АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8301/14
Головуючий 1 інст. - Васильєва О.О.
Справа №646/9533/14-ц
Категорія : договірні
Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Шевченко Н.Ф.,
Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 18 вересня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказувала, що заочним рішенням
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 03 грудня 2013 року стягнуто
з ОСОБА_1 на її користь 3 337 700,95 грн.
основного боргу за договором позики
від 16 жовтня 2012 року та 3 441 грн.
судового збору. Зобов'язання
відповідача за договором позики було
забезпечено договором іпотеки,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1,
житловою площею 26,8 кв.м. Оскільки
грошові кошти за договором позики вона
не отримала, вважає, що може
задовольнити свої вимоги за рахунок
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Тому, ОСОБА_2 просила суд в рахунок
задоволення її вимог за договором
позики від 16 жовтня 2012 року на суму 3 341
141,95 грн. звернути стягнення на
заставлену за іпотечним договором
квартиру АДРЕСА_1 із застосуванням
визначеної ст. 38 Закону України "Про
іпотеку" процедури шляхом надання їй
права на продаж предмета іпотеки
будь-якій третій особі - покупцю на її
розсуд за ціною, не нижчою за звичайні
ціни на цей вид майна, на підставі
оцінки суб'єкта оціночної діяльності
або незалежного експерта на стадії
оцінки майна на момент продажу, для
чого надати їй права пред'являти
документи на предмет іпотеки, усно та
письмово звертатися, подавати,
одержувати і підписувати необхідні
довідки та документи, заяви до
Державної міграційної служби,
Державної реєстраційної служби
України, бюро технічної
інвентаризації, органів нотаріату і
приватних нотаріусів та інших органів,
установ, підприємств, організацій, з
питань отримання витягів та інших
документів і довідок, а також вчиняти
всі інші дії, пов'язані з вирішенням цих
питань. Крім того, позивач також
просила виселити відповідача з
іпотечного майна, передати предмет
іпотеки їй в управління на період до
його реалізації та покласти на
відповідача документально
підтверджені судові витрати.

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 18 вересня
2014 року позов задоволено. В рахунок
задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за
договором позики від 16 жовтня 2012 року
на суму 3 341 141 грн. 95 коп. звернуто
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 43,8 кв.м.,
житловою площею 26,8 кв.м., що належить
ОСОБА_1, шляхом застосування визначеної
ст. 38 Закону України "Про іпотеку"
процедури продажу шляхом надання
іпотекодержателю ОСОБА_2 права на
продаж предмета іпотеки будь-якій
третій особі - покупцю на її власний
розсуд, за ціною, встановленою на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності або
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій, з проведенням дій щодо оформлення
та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ОСОБА_2 всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. Виселено ОСОБА_1 з іпотечного
майна - квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 43,8 кв. м., житловою площею 26,8 кв.
м. Передано предмет іпотеки -
вищевказану квартиру в управління
ОСОБА_2 на період до моменту його
реалізації. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь позивача судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 24 жовтня 2014 року
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 18 вересня 2014 року
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в частині її
виселення із іпотечного майна -
квартири АДРЕСА_1, з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вказує, що суд передчасно дійшов
висновку про виселення, оскільки
договором іпотеки сторонами
погоджений більш тривалий строк для
виселення, пов'язаний з фактом продажу
квартири.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржується та
апеляційним судом не переглядається.

Відповідачка про день, час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялася

належним чином, поважних причин неявки
до суду не надали.

Неявка позивачки, належно повідомленої
про час та місце розгляду справи
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позиваки, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
звертаючи стягнення на предмет
іпотеки суд може виселити мешканців
іпотечного майна з урахуванням
дотримання вимог ст.. 40 ЗУ «Про
іпотеку».

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що 16 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
укладено договір позики за яким
остання отримала 296 000 грн., що на
момент укладення договору складало 37
000 доларів США, зі строком повернення з
розстроченням не пізніше 16 січня 2013
року (а.с.9).

На забезпечення виконання умов
договору позики сторонами 16 жовтня 2012
року укладений також іпотечний
договір предметом якого є квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 43,8 кв. м.,
житловою площею 26,8 кв. м. (а.с.15).

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 03 грудня
2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 основний борг за договором
позики від 16 жовтня 2012 року в сумі 3 337
700,95 грн., вирішено питання про судовий
збір (а.с.11).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачає, що у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається спосіб реалізації
предмета іпотеки: шляхом проведення
публічних торгів; або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя вправі винести
рішення про виселення мешканців, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення. Відповідно до
ч.1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109
Житлового кодексу - звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців.

В п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 грудня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
роз'яснено, що невиконання вимог
частини 1 ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» про надіслання іпотекодавцю
та боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення ч.3
ст. 33 цього Закону), оскільки
іпотекодавець у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
іпотекодержателя. Також відповідно до
ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»
одночасно з рішенням суду про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. При цьому, відповідно до
положень ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка регулює порядок
виселення при позасудовій процедурі
звернення стягнення (відповідно до ст.
33 вказаного Закону, це звернення
стягнення на підставі виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя), та порядок
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
задоволеними вимогами про виселення,
встановлено: перед примусовим
виконанням рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
виселенням (ч.2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів
направляє вимогу про добровільне
звільнення житла, і тільки якщо такого
звільнення приміщення не відбулось,
звертається до органів ДВС за
примусовим виселенням.

Громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно надається інше
постійне жиле приміщення, за винятком
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного жилого приміщення.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання
на підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк.

Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Закон України "Про іпотеку" містить в
собі суперечливі позиції щодо
процедури проведення виселення
мешканців житлового будинку чи
житлового приміщення, оскільки
передбачає можливість їх виселення в
судовому порядку як під час
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки, так і в
подальшому, але з дотриманням
обов'язкової процедури письмового
попередження про звільнення житлового
приміщення протягом одного місяця.

Матеріали справи місять дані про
письмове попередження відповідачки
про звільнення житлового приміщення
протягом одного місяця (а.с.20).

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 18 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: