АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1043/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2739/14
Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

При секретарі : Зеленській О.І.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне
рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 22 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
про стягнення боргу за договором
позики, третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог - ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И
Л А :

Заочним рішенням Комсомольського
міського суду Полтавської області від
22 липня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
борг за договором позики в розмірі 80000
грн., три відсотки річних за
прострочення погашення зобов'язання в
розмірі 6450 грн. 41 коп. та 864 грн. 50 коп.
судових витрат.

Не погоджуючись з заочним рішенням,
апеляційну скаргу подав представник
третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
залишити позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

За змістом ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 17 лютого 2011 року
ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_4 отримав 80000
грн. позики зі строком по 20 серпня 2011
року включно, про що сторони уклали
нотаріально посвідчений договір
позики.

В договорі зазначено, що факт передачі
грошей іще до підписання останнього
підтверджується як позикодавцем, так і
позичальником.

Крім того, сторони зазначили, що інші з
їх подружжя дають свою згоду на
вчинення цього правочину.

Частково задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції на
підставі положень ст.ст. 1046, 1049 ЦК
України прийшов до висновку про
доведеність факту невиконання
відповідачем свого обов'язку по
своєчасному поверненню грошових
коштів, на підставі чого застосував
правила ст. 625 ЦК України за період
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

З вказаним висновком погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

За правилами ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про не дотримання
позичальником обов'язку по поверненню
позики в обумовлений умовами договору
строк, на підставі чого обґрунтовано
застосував до спірних правовідносин
положення ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції та не містять нових фактів чи
доказів, які б свідчили про наявність
підстав для скасування судового
рішення.

Так, твердження про те, що судом невірно
відображено події щодо безвісті
відсутнього відповідача, не є тими
обставинами, які б давали підстави для
висновку про помилковість судового
рішення.

Також не заслуговують на увагу
посилання щодо порушення норм
процесуального права, оскільки судом
були дотримані вимоги щодо належного
повідомлення з огляду на приписи ст. ч.3
ст.76 ЦПК України, оскільки всі судові
повістки про час та місце розгляду
справи отримані дружиною відповідача,
яка в якості третьої особи приймала
участь в судових засіданнях, разом зі
своїм представником.

Інше твердження апелянта про
необхідність залучення до участі в
справі приватного нотаріуса, який
посвідчував договір позики також
відхиляється колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги щодо
необхідності залишити позовну заяву
без розгляду з підстав
невідповідності позовної заяви
вимогам ст. 119,120 ЦПК України - внаслідок
не належності, на думку апелянта,
підпису на позовній заяві позивачу
ОСОБА_3, колегією суддів не приймаються
до уваги, оскільки допитана в судовому
засіданні в суді першої інстанції
ОСОБА_3 підтвердила факт подачі нею
позовної заяви, яка нею підписана та
просила задовольнити свій позов.

Інші доводи апеляційної скарги
ґрунтуються на власному тлумаченні
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

За вказаних обставин колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області від
22 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.