Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:
головуючого - Власова С.О.,

суддів
-Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі -
Чучка Н.В.,

за участю
представника позивача-Бамбушкар С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу апеляційною
скаргою ПАТ КБ «Надра» на заочне
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 10 лютого 2014 року у справі за
позовом ПАТ КБ «Надра» в особі
відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське
РУ до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»)
звернулося до суду з позовом, в якому
зазначало, що 21.03.2006 року між Банком та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№176/03-2006, згідно якого останній отримав
від Банку кредит у розмірі 25 000 дол.США,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 9,5% річних, строком
до 19.03.2010 року. Однак, взяті на себе
зобов»язання ОСОБА_1 належним чином не
виконував і станом на 21.10.2013 року його
заборгованість складає 218 834, 44 дол.США,
з яких: 25 000 дол.США-заборгованість по
тілу кредиту; 13 781,54 дол.США
заборгованість по відсоткам, 9 945,09
дол.США - комісія та 170 107,81 дол.США - пеня
за порушення строку сплати платежу.
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» в
особі відділення ПАТ КБ «Надра»
Ужгородського РУ заборгованість по
кредитному договору №176/03-2006 від 21.03.2006
року в національній валюті України по
курсу НБУ на час пред'явлення позову в
розмірі 1 749 143, 71 грн., а також судові
витрати у справі.

Заочним рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від
10.02.2014 року в задоволенні позову
відмовлено за спливом строку позовної
давності.

Не погодившись із рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій посилається на його
незаконність, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зокрема, вказує
на той факт, що суд безпідставно
застосував строк позовної давності,
оскільки відповідачем заява про
застосування такого не подавалася.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному розмірі.

У судовому засіданні
представник позивача апеляційну
скаргу підтримав, просив суд її
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та апеляційній скарзі.

Відповідач у судові засідання
не з»являвся, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
зокрема через повідомлення в пресі -
«Новини Закарпаття» випуск №123 (4294) від
04.11.2014 року.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21.03.2006 року між
Банком та позичальником ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №176/03-2006,
згідно якого останній отримав від
Банку кредит у розмірі 25 000 дол.США, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 9,5% річних, строком
до 19.03.2010 року, для придбання
транспортного засобу (а.с.11-14, 15)

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та законодавства.

Виходячи з приписів статті 1054 ЦК
України, Банки надають кошти
позичальникам у вигляді кредитів,
умови яких встановлюються
відповідними кредитними договорами. А
за нормами ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Встановлено, що взяті на себе
зобов»язання ОСОБА_1 належним чином не
виконував і станом на 21.10.2013 року його
заборгованість перед банком становить
218 834, 44 дол.США (що в гривневому
еквіваленті складає 1 749 143, 71 грн.), з
яких:

- 25 000 дол.США (гривневий
еквівалент складає 199 825,00 грн.)
-заборгованість по тілу кредиту;

-13 781,54 дол.США (гривневий
еквівалент складає 110 156, 85 грн.)-
заборгованість по відсоткам;

- 9 945,09 дол.США (гривневий
еквівалент складає 79 491, 13 грн.) -
комісія;

- 170 107,81 дол.США (гривневий
еквівалент складає 1 359 671, 73 грн.) - пеня
за порушення строку сплати платежу, що
підтверджується розрахунком
заборговангості, наявним у матеріалах
справи (а.с.8-10).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України
позичальник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином обставини, на які
посилався позивач як на підставу своїх
вимог є доведеними та обґрунтованими.

Суд першої інстанції,
встановивши факт наявної у ОСОБА_1
заборгованості перед ПАТ КБ «Надра» в
розмірі 1 749 143, 71 грн., відмовив в
задоволенні позову з підстав спливу
строків позовної давності. При цьому
зазначив, що відповідно до п.7 ч.1 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів» якщо кредитодавець у
позасудовому порядку або до судового
провадження звертається з вимогою про
повернення споживчого кредиту,
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. Враховуючи, що
кредит було надано для споживчих
потреб, кінцевий термін повернення
кредиту встановлено 19.03.2010 року, з
позовом до суду позивач звернувся
18.11.2013 року, тобто трирічний строк
звернення минув, а, від так, є всі
підстави для відмови у позові з цих
підстав.

З таким висновком суду не
погоджується колегія суддів виходячи
з наступного.

Згідно пункту 31 Постанови
Пленуму ВСС України з розгляду
цивільних і кримінальних справ №5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин»: «При застосуванні
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК
не передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність».

Статтею 256 ЦК України встановлено,
що позовна давність-це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Частиною 3 ст.267 ЦК України
визначено, що позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленої до винесення ним
рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у судові
засідання місцевого та апеляційного
суду не з»являвся, заяви про
застосування строків позовної
давності не подавав, тому колегія
суддів констатує, що у суду першої
інстанції не було правових підстав для
застосування строків позовної
давності.

Згідно п.4 ч.2 ст.309 ЦПК України
порушення або неправильне
застосування норм матеріального права
є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції, а від так
рішення суду підлягає скасуванню з
ухвалення нового рішення про повне
задоволення вимог ПАТ КБ «Надра»..

Крім того, суд у відповідності до
ст.88 ЦПК України стягує з відповідача
на користь позивача судовий збір в
розмірі 5 161,50 грн., з яких: 3 441, 00 грн. -за
подання позовної заяви та 1720,50 грн. - за
подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.
2, 309 ч.1 п.3 і 4, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Надра»-задовольнити.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 10 лютого 2014
року скасувати, ухваливши нове рішення,
яким позов ПАТ КБ «Надра» в особі
відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське
РУ-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на
користь ПАТ КБ «Надра» в особі
відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське
РУ заборгованість по кредитному
договору №170/03-2006 від 21.03.2006 року в
розмірі 1 749 143,71 грн. ( один мільйон
сімсот сорок девять тисяч сто сорок три
грн. 71 коп.) на рах.№3009 у
відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське
РУ, МФО: 380764, .

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на
користь ПАТ КБ «Надра» в особі
відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське
РУ суму судового збору у розмірі 5161,50
грн. (п'ять тисяч сто шістдесят одна грн.
50 коп.) на рах.№5001 у відділення ПАТ
КБ «Надра» Ужгородське РУ, МФО:380764,
код.№20025456.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: