Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 27 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
комітет самоорганізації населення
мікрорайону «Центральний», ОСОБА_4, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, треті особи: комітет
самоорганізації населення мікрорайону
«Центральний», ОСОБА_4, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від
31 липня 2012 року позов задоволено.
Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 27 жовтня 2014 року
рішення місцевого суду скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду, посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано виходив із того, що
оскільки будинок АДРЕСА_1 належить до
приватного житлового фонду, а судом
першої інстанції не з'ясовано чи на
момент пред'явлення позову сплинув
річний термін, передбачений ст. 405 ЦК
України протягом якого за
відповідачкою зберігається право
користування спірним жилим
приміщенням, тому правові підстави для
визнання ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування вказаним
житловим будинком, виключно з
урахуванням положень ст. 71 ЖК України
відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не вбачається порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
комітет самоорганізації населення
мікрорайону «Центральний», ОСОБА_4, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О. Гвоздик