Справа № 579/1774/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

у
складі: судді - Ольховик А.І.,

за
участі секретаря - Малик Г.М.,

з
участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою
ОСОБА_1 в особі представника за
дорученням ОСОБА_2 до Реутинської
сільської ради Кролевецького району
Сумської області про встановлення
факту належності на праві власності
житлового будинку з господарськими
будівлями, факту прийняття спадщини та
визнання права власності на вказане
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в
АДРЕСА_1 розташований житловий будинок
загальною площею 51,5 кв.м , житловою
площею 28,8 кв.м та господарські будівлі :
два сараї літ. Б, В, погріб літ. пг,
огорожа літ. N. Дане нерухоме мало
статус колгоспному двору, головою
якого був її батько ОСОБА_3, яким у
виконкомі Кролевецької районної Ради
народних депутатів 25 січня 1990 року було
отримано свідоцтво про право приватної
власності на житловий будинок.

Рішенням Реутинської сільської ради
від 28 грудня 1993 року № 63 ОСОБА_3 у
приватну власність було передано
земельну ділянку загальною площею 0,42
га, в тому числі 0,25 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку та 0,17
га для ведення особистого селянського
господарства. Державний акт на землю не
видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, відкрилась
спадщина на належне йому майно.
Спадкоємцями першої черги спадкоємців
за законом ОСОБА_3 є його дружина
ОСОБА_4, дочка ОСОБА_1 (позивачка) та син
ОСОБА_5 відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 р.)

ОСОБА_4 (мати позивачки) на час
відкриття спадщини проживала разом з
чоловіком, а тому прийняла спадщину,
оскільки фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном.

Вона (позивачка) займалася
організацією похорон свого батька,
відбуванням поминальних обідів та
несла витрати, пов'язані із вчиненням
даних дій. Протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини вона фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном, оскільки разом з
матір'ю ОСОБА_4 вона розпорядилася
особистими речами померлого,
здійснювала догляд за будинком та
господарськими будівлями, обробляла
належну її батьку присадибну земельну
ділянку. Син спадкодавця (брат
позивачки) ОСОБА_5 проживав окремо від
батьків, та не вчиняв дій, що свідчать
про прийняття спадщини, а тому
відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким, що
відмовився від спадщини, а тому
спадкове майно ОСОБА_3 успадкувала вона
та її мати (по ? частині).

ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи на лікуванні
в Кролевецький ЦРЛ, ОСОБА_4 померла,
тому місцем її смерті у свідоцтві про
смерть вказано місто Кролевець.
Розпорядження на випадок своєї смерті
вона не залишала.

Спадкоємцями першої черги спадкоємців
за законом ОСОБА_4 є її діти
ОСОБА_1(позивачка) та ОСОБА_5

Позивачка займалася організацією
похорон матері, відбуванням
поминальних обідів та несла витрати,
пов'язані із вчиненням даних дій. Вона
продовжувала здійснювати догляд за
будинком та господарськими будівлями і
надалі обробляла присадибну земельну
ділянку. Також вона розпорядилася
особистими речами матері, роздавши її
одяг та взуття сусідам, роздавши та
продавши частину предметів домашнього
вжитку.

ОСОБА_5 проживав окремо від матері, не
вчиняв дій, що свідчать про прийняття
спадщини, а тому є таким, що відмовився
від спадщини відповідно до ст.553 ЦК
УРСР.

Позивачка успадкувала належне її
матері спадкове майно, в тому числі 1/2
частину житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1, на
які її мати не встигла оформити
спадкові права після смерті ОСОБА_3

Тобто, в порядку спадкування за законом
після смерті батька (1/2 частина) та
матері (1/2 частина) вона успадкувала
житловий будинок та господарські
будівлі, що розташовані в АДРЕСА_1.

Її брат ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі
Буйвалове Кролевецького району, де
фактично проживав на день смерті своїх
батька і матері. Свідоцтво про його
смерть видавалося Реутинською
сільською радою, оскільки померлий на
день смерті був зареєстрований у селі
Реутинці у батьківському будинку.

