Провадження № 2/522/7147/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.08.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
виключення майна з-під арешту та
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
вище позовом про виключення майна з-під
арешту та визнання права власності.

Свої вимоги позивач обґрунтував
наступним.

17 вересня 2013 року ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_2 автомобіль марки автомобіль
марки «LINCOLN» модель «NAVIGATOR», державний
номер НОМЕР_1, колір чорний, 2006 року
випуску за 38.000,00 (тридцять вісім тисяч)
доларів США, що за офіційним курсом
Національного банку України на день
купівлі становило 303.734,00 (триста три
тисячі сімсот тридцять чотири) гривні.

На підтвердження отримання грошових
коштів, ОСОБА_2 написав відповідну
розписку, передав позивачу автомобіль,
два комплекти ключів та реєстраційні
документи. Крім цього, ОСОБА_2 надав
ОСОБА_1 нотаріально посвідчену
довіреність на розпорядження
вищезазначеним автомобілем з правом
укладення угод по його використанню,
експлуатації та продажу.

В своєму позові, ОСОБА_1 зазначає, що між
ним та ОСОБА_2, як сторони договору
купівлі-продажу, було досягнуто
домовленості щодо всіх істотних умов
договору і виконали їх належним чином,
здійснивши передачу автомобіля від
продавця до покупця.

Однак, при зверненні до РЕВ 1-го МРВ ДАІ
ГУМВС України в Одеській області з
метою зняти придбаного автомобіля з
обліку, позивачу було повідомлено, що
на нього накладено ряд арештів та
заборон відчуження постановами
державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції та ін., що, в свою
чергу, створює перешкоди позивачу для
розпорядження ним своєю власністю.

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивач надав письмову
заяву, в якій просив суд справу
розглянути за його відсутністю заочно,
відповідачі про час, дату та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені, про причини неявки суд не
повідомили, заяв про розгляд справи в
їх відсутність та заперечень на позов
до суду не надали.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду позивача на
заочний розгляд справи, суд ухвалив
заочно розглядати справу у відсутності
належно повідомлених відповідачів без
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
наявні у справі докази, дійшов висновку
про можливість задоволення позову,
виходячи із нижче викладених підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 17
вересня 2013 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2
автомобіль марки «LINCOLN» модель «NAVIGATOR»,
державний номер НОМЕР_1, колір чорний,
2006 року випуску за 38.000,00 (тридцять вісім
тисяч) доларів США.

На підтвердження отримання грошових
коштів, ОСОБА_2 написав відповідну
розписку та передав позивачу
автомобіль, два комплекти ключів та
реєстраційні документи. Крім цього,
ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 нотаріально
посвідчену довіреність на
розпорядження вищезазначеним
автомобілем з правом укладення угод по
його використанню, експлуатації та
продажу.

За приписами ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
його умов. Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір
є укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
( продавець ) передає або зобов'язується
передати майно ( товар ) у власність
другій стороні ( покупцеві ), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно ( товар ) і сплатити за нього певну
суму грошей.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
встановлені ст. 203 Цивільного кодексу,
відповідно до яких зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Форма правочинів передбачена ст. 205 ЦК
України: правочин може вчинятися усно
або у письмовій формі. Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом; правочин,
для якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків; у
випадках, встановлених договором або
законом, воля сторони до вчинення
правочину може виражатися її
мовчанням.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин
вважається вчиненим у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксовано в одному
або кількох документах, листах,
телеграмах. Правочин вважається таким,
що вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до цих норм, між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу
вищезазначеного автомобіля, при цьому
вони обрали усну форму його укладення.
Про те, що договір було укладено
свідчить сам факт передачі автомобіля,
розписка та довіреність з правом
розпорядження автомобілем.

Таким чином, сторони досягли
домовленості щодо всіх істотних умов
договору і виконали їх належним чином,
здійснивши передачу автомобіля від
продавця до покупця.

Однак, коли позивач звернувся до РЕВ
1-го МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській
області з метою зняти придбаний
автомобіль з обліку, йому було
повідомлено, що на нього накладено
арешт ще 08.05.2012 року. Арешт було
накладено постановою державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
№ 1-91/17-4848-2011 від 08.05.2012 року про
накладення арешту на все майно, в тому
числі і на придбаний автомобіль, а
також 22.01.2013 року, державним виконавцем
першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції було
складено Акт опису майна й арешту
майна, в якому також зазначено
придбаний автомобіль.

