Справа № 303/5119/14-ц
№ 2/303/2780/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
його представника ОСОБА_3, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
м.Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1500 грн. щомісячно.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23 травня
2004 року між нею та відповідачем був
укладений шлюб, зареєстрований
виконкомом Кольчинської селищної ради
Мукачівського району Закарпатської
області, про що в Книзі реєстрації
актів про одруження зроблено
відповідний запис №07. На сьогоднішній
день шлюб між ними не розірваний. Від
даного шлюбу у них народився син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з
постійними конфліктами, які почали
негативно впливати на дитину, позивач у
серпні 2013 року разом з сином переїхала
у будинок батьків. Після переїзду
відповідач продовжував спілкуватися з
дитиною, однак останні два місяці з
дитиною не спілкується, у його
вихованні участі не приймає, жодних
коштів на утримання сина не надає.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав частково, а саме просив
визначити розмір аліментів не більше 500
гривень щомісячно.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив визначити розмір
аліментів в розмірі 1/3 частини від
заробітку відповідача.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 23
травня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
укладений шлюб, зареєстрований
виконкомом Кольчинської селищної ради
Мукачівського району Закарпатської
області, про що в Книзі реєстрації
актів про одруження зроблено
відповідний запис №07, згідно свідоцтва
про одруження НОМЕР_1 (а.с. 7).

Від даного шлюбу у позивача та
відповідача народився син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво
про народження серії НОМЕР_2 від 01.03.2005
року (а.с. 8).

Згідно довідки, виданої виконкомом
Кольчинської селищної ради в тому, що
гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в
АДРЕСА_1 разом з матір'ю - ОСОБА_5,
батьком - ОСОБА_6 та сином ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язанні утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991
року) держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6
Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини визначено, що держави-учасниці
визнають право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини.
Батько(-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України якщо платник має нерегулярний,
мінливих дохід, частку доходу одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що має істотне значення, суд
за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Оскільки, як встановлено в судовому
засіданні, відповідач не має
регулярного доходу, то аліменти слід
визначити у твердій грошовій сумі,
відсутність у нього постійної роботи
не звільняє його від обов'язку сплати
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Проте, з урахуванням вимог ст. 182
Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», якою визначено прожитковий
мінімум на дитину відповідного віку,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню і з
відповідача на користь позивача слід
стягнути аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 гривень
щомісячно, починаючи з 08 серпня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід
допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в дохід
держави судових збір у розмірі 243,60
гривень.

Керуючись ст.ст. 10,11,11-1, 60, 88, 209, 215-218, 367
ЦПК України, ст.ст.180-183 СК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700
(сімсот) гривень щомісячно, починаючи з
08 серпня 2014 року, до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 гривень (двісті сорок три гривні
шістдесят копійок).

На рішення може бути подана апеляція
до апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча

О.В.Гутій