Справа № 496/4986/13-ц
Провадження 2/496/158/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2014 Біляївський
районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Дранікова С.М.

При секретарі - Вертій А.П.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Усатівської сільської Ради, агенції
Держкомзему в Біляївському районі про
визнання незаконним рішення, визнання
недійсним державного акту, визнання
недійсними договорів дарування,
зобов*язання відділу держкомзему
зробити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідачів, в якому
просить суд визнати недійсним договори
дарування від 19 березня 2012 року між
відповідачкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
дарування останньому 39/100 частин
житлового будинку з надвірними
спорудами та земельної ділянки площею
0,138 га, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1; визнати незаконним рішення
Усатівської сільської Ради від 01.03.2006
року про передачу ОСОБА_3 у власність
0,138 га; визнати недійсним державний акт
ЯГ №958564 на право приватної власності
на землю на ім*я ОСОБА_3, зобов*язати
відділ Держкомзему в Біляївському
районі скасувати реєстрацію вказаній
земельній ділянки. При цьому позивачка
посилається на те, що вона є власницею ?
частини спадкового майна за
вищевказаною адресою, яке складається
з гаражу, кухні, веранди, сараю та
комори. Другий співвласник - ОСОБА_5,
свою частину (житловий будинок без
надвірних споруд) подарував своїм
сестрам ОСОБА_6 та ОСОБА_3, після чого
ОСОБА_6 свою частку передарувала ОСОБА_3
Після цього ОСОБА_3 незаконно
приватизувала земельну ділянку площею
0,138 га. Потім, 19 березня 2012 року, ОСОБА_3
подарувала 39/100 частин будинку з
господарським спорудами ОСОБА_2, хоча
надвірні споруди належать позивачці.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
наполягає на задоволенні позову.
Представник позивачки в судовому
засіданні підтримав її доводи та
правову позицію, просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав, пояснів, що
ніяких порушень при укладенні
договорів не було, вказане майно
належить йому. Представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримав доводи та
правову позицію свого довірителя,
просить в задоволенні позову
відмовити.

Відповідачка ОСОБА_7 в судовому
засіданні позов не визнала, пояснила,
що всі оформлення свого права
власності проводила законно, просить в
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача
Усатівської сільської Ради в судовому
засіданні позов не визнав, пояснив, що
при винесенні рішень з боку сільської
Ради порушень законодавства не
допускалося.

Вислухав пояснення сторін, вивчив
матеріали справи, суд приходить до
наступного:

Згідно рішення Біляївського
районного суду Одеської області від
20.02.1990 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було
розділене спадкове майно, розташоване
за спірною адресою: за ОСОБА_1
закріплені літня кухня, гараж, веранда,
тераса, два сараї та комора; за ОСОБА_5
закріплені приміщення загальною
площею 42,1 кв.м. Після цього, внаслідок
укладення двох договорів дарування,
майно, яке належало ОСОБА_8, перейшло у
власність ОСОБА_3 Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
виникали спори з приводу користування
земельною ділянкою, тому рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області від 12.07.2000 року ОСОБА_3
зобов*язано не перешкоджати ОСОБА_5 в
користуванні загальним двором. Після
цього, 10.06.2004 року комісією по
врегулюванню земельних відносин та
охорони оточуючого середовища
Усатівської сільської Ради складено
протокол №44, яким на місці розділено
земельні ділянки порівну. Рішенням
Усатівської сільської Ради від 01.03.2006
року земельна ділянка площею 0,138 га за
місцем розташування належних
приміщень, передана у власність ОСОБА_3,
після чого ОСОБА_3 отримала державний
акт на землю. В подальшому, внаслідок
укладання договорів дарування від 19
березня 2012 року, право власності на
вищенаведену земельну ділянку,
приміщення, огорожу та два сараї
отримав ОСОБА_2

Оглядом земельних ділянок на
місці проведеним 6 червня 2014 року,
встановлено, що сторони користуються
земельними ділянками згідно плану
розподілу, встановленому протоколом
Усатівської сільської Ради №44 від
10.06.2004 року. На земельній ділянці ОСОБА_1
розташовані літня кухня, гараж,
веранда, тераса, три капітальні
господарчі приміщення; на земельній
ділянці ОСОБА_2, яка раніше належала
ОСОБА_3, розташовані житловий будинок і
два капітальні господарчі приміщення.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, два сараї (капітальні
господарчі приміщення), розташовані на
земельній ділянці ОСОБА_2, збудовані
після винесення рішення суду про
розподіл спадкового майна. Клопотання
про проведення судової експертизи з
метою встановлення дати забудови
сараїв, сторонами не заявлено.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1 на цей час володіє тім самим
переліком надвірних споруд, якій був
визначений рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від
20.02.1990 року. Два сараї, розташовані на
території, яка належить ОСОБА_2, і на які
посилається ОСОБА_1 в обґрунтування
свої позовних вимог, зроблені після
розподілу майна сторін, та не можуть
слугувати для висновку про належність
земельної ділянки під ними позивачці.

Враховуючи наведене, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,60,88,209,212,215,218 ЦПК
України, ст.ст. 16,319,386,393,337,369 ЦК України,
ст. 116,152,155,158,88 ЗК України, суд:

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Усатівської сільської
Ради, агенції Держкомзему в
Біляївському районі про визнання
незаконним рішення, визнання недійсним
державного акту, визнання недійсними
договорів дарування, зобов*язання
відділу держкомзему зробити певні дії -
відмовити в повному обсязі

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, або з дня
отримання його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області

Драніков С.М.