Крім того, стало відомо, що автомобіль
марки «LINCOLN» модель «NAVIGATOR», державний
номер НОМЕР_1, колір чорний, 2006 року
випуску, накладені наступні обтяження:
арешт Приморського ВДВС за вхідним
номером №22709 постанова № 089535 від 31.07.2013
року; арешт відповідно ухвали
Приморського районного суду м. Одеси за
№7697/1 від 18.09.2013 року; арешт накладений
ВПВР ГУЮ в Одеській області за вхідним
номером №ВП3662 постановою за номером
12194/11 від 19.02.2013 року та розшук за
вхідним номером 091-36 від 06.03.2013 року;
розшук накладений постановою
10/19/17-4848-2011 за вхідним номером 14558 від
05.06.2013 року; розшук накладений
постановою про стягнення штрафу за
вхідним № 18462 від 09.07.2013 року; арешт
накладений Приморським ВДВС м. Одеси за
вхідним № 30895 постановою державного
виконавця ВП 40277832 від 16.10.2013 року; арешт
за вхідним номером 3934 накладений
державним виконавцем першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції постановою ВП 42271834
по виконавчому листу 522/7697/13-ц від 25.12.2013
року; арешт за вхідним номером ВП4278
накладений постановою державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 04.04.2014 року; арешт накладений
постановою ВН1052475 на користь ДАІ (штраф)
за вхідним номером 11615 від 23.05.2014 року;
арешт за вхідним номером 5-450 накладений
державним виконавцем першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції постановою за
номером ВП 42781920 від 10.06.2014 року; розшук
від 23.07.2014 року накладений постановою
державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції по виконавчому
листу 522/7697/13-ц від 25.12.2013 року.

Згідно ст.41 Конституції України, право
власності є непорушним і ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права в разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст. 55 Конституції України та ст.
16 Цивільного кодексу України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України
визначено, що правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності визначений ст. 317
ЦК України, згідно якої власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд і має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1 Протоколу до
Конвенції «Про захист прав та
основоположних свобод» кожна фізична
особа має право мирно володіти своїм
майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття право власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

У відповідності до ч.5 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження», у
випадку незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги АТ «КБ «НАДРА» про
стягнення заборгованості є законними
та підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 41, 55, 129 Конституції
України, ст. ст. 15-16, 203, 205, 207, 316-317, 319, 321,
328, 334, 392, 638, 639, 640, 655 Цивільного кодексу
України, ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 4, 6, 8, 10-11,
15, 59-60, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер: право власності на автомобіль
марки «LINCOLN» модель «NAVIGATOR», державний
номер НОМЕР_1, колір чорний, 2006 року
випуску, кузов (рама) НОМЕР_2, тип
транспортного засобу легковий
універсал, об'єм двигуна 5398 см. куб.

Звільнити з-під арешту та виключити з
Акту опису й арешту майна від 22.01.2013
року Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
автомобіль марки «LINCOLN» модель «NAVIGATOR»,
державний номер НОМЕР_1, колір чорний,
2006 року випуску, кузов (рама) НОМЕР_2, тип
транспортного засобу легковий
універсал, об'єм двигуна 5398 см куб.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна арешт,
накладений Приморським ВДВС за вхідним
номером №22709 постановою державного
виконавця 089535 від 31.07.2013 року про
накладення арешту на все майно.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна арешт
накладений ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси за №7697/1 від
18.09.2013 року про накладення арешту на все
майно.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна арешт
накладений Відділом примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області за вхідним
номером №ВП3662 постановою за номером
12194/11 від 19.02.2013 року про накладення
арешту на все майно.

Зняти розшук, накладений Відділом
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області за вхідним номером
091-36 від 06.03.2013 року.

Зняти розшук, накладений згідно
постанови 10/19/17-4848-2011 за вхідним номером
14558 від 05.06.2013 року про накладення
арешту на все майно.

Зняти розшук, накладений згідно
постанови про стягнення штрафу за
вхідним номером 18462 від 09.07.2013 року.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна, арешт
накладений Приморської ВДВС м. Одеси за
вхідним номером 30895 постановою
державного виконавця ВП 40277832 від 16.10.2013
року про накладення арешту на все
майно.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна, арешт за
вхідним номером 3934, накладений
державним виконавцем Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції постановою ВП 42271834
по виконавчому листу 522/7697/13-ц від 25.12.2013
року про накладення арешту на все
майно.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна арешт за
вхідним номером ВП4278, накладений
постановою державного виконавця
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 04.04.2014
року про накладення арешту на все
майно.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна арешт
накладений постановою ВН1052475 на
користь ДАІ (штраф) за вхідним номером
11615 від 23.05.2014 року.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акту опису й арешту майна арешт за
вхідним номером 5-450, накладений
державним виконавцем Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції постановою за
номером ВП 42781920 від 10.06.2014 року про
накладення арешту на все майно.

Зняти розшук від 23.07.2014 року накладений
постановою державного виконавця
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції по
виконавчому листу 522/7697/13-ц від 25.12.2013
року про накладення арешту на все
майно.

Зобов'язати Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Одеській області видати ОСОБА_1,
автомобіль марки «LINCOLN» модель «NAVIGATOR»,
державний номер НОМЕР_1, колір чорний,
2006 року випуску, кузов (рама) НОМЕР_2, тип
транспортного засобу легковий
універсал, об'єм двигуна 5398 см куб., без
внесення ним плати за зберігання
автомобіля на спеціальному майданчику,
який розташований за адресою м. Київ,
вул. Нова, 1.

Заява про перегляд заочного рішення,
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

26 серпня 2014 року