Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3351/14-ц
Номер рядка звіту 38
У Х В А Л А

22.09.2014 року
м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду
Леньо В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів. У прохальній частині
позову позивач просить накласти
заборону на відчуження будинку в
м.Виноградів, вул. Тургенєва, 6, який
належить відповідачу.

Позивачем заяву немотивовано взагалі.
У мотивувальній частині позову
наведено зміст ст.151 ЦПК України та п.6
Постанови Пленуму ВСУ “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову” від 22.12.2006 року №9.

Розглянувши клопотання, дослідивши
матеріали справи, суддя приходить до
наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Згідно частини третьої зазначеної
статті забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ “Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову” від 22.12.2006 року №9
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4
ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Суд констатує, що жодних доказів на
підтвердження доводів клопотання про
забезпечення позову позивачем не
додано. Доказів того, що дані обставини
не підлягають доведенню згідно Закону
(є загально відомими або приюдиційними
фактами) не зазначено.

Крім цього, у заяві не вказано вартість
будинку, щодо якого позивач просить
заборонити відчуження, оскільки вимоги
про забезпечення позову повинні бути
співмірними з вимогами позову.

За вказаних обставин, правові підстави
для задоволення поданої заяви про
забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України,
Постановою Пленуму ВСУ “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову” від 22.12.2006 року №9, суддя –

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову – відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити
заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3