Згідно пп.4.15 п.4 гл.10 розд. ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна. Однак, свідоцтво про право
приватної власності на житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1 від
25 січня 1990 року, яке було зареєстроване
в Конотопському міжміському бюро
технічної інвентаризації 25 січня 1990
року в реєстрову книгу № 1 за реєстром
№ 112 не збереглося, тому ОСОБА_1 було
видано його дублікат.

Дублікат документу має силу оригіналу
якщо він пройшов процедуру реєстрації,
передбачену для реєстрації оригіналу
правовстановлюючого документу.

Позивачка звернулася до реєстраційної
служби Кролевецького районного
управління юстиції з питання
реєстрації дублікату свідоцтва про
право власності на ім'я спадкодавця, де
їй було надано консультацію, що вона є
неналежною особою, а факт звернення із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень неналежною особою є
підставою для відмови у державній
реєстрації прав.

Через відсутність правовстановлюючих
документів про належність спадкового
майна спадкодавцю та витягу з Реєстру
прав власності позивачка позбавлена
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину після смерті батьків,
а тому вона змушена звернутися до суду
з позовною заявою про встановлення
факту належності на праві власності
житлового будинку та господарських
будівель померлому та визнання за нею
права власності на вказане нерухоме
майно в порядку спадкування за законом.

Посилаючись на вищевикладене
позивачка просить суд:

- встановити факт належності на праві
власності нерухомого майна: житлового
будинку літ.А-1, загальною площею 51,5
кв.м, житловою площею 28,8 кв.м та
господарських будівель: сарай літ. Б,
сарай літ.В, погріб літ. пг, огорожа літ.
N, що розташоване в АДРЕСА_1, ОСОБА_3;

- встановити факт прийняття нею
спадщини після смерті батька ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Реутинці
Кролевецького району та матері ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті
Кролевець Сумської області ;

- визнати за нею право власності на
вказане нерухоме майно в порядку
спадкування за законом ? частина після
смерті батька ОСОБА_3 та ? частина після
смерті матері ОСОБА_4.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просить суд їх
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 підтримала позовні
вимоги та просить суд їх задовольнити з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Від Реутинської
сільської ради Сумської області
надійшло письмове клопотання про
розгляд справи за відсутності їх
представника, заперечень проти позову
сільська рада не має (а.с. 53).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 дала показання про те, що вона
проживає в АДРЕСА_2. По сусідству (в
буд.АДРЕСА_1) проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Їх діти дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_5
проживали окремо, син - в с.Буйвалове
Кролевецького району. В 1996 році ОСОБА_3
помер, на момент смерті дружина ОСОБА_4
проживала разом з ним. ОСОБА_1 займалась
похованням батька, відбувала
поминальні обіди. Після смерті батька
вона разом з матір'ю ОСОБА_4
розпорядилася особистими речами
померлого, здійснювала догляд за
будинком, обробляла земельну ділянку.
Коли ОСОБА_4 померла, то позивачка
займалася похованням матері, відбувала
поминальні обіди. Вона продовжувала
доглядати за будинком та обробляти
земельну ділянку. ОСОБА_5 весь чей час
проживав в с.Буйвалове Кролевецького
району, участі в похованні батьків він
не приймав.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що
вона проживає в АДРЕСА_3 і ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 знає з 1974 року, оскільки вони
були сусідами. Дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 завжди допомагала батькам,
доглядала за будинком, обробляла
земельну ділянку. Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_4
померли, то вона займалась їх
похованням, відбувала поминальні
обіди. ОСОБА_1 продовжувала доглядати
за будинком та обробляти земельну
ділянку після смерті батьків понад 3
роки. Її брат ОСОБА_5 (син ОСОБА_3 та
ОСОБА_4) за батьками не доглядав, участі
в їх похованні не брав, оскільки
постійно проживав в с.Буйвалове
Кролевецького району.

Заслухавши пояснення позивачки,
представника позивачки, показання
свідків, дослідивши письмові докази,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

В АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок
літ.А-1, загальною площею 51,5 кв.м,
житловою площею 28,8 кв.м та господарські
будівлі: сарай літ. Б, сарай літ. В,
погріб літ. пг, огорожа літ. N, вартість
житлового будинку з господарськими
будівлями становить 44837 грн. 00 коп.
Відсоток зносу будинку становить 55%.
Право власності на зазначений житловий
будинок з господарськими будівлями
зареєстровано на ім'я ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого Кролевецьким
райвиконкомом 25 січня 1990 року. Будинок
був побудований у 1957 році. Дані
обставини підтверджуються довідкою КП
"Кролевецьке РБТІ" від 12.11.2014 р. №383,
технічним паспортом на житловий
будинок, який виготовлений на
замовлення позивачки (а.с.37, 38-42).

Як вбачається з копії сторінок
погосподарських книг Реутинської
сільської ради (а.с.22-34), вказаний
житловий будинок збудований в 1957 році,
мав статус колгоспного двору і
числився за ОСОБА_3, 1920 року народження.
Разом з ним у вказаному будинку
проживала дружина ОСОБА_4, 1927 р.н., а
також син ОСОБА_5, 1954 року народження,
який вибув з господарства в 1990 році в
с.Буйвалове Кролевецького району.

На підставі рішення Реутинської
сільської ради від 28 грудня 1993 року № 63
ОСОБА_3 було безоплатно передано у
приватну власність земельну ділянку
загальною площею 0,42 га, в тому числі 0,25
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку та 0,17 га для ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1, що вбачається з довідки
Реутинської сільської ради від 24.11.2014
року (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.12).
Відкрилася спадщина на належне йому
майно. Розпорядження на випадок своєї
смерті він не залишив, спадкова справа
після його смерті не заводилася, що
вбачається з інформаційних довідок зі
Спадкового реєстру, наданих
Кролевецькою районною державною
нотаріальною конторою (а.с.54-56).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.)
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом. Відповідно до ст.529
ЦК УРСР при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є діти,
дружина і батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом
ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4, дочка
ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 (а.с.9,10,11).

Статтями 548, 549 ЦК УРСР передбачено, що
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Діями, що
свідчать про прийняття спадщини є
фактичний вступ в управління або
володіння спадковим майном чи подання
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяви про
прийняття спадщини. Дані дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, на час смерті ОСОБА_3
його дружина ОСОБА_4 проживала з ним,
дочка ОСОБА_1 разом з ним не проживала,
однак займалася організацією похорон
свого батька, відбуванням поминальних
обідів та несла витрати, пов'язані із
вчиненням даних дій. Протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини вона
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном оскільки
разом з матір'ю вона розпорядилася
особистими речами померлого,
здійснювала догляд за будинком та
господарськими будівлями, обробляла
належну її батьку присадибну земельну
ділянку, а тому ОСОБА_4 та ОСОБА_1
прийняли спадщину, до складу якої
входить житловий будинок по АДРЕСА_1 (по
? частині) відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК
УРСР. ОСОБА_5 спадщину не прийняв,
оскільки проживав окремо від
спадкодавця в с.Буйвалове
Кролевецького району та не вчиняв дій,
що свідчать про прийняття спадщини, а
тому відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким,
що відмовився від спадщини Дані
обставини підтверджуються копіями
погосподарських книг Реутинської
сільської ради (а.с.22-36), показаннями
допитаних в судовому засіданні
свідків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с.15).
Розпорядження на випадок своєї смерті
вона не залишала, спадкова справа після
її смерті не заводилася, що вбачається
з інформаційних довідок зі Спадкового
реєстру, наданих Кролевецькою районною
державною нотаріальною конторою
(а.с.57-59).

Спадкоємцями першої черги спадкоємців
за законом після смерті ОСОБА_4 є її
дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 (а.с. 9,10,18)

ОСОБА_1 займалася організацією похорон
матері, відбуванням поминальних обідів
та несла витрати, пов'язані із
вчиненням даних дій. Вона продовжувала
здійснювати догляд за будинком та
господарськими будівлями, обробляла
присадибну земельну ділянку. Також
вона розпорядилася особистими речами
матері, роздавши її одяг та взуття
сусідам, роздавши та продавши частину
предметів домашнього вжитку. Вона
фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном та прийняла
спадщину відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК
УРСР після смерті матері, в тому числі
1/2 частину житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1, на
які її мати але не оформила права
власності в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_3
Син ОСОБА_4- ОСОБА_5 спадщину після
матері не прийняв, оскільки разом з нею
не проживав, а проживав в с.Буйвалове
Кролевецького району та не вчиняв дій,
що свідчать про прийняття спадщини, а
тому відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким,
що відмовився від спадщини, дані
обставини підтверджуються показаннями
свідків, допитаних в судовому
засіданні.

