АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1977/14
інстанції Каневський В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого:
Орловської Н.В.

Суддів :
Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Нововоронцовського районного
суду Херсонської області від 13 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

16 грудня 2013 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5
і ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7
про відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок неналежного виконання
відповідачами рішення суду щодо
повернення автомобіля «VOLKSVAGEN LT35»,
держномер НОМЕР_1 після визнання
недійсним договору купівлі - продажу
від 19.07.2012р., оскільки вказаний
автомобіль повернутий в ході
виконавчого провадження без двигуна,
коробки передач, бамперу та
внутрішнього обладнання - сидінь,
обшивки та із пробігом за 16 місяців
628383,04 км. Просили стягнути матеріальну
шкоду у розмірі 34862,15 грн. і моральну
шкоду у розмірі 6089 грн. та судові
витрати.

Рішенням Новоронцовського
районного суду Херсонської області від
13 травня 2014 року позовні вимоги
задоволені частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 34862,15 грн. матеріальної
шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та судові
витрати в сумі 2378,03 грн. і витрати на
правову допомогу в розмірі 5000 грн.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду у задоволеній
частині позовних вимог про стягнення
матеріальної шкоди та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
цієї частини позовних вимог, оскільки
суд не надав належної оцінки тій
обставині, що спірний автомобіль
переданий позивачам у комплектному
стані, тоді як акт про відсутність
вузлів та агрегатів виконавцем
складений після передачі автомобіля та
без їх, відповідачів, участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ст.ст. 22,
1166 ЦК України шкода, заподіяна у
зв`язку із пошкодженням майна громадян
підлягає відшкодуванню у повному
розмірі особою, що її заподіяла.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду
України у п.2, 9 постанови від 27.03.1992р. № 6
з наступними змінами і доповненнями
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» заподіяна шкода
підлягає відшкодуванню у повному
обсязі, за умови, що дії особи, що
заподіяла шкоду є неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв`язок та є вина зазначеної
особи.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Новоронцовського районного
суду Херсонської області від 05 вересня
2013р., яке набуло чинності після його
перегляду в апеляційному порядку,
згідно ухвали суду апеляційної
інстанції від 23.10.2013р. визнано
недійсним договір купівлі продажу
автомобіля «VOLKSVAGEN LT35» держномер
НОМЕР_1, укладений 19.07.2012р. між ОСОБА_5 і
ОСОБА_2, та покладено на останніх
обов'язок передати вказаний
автомобіль ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Примусове виконання вказаного рішення
суду проведено за місцем постійного
проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 27.11.2013р. у
присутності стягувачів та боржників, а
також за участю понятих та складено акт
про передачу автомобіля, ключів та
реєстраційних документів.

Іншим актом, складеним 27.11.2013р. за
участю понятих, зафіксовано факт
розукомлектації переданого автомобіля
та відсутності двигуна, коробки
передач, радіатора, сидінь та обшивки
салону.

Суд першої інстанції визнав
встановленим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2
відмовились від підписання останнього
акту, що підтверджено поясненнями
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які залучались
до виконавчих дій, як поняті.

Крім того, в ході апеляційного
розгляду сторони визнали той факт, що
переданий автомобіль після його
передачі позивачу відбуксирували до
місця свого проживання по АДРЕСА_2 у
цьому ж селі.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди
станом на час виконання рішення суду
встановлений на підставі висновку
експертизи від 25.03.2014р. та складає 34 862,15
грн.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідачі вказували та те, що
автомобіль переданий укомплектований
та технічно справний, посилаючись на
звіт оцінювача Тарновецької Л.С.,
складений 28.11.2013р. на замовлення
позивачів.

Проте, вказаний звіт за своїми
характеристиками не є експертним
дослідженням на предмет наявності
всіх комплектуючих вузлів і агрегатів
автомобіля та технічного стану
останнього.

Як вбачається із поданої до суду
письмової заяви оцінювача, оцінка
проведена відповідно до зовнішнього
вигляду автомобіля, з врахуванням
фізичного і функціонального зносу,
пробігу. В звіті не враховувалась
комплектація транспортного засобу.

Отже, враховуючи наведені обставини
справи, суд першої інстанції надав
належну оцінку наданих сторонами
доказам, їх доводам і запереченням та
дійшов правомірного висновку про
наявність підстав для покладання на
відповідачів обов'язку відшкодувати
заподіяну із їх вини шкоду майну
позивачів у визначеному експертизою
розмірі. А також правомірним є і
висновок про відшкодування моральної
шкоди.

Разом з тим, визначаючи спосіб
стягнення визначених сум
відшкодування та судових витрат і
витрат на правову допомогу, суд дійшов
помилкового висновку щодо стягнення їх
із відповідачів солідарно за
відсутності підстав встановлених ч.1
ст.1190 ЦК України та не врахував
роз'яснення пленуму Верховного Суду
України, викладених у п. 3 постанови від
27.03.1992р. № 6, про те, що шкода, заподіяна
кількома особами, відшкодовується
кожною із них в частці, заподіяної нею
(в порядку часткової відповідальності).

Отже рішення у цій частині належить
змінити та визначити часткову
відповідальність відповідачів.

Неприйнятними є доводи апеляційної
скарги щодо неправомірності стягнення
витрат на правову допомогу, оскільки
така допомога надана фахівцем в галузі
права на підставі угоди про надання
допомоги від 05.12.2013р. Розмір цієї
допомоги визначений згідно
розрахунку, який відповідачами не
заперечений та відповідає положенням
ч.1,2 ст.84 ЦПК України та ч.1 ст.1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Нововоронцовського
районного суду Херсонської області від
13 травня 2014 року в частині визначення
способу відшкодування матеріальної і
моральної шкоди змінити, визначивши, що
встановлений судом розмір
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, судові витрати та
витрати на правову допомогу підлягає
стягненню із відповідачів ОСОБА_5 і
ОСОБА_2 у рівних частках.

В решті це ж рішення залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: