Справа № 323/2465/14-ц
Провадження №2/323/701/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

01.08.2014 р.
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області в складі головуючого судді
Шудрика А.А., при секретарі Тахтаул А.Л.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Калюжної Н.І.,
третьої особи: ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Оріхівського районного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про виключення майна з акту опису та
арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просить визнати її
право власності на майно - «Кухонний
гарнітур» та «Спальний гарнітур», яке в
акті опису та арешту майна від 01.09.2013
року вказано як №1 кухонний куточок, №3
кухонна мебель (2 шафи навісні, 1 стіл,1
мийка), №4 спальний гарнітур, зняти з
нього арешт та виключити з акту опису.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

01 вересня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Оріхівського РУЮ Калюжною Н.І. при
примусовому виконанні виконавчого
листа 2-606, виданого Оріхівським
районним судом Запорізької області про
стягнення заборгованості за договором
позики-іпотеки від 06.05.2008 року в сумі
116035,7 грн. звернуто стягнення на користь
ОСОБА_5 на предмет іпотеки квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 та борг в
сумі 1650 грн., було описано та накладено
арешт на майно: 1.Кухонний куточок - 400
грн.; 2. Кухонний стіл - 100 грн.; 3. Кухонні
меблі (2шафи навісні, 1 стіл, 1 мийка) - 800
грн.; 4. Спальний гарнітур -1000
грн.5.Меблева стінка - 800 грн. 6.Телевізор
«Самсунг» - 150 грн.

В описаному та арештованому майні, є
майно, яке належить позивачці, на праві
приватної власності, адже купувала
його особисто. Кухонний гарнітур та
спальний гарнітур вона купила в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» СПД ОСОБА_6 05
липня 2009 року за 5500 грн., про що є
накладна.

Це майно в акті опису та арешту від 01
вересня 2013 року вказано за №1 кухонний
куточок, №3 кухонні меблі (2шафи
навісні, 1 стіл, 1 мийка), №4 спальний
гарнітур.

Копію акту про опис і арешт майна серії
ВП №499 від 01.09.2013 року, вона не
отримувала, так як не є стороною
виконавчого провадження.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача на позові
наполягають, просять суд задовольнити
позовні вимоги з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що у ВДВС
Оріхівського РУЮ знаходиться на
виконання виконавчий лист №2-606,
виданий Оріхівським районним судом,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - квартиру. Але так як це не
можливо зробити, бо в квартирі
прописана дитина, то було описано та
арештовано майно, що знаходиться в
квартирі. На час складання акту
квитанцій про належність майна на дано
не було. Тому у вирішення справи
посилається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов ОСОБА_1 підтримала.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, надавши заперечення проти
позовної заяви, в якій просить у
задоволенні позову відмовити повністю,
оскільки позов заявлено безпідставно
та з пропущенням процесуального
строку.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, позивача, представника
відповідача, третьої особи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що по справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Оріхівського
районного управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виключення
майна з акту опису та арешту майна, при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-606, виданого Оріхівським
районним судом Запорізької області про
звернення на користь ОСОБА_5 стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності та борг в сумі 1650,00 грн., 01.09.2013
року було описано та накладено арешт на
таке майно (а.с. 4-5):

1.Кухонний куточок (400,00 грн.);

2.Кухонний стіл (100,00 грн.);

3.Кухонна мебель (2 шафи навісні, 1 стіл, 1
мийка) (800,00 грн.);

4.Спальний гарнітур (1000,00 грн.);

5.Меблева стінка (800,00 грн.);

6.Телевізор «Самсунг» (150,00 грн.).

Вказане майно було описане та
арештоване як належне ОСОБА_4, що не
відповідає дійсності. Так, позивачем
надано накладну від 05.07.2009 року СПД
ОСОБА_6 магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» на 1
кухонний гарнітур вартістю 1600,00 грн. та
1 спальний гарнітур вартістю 3900,00 грн.
(а.с.6).

Статтею 15 Цивільного кодексу України,
кожному громадянину гарантовано його
право на захист цивільних прав та
інтересів в разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України,
передбачено, що кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні, відповідно до ч.1 ст.321 ЦК
України.

Третя особа ОСОБА_5 посилається в
своєму запереченні на ч.4 ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
де зазначено, що копії постанови
державного виконавця про арешт коштів
чи майна боржника надсилаються не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення боржнику та банкам чи
іншим фінансовим установам або
органам, зазначеним у частині другій
цієї статті, та органам, що ведуть
Державний реєстр обтяжень рухомого
майна. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Однак, суд вважає, що даного позову ця
правова норма не має відношення, адже
ОСОБА_1 не оскаржує постанову
державного виконавця, а звертається з
позовом в порядку ч.1 ст.60 зазначеного
закону, де визначено, що особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. А ст.257 ЦК України,
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Тобто, враховуючи те, що ОСОБА_1 10.09.2013
року вперше зверталася до суду з
позовом про виключення майна з акту
опису та арешту майна (а.с. 28), але
заявила клопотання про залишення
позову без розгляду, на підставі чого
судом було постановлено ухвалу про
залишення позову без розгляду від
29.10.2013 року (а.с.29), то суд приходить до
висновку, що строк позовної давності не
минув і є всі підстави для задоволення
даного позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 15, 16, 256, 257, 321 ЦК України,
ст.57, ст.60 Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Оріхівського
районного управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виключення
майна з акту опису та арешту майна -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
майно - «Кухонний гарнітур» та
«Спальний гарнітур», яке в акті опису
та арешту майна від 01.09.2013 року вказано
як: №1 кухонний куточок, №3 кухонна
мебель (2шафи навісні, 1 стіл,1 мийка), №4
спальний гарнітур, зняти з нього арешт
та виключити з акту опису.

Виключити з акту опису та зняти арешт з
кухонного столу, який в акті опису та
арешту майна від 01.09.2013 року вказаний за
№2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Оріхівський районний суд
Запорізької області шляхом подання
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду:
А.А. Шудрик