Провадження № 2/127/5990/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.09.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи свої
вимоги тим, що 26.09.1999 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Вінницької міської ради Вінницької
області між сторонами по справі був
зареєстрований шлюб, який на підставі
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04.09.2013 року у
цивільній справі №127/18165/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
було розірвано.

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітня донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється інвалідом з
дитинства, постійно хворіє та на
лікування якої позивачка витрачає
чималі кошти.

В даний час дитина проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Відповідач участі в
матеріальному утриманні та вихованні
доньки взагалі не приймає. В
добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітньої
дитини сторони не можуть. Тому,
позивачка звернулась до суду з даним
позовом та просила стягувати з
відповідача на її користь на утримання
доньки аліменти у розмірі 1/2 частини
від усіх видів його заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви до суду до досягнення
донькою повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
мотивів, викладених у позовній заяві,
не заперечувала проти винесення
заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився із невідомих суду
причин, хоча про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивачка не заперечує,
відповідно до ст.224 ЦПК України, суд
ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки,
оцінивши зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні з
достовірністю встановлено, що 26.09.1999
року у відділі реєстрації актів
громадянського стану Вінницької
міської ради Вінницької області між
сторонами по справі був зареєстрований
шлюб, який на підставі рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 04.09.2013 року у цивільній
справі №127/18165/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, було
розірвано (а.с.3-4).

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітня донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Вінницької
міської ради Вінницької області 16.05.2000
року (а.с.8), яка являється інвалідом з
дитинства, згідно посвідчення серії
НОМЕР_4, виданого Управлінням праці і
соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці 23.05.2008
року (а.с.7).

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В даний час дитина проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні, відповідно до довідки
квартального комітету «Добробут» від
29.08.2014 року №885 (а.с.23).

Відповідач участі в матеріальному
утриманні та вихованні доньки не
приймає. В добровільному порядку
домовитись про спільне утримання
неповнолітньої дитини сторони не
можуть.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено
перелік обставин, які враховуються
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення
аліментів суд враховує вікову
категорію неповнолітньої дитини та
звичайні потреби дитини, те, що
неповнолітній дині встановлена
інвалідність. Окрім того, суд враховує,
що відповідач є молодою, фізично
здоровою людиною працездатного віку,
інших утриманців окрім спільної дитини
сторін не має.

Однак, суд звертає увагу, що надані
позивачкою виписка з медичної картки
амбулаторного хворого Вінницької
обласної дитячої клінічної лікарні від
13.08.2014 року (а.с.12), фіскальні чеки,
товарні чеки, квитанції до
прибуткового касового ордера (а.с.13-15),
відповідно до змісту яких позивачка
купувала ліки для доньки та проводила
обстеження останньої, як на підставу
вимог про задоволення позову та
стягнення аліментів у розмірі 1/2
частини заробітку (доходу) відповідача,
не можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки відповідно до ч.1 ст.185 СК
України дані витрати викликані
особливими обставинами, а саме
хворобливим станом здоров'я дитини, а
тому відносяться до додаткових витрат.
А відтак позивачка не позбавлена
можливості звернутись до суду з
позовом до відповідача про стягнення
таких витрат на дитину.

З огляду на вищенаведене, керуючись
принципами розумності та
справедливості з урахуванням положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» щодо розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
від 6 до 18 років, суд вважає за можливе
позов задовольнити частково, стягнувши
з відповідача на користь позивачки на
утримання дитини аліменти в розмірі 1/3
частини його заробітку (доходу).

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому, з відповідача підлягає до
стягнення на користь держави
пропорційно до задоволеної частини
вимог 160,78 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст.10,
60, 79, 88, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі
1/3 частини від усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви
до суду, тобто з 19.08.2014 року, до
досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 160 (сто шістдесят) грн.
78 коп. судового збору в дохід держави.

В іншій частині задоволення позову -
відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: