Справа № 459/4854/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Новосада
М.Д.

при секретарі

Смолій О.Я.

з участю позивачки:

ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третьої особи без самостійних вимог:
органу опіки та піклування виконкому
Червоноградської міської ради про
визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до відповідача про стягнення з
нього аліментів на сина -ОСОБА_4. В
обґрунтування вимог зіслалась на те, що
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого у них
народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач не надає матеріальної
допомоги на його утримання, хоча
офіційно працює, має високу заробітну
платню. Просила Стягувати з нього
аліменти на сина у розмірі 1/3 частини
його заробітку (доходу) щомісячно.

06.11.2013 р. ОСОБА_2 подав зустрічну
позовну заяву, в якій просить визначити
місце проживання сина -ОСОБА_5 разом із
ним. В обґрунтування вимог послався на
те, що останній проживає разом із ним і
перебуває на його утриманні.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом позов підтримала.
Просила позов задовольнити та
стягувати в її користь аліменти на сина
у розмірі 1/3 частини його заробітку
(доходу).

Відповідач ОСОБА_2 первісний
позов заперечив, зустрічний позов
підтримав. В його обґрунтування
зіслався на те, що син проживає разом із
ним в квартирі АДРЕСА_1 і перебуває на
його утриманні. Вважає, що він повністю
його забезпечує, тому відсутні
підстави для стягнення аліментів в
користь ОСОБА_1.

Представник відповідача ОСОБА_3
зустрічний позов підтримав, в його
обґрунтування зіслався на обставини
викладені у позовній заяві. Вважає, що у
первісному позові слід відмовити,
оскільки неповнолітній ОСОБА_4
проживає разом із батьком.

Представник органу опіки та
піклування Грицишин М.М. у судовому
засіданні надала висновок комісії з
питань захисту права дитини від 11.06.2014
р., згідно якого доцільно визначити
місце проживання малолітнього ОСОБА_4
із батьком. Додатково зазначила, що
ними було здійснено перевірку
житлового стану сторін, згідно якого
умови проживання у ОСОБА_1 є
незадовільними, остання не приділяє
уваги дитині, та зловживає спиртними
напоями.

Малолітній ОСОБА_4 опитаний у судовому
засіданні, пояснив, що він хоче
проживати з татом, тому що у нього кращі
умови проживання.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд вирішив наступне.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 1990 р., який
розірвано рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від
04.11.2011 року.

У сторін від даного шлюбу народилось
троє дітей, двоє з яких повнолітні, а
третій син - ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
його народження.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства
вбачається, що у тому разі, коли батьки
дитини спільно не проживають, право
визначати місце проживання дитини
залишається за кожним з батьків.
Питання про визначення місця
проживання дитини має вирішуватись не
тільки з урахуванням інтересів кожного
з батьків, а перш за все з урахуванням
прав та законних інтересів дитини - її
права на належне батьківське
виховання, яке повною мірою може бути
забезпечене тільки обома батьками;
права на безперешкодне спілкування з
кожним з батьків, здійснення обома
батьками якого є запорукою нормального
психічного розвитку дитини.

Як вбачається із висновку комісії з
питань захисту прав дитини за №44 від
11.06.2014 р., комісія керуючись інтересами
малолітньої дитини, одноголосно
проголосувала та дійшла висновку, щодо
доцільності проживання малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком -
ОСОБА_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює на
ВП шахта «Межирічанська» ДП
«Львіввугілля» на посаді підземного
гірника, отримує стабільний та високий
дохід.

Згідно довідки КП «СЖКС» ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
разом із ним зареєстрований його син
-ОСОБА_4, 2001 р.н.

Актом працівників КП «СЖКС» від 30.10.2013
р., встановлено, що квартира АДРЕСА_1
перебуває у задовільному стані, у ній
наявні усі комунікації.

Згідно поданих характеристик на
ОСОБА_2, останній характеризується
позитивно, як дисциплінований та
трудолюбивий працівник та турботливий
батько.

Окрім цього, згідно характеристики на
неповнолітнього ОСОБА_4, останній
навчається у 7 класі. Його вихованням
займається чоловік - ОСОБА_2 та його
дружина ОСОБА_8

Згідно поданої побутової
характеристики на ОСОБА_1, остання не
працює, в громадському житті міста
участі не приймає.

Відповідно до ч.2 ст.167 СК України,
орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
із тим із батьків, хто немає
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвитку дитини.

Враховуючи усе вищенаведене, а
також думку малолітнього ОСОБА_4, який
хоче проживати разом із батьком, суд
приходить до висновку, що слід
визначити місце його проживання разом
із батьком - ОСОБА_2.

Що стосується позову ОСОБА_1, то
суд вирішив наступне.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка посилалась на те, що дитина
проживає разом із нею, а відповідач не
надає коштів на її утримання.

Однак як встановлено у судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи вбачається, на час
розгляду справи дитина проживає разом
із відповідачем - ОСОБА_2, та
знаходиться на його повному утриманні.

Тому, заявлені вимоги ОСОБА_1 про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 не
підлягають до задоволення.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення місця проживання дитини
- задовольнити.

Визначии місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком - ОСОБА_2,
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 41 коп..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
М. Д. Новосад