Таким чином, після смерті батька ОСОБА_3
та матері ОСОБА_4 позивачка успадкувала
будинок з господарськими будівлями,
які знаходяться по по АДРЕСА_1 (1/2
частину- після смерті батька, 1/2
частину- після смерті матері).

Брат позивачки ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Буйвалове
Кролевецького району (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4
глави 10 розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Мін'юсту України
від 22.02.2012 року за №296/5, видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна

Однак свідоцтво про право приватної
власності на житловий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1 від 25 січня 1990
року, яке було зареєстроване в
Конотопському міжміському бюро
технічної інвентаризації 25 січня 1990
року в реєстрову книгу № 1 за реєстром
№ 112 не збереглося, тому ОСОБА_1 було
видано його дублікат (а.с.20).

Дублікат документу має силу оригіналу
якщо він пройшов процедуру реєстрації,
передбачену для реєстрації оригіналу
правовстановлюючого документу.

На сьогодні позивачка позбавлена
можливості зареєструвати дублікат
свідоцтва про право власності на ім'я
спадкодавця, оскільки відповідно до ч.7
ст.16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та п.25 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою КМ України від 22.06.2011 року №
703, державна реєстрація прав
проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, або уповноваженої ними особи,

Через відсутність правовстановлюючих
документів про належність зазначеного
майна спадкодавцю та витягу з Реєстру
прав власності позивачка не може
отримати у нотаріуса свідоцтво про
право на спадщину на вищезазначене
нерухоме майно.

За таких обставин, враховуючи
досліджені у справі докази того, ОСОБА_3
на законних підставах володів житловим
будинком з господарськими будівлями в
АДРЕСА_1, і зазначене нерухоме майно
фактично йому належало, є підстави
встановити факт належності ОСОБА_3
вищевказаного нерухомого майна на
праві приватної власності.

Оскільки ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.548,
549 ЦК УРСР прийняла спадщину після
смерті батька ОСОБА_3 (1/2 частину
будинку в АДРЕСА_1), а також після смерті
матері ОСОБА_4 (1/2 частину будинку в
АДРЕСА_1), вказаний факт, який має
юридичне значення для позивачки, слід
встановити за рішенням суду та визнати
за нею право власності на зазначене
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом 1/2 частини після смерті
батька ОСОБА_3 та 1/2 частини після
смерті матері ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до ст.ст. 524, 525, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР,
ст.ст.16, 328, 392 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218, ч.2 ст.256, 259 ЦПК
України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Встановити факт належності на праві
власності житлового будинку літ.«А-1»
загальною площею 51,5 кв.м, житловою
площею 28,8 кв.м. з господарськими
будівлями та спорудами сарай з дерева
літ.«Б», сарай з блоків черепашнику
літ.«В», погріб з цегли літ.«пг»,
огорожа з дерева та шиферу літ.«N»,
розташованого по АДРЕСА_1, ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Реутинці
Кролевецького району Сумської області.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті батька ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Реутинці
Кролевецького району Сумської області
та після смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кролевець Сумської
області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право
власності на житловий будинок літ.«А-1»
загальною площею 51,5 кв.м, житловою
площею 28,8 кв.м. з господарськими
будівлями та спорудами сарай з дерева
літ.«Б», сарай з блоків черепашнику
літ.«В», погріб з цегли літ.«пг»,
огорожа з дерева та шиферу літ.«N»,
розташованого по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом 1/2 частини після
смерті батька ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Реутинці
Кролевецького району Сумської області
та 1/2 частини після смерті матері
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті
Кролевець Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Кролевецький районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення; особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя А. І. Ольховик