Справа № 740/3628/14
Провадження № 4-с/740/35/14
УХВАЛА

28 серпня 2014 року

м.
Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області Ковальова Т.Г.,
розглянувши скаргу публічного
акціонерного товариства «Ніжинський
механічний завод» (далі – ПАТ) на дії
відділу Державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, у
якій просить визнати недійним акт
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області
ОСОБА_1 про опис й арешт майна від 28
липня 2014 року.

Пунктом 13 постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
07 лютого 2014 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»
передбачено, що скарга має відповідати
загальним вимогам щодо форми та змісту
позовної заяви, передбаченим
положеннями ЦПК, та містити відомості,
зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої
статті 82 Закону про виконавче
провадження, зокрема зміст
оскаржуваних рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби та норму закону, яку
порушено, а також обставини, якими
заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не
відповідає таким вимогам, то
застосовуються положення статті 121
ЦПК.

Дана скарга не відповідає загальним
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви.

Згідно п.9 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
07 лютого 2014 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»
скарги стосовно рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) із метою виконання
зведеного виконавчого провадження, у
якому об'єднано виконавчі провадження
щодо виконання судових рішень судів
різних юрисдикцій та/чи рішень інших
органів (посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів.

Проте у скарзі не зазначено,
чи об’єднано у зведеному виконавчому
проваджені щодо виконання судових
рішень судів різних юрисдикцій і яких
саме, що унеможливлює визначити
юрисдикцію розгляду даної скарги – за
правилами цивільно – процесуального
чи адміністративного судочинства.

Також додана до скарги копія
акту опису й арешту майна є
нерозбірливою, не підлягає її
прочитанню і ознайомленню з текстом.

Всупереч вимогам п.12
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
07 лютого 2014 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»,
яким передбачено, що скарга на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби подається
до суду, який видав виконавчий документ
(частина друга статті 384 ЦПК), незалежно
від місця виконання судового рішення, у
скарзі не вказано, які суди видавали
виконавчі документи, об’єднані у
зведеному виконавчому провадженні, що
не дає можливості визначити
підсудність даної скарги.

Згідно п.5 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
07 лютого 2014 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»,
враховуючи положення статті 383 ЦПК,
суб'єктом оскарження може бути
державний виконавець чи інша посадова
особа державної виконавчої служби, які
представляють орган державної
виконавчої служби, зазначений у статті
3 Закону України "Про державну
виконавчу службу", оскільки відповідно
до частини другої статті 4 цього Закону
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

У скарзі не визначений
суб’єкт оскарження.

Крім того, всупереч п.17
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
07 лютого 2014 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»,
яким передбачено, що згідно зі статтею
26 ЦПК сторона виконавчого
провадження, яка звернулася до суду зі
скаргою, бере участь в її розгляді як
заявник, а інші учасники цього
провадження, прав і обов'язків яких
безпосередньо стосується розгляд і
вирішення цієї скарги, - як
заінтересовані особи, у скарзі не
зазначені імена стягувачів.

На виконання ухвали суду про залишення
скарги без руху від 20 серпня 2014 року
скаржник 27 серпня 2014 року надав до суду
заяву про усунення недоліків разом зі
скаргою, проте недоліків він не усунув,
оскільки не надав суду розбірливу
копію акту опису й арешту майна, яка б
підлягала її прочитанню, а також із
заяви про усунення недоліків
убачається, що у зведеному виконавчому
проваджені об’єднані судові рішення
різних юрисдикцій, що відповідно до п.9
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
07 лютого 2014 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»
належить до розгляду адміністративних
судів, що відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України є підставою для відмови у
відкритті провадження у справі, у
зв’язку з чим скаргу відповідно до ч.2
ст.121 ЦПК України слід вважати
неподаною і повернути скаржнику.

Керуючись ст.121 ч.2 ЦПК
України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного
товариства «Ніжинський механічний
завод» на дії відділу Державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції в
Чернігівській області слід вважати
неподаною і повернути скаржнику.

Повернення скарги не перешкоджає
повторному зверненню зі скаргою до
суду, якщо перестануть існувати
обставини, що стали підставою для
повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду

ОСОБА_2