УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука
Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банк «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни на рішення
Єланецького районного суду
Миколаївської області від 10 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 11
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом, у якому
просило стягнути з ОСОБА_3 25 321 грн боргу
за договором кредиту.

На обґрунтування своїх вимог
посилалось на ті обставини, що 19 жовтня
2007 року між ними укладено договір, за
яким банк надав відповідачці в кредит
3300 грн зі сплатою 12 % річних за
користування грошима на суму залишку
заборгованості, однак відповідачка
взяті на себе зобов'язання не виконує,
внаслідок чого станом на 19 вересня 2013
року утворилась заборгованість.

Рішенням Єланецького районного суду
Миколаївської області від 10 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 11 березня 2014 року, позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3
на його користь 5 930 грн 17 коп. боргу та 59
грн 30 коп. судового збору та зменшено
розмір пені на всю нараховану суму і
відмовлено в задоволенні позову про її
стягнення.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення пені та передати справу в
цій частині на новий розгляд до суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
відповідачка не виконала свої
зобов'язання за договором кредиту
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка підлягає стягненню, однак розмір
пені підлягає зменшенню у повному
розмірі, оскільки він значно перевищує
розмір збитків.

Проте з таким судовим рішенням суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Цим вимогам оскаржуване судове рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 19 жовтня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за яким
банк надав позичальнику 3300 грн
кредитних коштів зі сплатою 12 % річних
за користування коштами на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка порушила взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка станом на 19 вересня
2013 року становить 25 312 грн та
складається з: 2638 грн 45 коп.
заборгованості за кредитом, 259 грн 65
коп. заборгованості за процентами, 1350
грн комісії, 19381 грн 83 коп. пені, 500 грн
штрафу (фіксована частина) та 1181 грн 52
коп. штрафу (процентна складова).

Частиною третьою статті 551 ЦК України
передбачено, зокрема, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення.

Залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, суд апеляційної
інстанції не перевірив його законності
та обґрунтованості, не виконав вимоги
процесуального права щодо повного та
всебічного з'ясування обставин справи,
не перевірив умов договору щодо
нарахування пені, її розміру та
висновків суду першої інстанції щодо
правильності її нарахування, підстав
та порядку її зменшення.

Не перевірив правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які
регулюють ці відносини, не з'ясував, чи
передбачено законом можливість
звільнення боржника від сплати пені в
повному обсязі, зробив передчасний
висновок про залишення рішення суду
першої інстанції без змін в частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення пені, постановив ухвалу з
порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, і є
підставою для скасування
постановленої апеляційним судом
ухвали та направлення справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково, ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 11 березня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог про стягнення
пені скасувати, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банк «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни
задовольнити частково, ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 11 березня 2014 року в
частині вирішення позовних вимог про
стягнення пені скасувати, а справу в
цій частині направити на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
Т.П. Дербенцева

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук