АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1980/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представника апелянта -
ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 15 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів

встановила:

В липні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом та просила
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її
користь аліменти на утримання дитини,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів доходу відповідача.
В обґрунтування позовних вимог
вказала, що вона перебуває з
відповідачем у шлюбі. Від шлюбу у них є
син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач
ухиляється від утримання дитини,
матеріальної допомоги добровільно не
надає.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 серпня
2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_1, 1987 року
народження, на користь ОСОБА_3, 1991 року
народження, аліменти на утримання сина
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 600
гривень щомісячно, починаючи з 31 липня
2014 року і до досягнення ним повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допущено до негайного
виконання. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та постановити
ухвалу про залишення позовної заяви
без розгляду, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи.

________________________________________________________________________
________

Головуюча в першій інстанції - Мазурок
О.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 48,50

Апелянт вказує, що суд при відсутності
належних доказів про його ухилення від
обов'язку утримувати дитину та,
всупереч вимогам статті 184 ЦК України,
стягнув аліменти у твердій грошовій
сумі у розмірі 600 гривень щомісячно.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Позивач ОСОБА_3, заперечуючи проти
апеляційної скарги, зазначила, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов та стягуючи
аліменти на утримання дитини, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконує, передбаченого
ст.180 СК України, обов'язку по утриманню
свого неповнолітнього сина, при тому,
що за станом здоров'я і матеріальному
становищу має таку можливість.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що з 23 серпня 2013 року
сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у
шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син-
ОСОБА_4, який проживає з позивачкою.

Відповідач є здоровою та працездатною
особою, не має на утриманні інших осіб,
одержує нерегулярний і мінливий дохід.

Відповідач ОСОБА_1 надає позивачу
матеріальну допомогу на утримання
дитини в недостатньому розмірі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України
визначено, що за домовленістю між
батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.182, ч.1 ст.184 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Таким чином, незалежно від
працевлаштування, наявності
постійного заробітку чи розміру доходу
відповідач зобов'язаний утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Така особа не може бути визнана
неспроможною сплачувати аліменти, якщо
вона, будучи працездатною, не працює
без поважних причин. Відповідач не
надав суду належних та допустимих
доказів того, що він, будучи
працездатним, не працює з поважних
причин. Тому доводи апеляційної скарги
про те, що відповідач на даний час не
працює та не має можливості сплачувати
аліменти у розмірі, визначеному судом,
не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції, встановивши
фактичні обставини справи та належним
чином оцінивши надані докази, при
визначенні розміру аліментів
відповідно до ст.182 СК України
правильно врахував матеріальне
положення платника аліментів і зробив
висновок про те, що відповідач є
молодою працездатною особою, інших
осіб на утриманні не має та спроможний
платити аліменти на утримання дитини.

Посилання апелянта на неправильне
визначення судом розміру аліментів не
узгоджуються з фактичними обставинами
справи та положеннями чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова