" на
підставі договору про підготовку
молодшого спеціаліста. По закінченню
відповідачу було надано можливість
самостійного працевлаштування в
державному секторі народного
господарства, проте відповідач до
роботи в державному секторі не
приступила.

Просив стягнути витрати на навчання у
розмірі 40061, 92 грн.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 27 травня
2014 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Комунального закладу "Бериславський
медичний коледж" Херсонської обласної
ради витрати на навчання у сумі 40061
грн. з подальшим перерахуванням
навчальною установою повернутих
внаслідок відшкодування витрат на
навчання коштів на рахунок бюджету за
відповідними реквізитами. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Повторна неявка належним чином
повідомленого апелянта про час та
місце розгляду справи відповідно до
положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено і вбачається із матеріалів
справи вбачається, що 01.09.2010 року між
Комунальним закладом "Бериславське
медичне училище" Херсонської обласної
ради та ОСОБА_5 було укладено Угоду
про підготовку молодшого спеціаліста
за рахунок коштів бюджету. На підставі
даної угоди відповідач здобула
спеціальність " сестринська справа "

Згідно наказу № 340-к від 01.07.2013 року
відповідачу за її заявою надано
можливість самостійного
працевлаштування.

Згідно з повідомленням № 1 від 01.08.2013
року вбачається, що ОСОБА_5
працевлаштувалося на посаду медичної
сестри у ТОВ " Західзовнішторг", тобто
не працевлаштувалася у державний
сектор економіки.

Згідно з розрахунком позивача витрати
на навчання відповідачки становлять
40061, 92 грн.

Відповідно до п. 2. Угоди студент
зобов'язаний відшкодувати до місцевого
бюджету вартість навчання в
установленому порядку в разі порушення
зобов'язань, передбачених угодою. (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідачка, як випускник вищого
навчального закладу, що навчалась за
державним замовленням, після
закінчення навчання мала відпрацювати
у державному секторі народного
господарства , але свого обов'язку не
виконала, а тому має відшкодувати повну
вартість навчання.

Відповідно до ст.52 Закону України "Про
освіту , випускники вищих навчальних
закладів, які здобули освіту за кошти
державного або місцевого бюджетів,
направляються на роботу і зобов'язані
відпрацювати за направленням і в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Чинним законодавством порядок
(механізм) відшкодування державному чи
місцевому бюджету вартості навчання
за державним замовленням не
регламентований , проте це не є
підставою для звільнення від такого
відшкодування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Оскільки між сторонами була укладена
угода, якою врегульовано спірні
правовідносини, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову і стягнення з
відповідача фактичних витрат,
пов'язаних із його навчанням.

Посилання апелянта на те, що їй надана
можливість самостійного
працевлаштування , що не можна
розцінювати як неприбуття за
направленням, не ґрунтуються на нормах
закону , що регулюють спірні
правовідносини , оскільки відповідно
до ст.2 Указу Президента України від 23
січня 1996 року № 77/96 "Про заходи щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів"
особи, які навчаються за рахунок
державних коштів, укладають з
адміністрацією вищого навчального
закладу угоду, за якою вони
зобов'язуються після закінчення
навчання та одержання відповідної
кваліфікації відпрацювати у
державному секторі народного
господарства не менше ніж три роки. У
разі відмови відпрацювати в державному
секторі народного господарства
випускники відшкодовують в
установленому порядку до Державного
бюджету повну вартість навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Комунальний заклад "Бериславський
медичний коледж" не уповноважений
звертатись з позовом до суду про
стягнення на його користь вартості
навчання, судова колегія не бере до
уваги, оскільки навчальний заклад є
комунальним закладом, фінансування
його проводиться за рахунок бюджетних
коштів і за умовами укладеної між
сторонами угоди відповідачка
зобов'язалась відшкодувати витрати по
навчанню.

Також не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що
Конституція України гарантує право на
безоплатність освіти, а використання
примусової праці забороняється,
оскільки вони не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції, так як підставою позову є
невиконання відповідачкою договірних
зобов'язань.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів і
правильність висновків суду не
спростовують .

Рішення суду ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, є законним і обґрунтованим і
колегія суддів не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 27 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: