Провадження № 2/641/2949/2014
Справа № 641/7606/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року

Комінтернівський районний суд міста
Харкова

у складі : головуючого -судді:

Курганникової О.А.

за участю секретаря судових засідань:

Кубишкіній Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«АВТРАМАТ» про стягнення заробітної
плати, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «АВТРАМАТ»
заборгованості по заробітній платі, та
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки остаточного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що вона працювала
на підприємстві на посаді старшого
менеджеру персоналу з 22.03.2004 року по
30.04.2014 року та була звільнена за
власним бажанням, але при звільненні не
була виплачена сума кінцевого
розрахунку у розмірі 5126, 83 грн.

У зв'язку з несвоєчасною виплатою
кінцевого розрахунку позивачка
просить також стягнути з відповідача
середній заробіток, за час затримки
розрахунку при звільненні за період з
30.04.2014 року по день ухвалення судового
рішення.

Позивачка до канцелярії суду надала
заяву з проханням слухати справу за її
відсутності.

Представник відповідача до канцелярії
суду надав заяву в який позовні вимоги
в частині суми кінцевого розрахунку у
розмірі 5126, 83 грн. визнав у повному
обсязі, позовні вимоги щодо стягнення
середнього заробітку за період
затримки остаточного розрахунку
визнав обґрунтованими у розрахунку 102
грн. 78 коп. за робочій день.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
України розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 працювала на підприємстві на
посаді старшого менеджеру персоналу з
22.03.2004 року по 30.04.2014 року.

Наказом №142к від 30.04.2014 року ОСОБА_2
було звільнено за власним бажанням за
ст. 38 КЗпТ України (а.с. 3), у зв'язку з чим
йому повинно було у той же день
виплачено кінцевий розрахунок. Однак
кінцевий розрахунок їй виплачено не
було.

Згідно з довідкою наданою ПАТ
«АВТРАМАТ» заборгованість по
заробітній платі ОСОБА_2 складає 5126, 83
грн. (а.с. 24).

Ст. 166 КЗпП України , при звільненні
працівника виплати всіх сум, що
належать йому від підприємства ,
установи , організації, провадиться в
день звільнення . Якщо працівник в
день звільнення не працював , то
зазначені суми мають бути виплачені
не пізніше наступного дня після
пред,явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, у
разі невиплати в день звільнення
належних працівникові сум,
підприємство повинно виплатити його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
при наявності вини власника або
уповноваженого органу.

Судом встановлено, що відповідач в
порушення вимог ст.. 116 КЗпП не провів з
позивачем остаточного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.12.1999 року
№13 "Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці",
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв,язку
із затримкою розрахунку при
звільненні , що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства , установи організації,
суми в день звільнення , коли ж він у
цей день не був на роботі - наступного
дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку , а при не проведенні його
до розгляду справи - по день
постановлення рішення , якщо
роботодавець не доведе відсутності
цьому своєї вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду
України у пункту 6 Постанови № 13 від
24.12.1999 року «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
задовольняючи позовні вимоги про
оплату праці, суд має навести в рішенні
розрахунки, з яких він виходив при
визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
є відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивні частині
рішення.

Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення
середньої заробітної плати»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100,
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Згідно з п. 8 «Порядку обчислення
середньої заробітної плати»
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин.
Середньоденна (годинна) заробітна
плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Згідно довідки про доходи від 29.09.2014
року середньоденна заробітна плата
позивача складає (1443, 02 + 2051, 37) : 34 = 102, 78
грн.

Середній заробіток дорівнює 102,78 х 22 =
2261,16 грн. (а. с. 23).

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у
повному обсязі і з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
кінцевий розрахунок у розмірі грн. 5126,
83 грн, середній заробіток за час
затримки кінцевого розрахунку у
розмірі 14939,82 грн., а всього 20066 грн. 65
коп..

Крім того, з відповідача на
користь держави підлягають стягненню
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. .

Визнання відповідачем
предявленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 197, 212,
214-215 ЦПК України, Пленум Верховного
суду України у пункту 6 Постанови № 13
від 24.12.1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці», ст.. ст.. 116, 117, 233 Кодекс
законів про працю, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «АВТРАМАТ» (61038, м. Харків,
Салтівське шосе, 43, ) на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН -
НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) суму кінцевого
розрахунку у розмірі 5126 (п'ять тисяч сто
двадцять шість) 83 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «АВТРАМАТ» (61038, м. Харків,
Салтівське шосе, 43, ) на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН -
НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) середній заробіток за
час затримки остаточного розрахунку у
розмірі 14939 (чотирнадцять тисяч
дев'ятсот тридцять ) грн.. 82 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «АВТРАМАТ» (61038, м. Харків,
Салтівське шосе, 43, ) на
користь держави судовий збір у розмірі
243 (двісті двадцять дев'ять) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. А. Курганникова