Справа № 583/3459/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року
м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в складі : головуючого Мовчан
Н.В., за участю секретаря Мороз О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

до ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_3,

про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням, -

встановив:

26.09.2014р. ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3, в
якому після уточнення позовних вимог
просить зобов'язати відповідача не
чинити перешкоди у користуванні
квартирою за адресою АДРЕСА_1, вселити
його в зазначену квартиру, зобов'язати
ОСОБА_2 передати ключі від квартири
представнику позивача ОСОБА_4 або
особисто ОСОБА_1, та встановити порядок
користування квартирою: виділити
ОСОБА_1 в користування житлову кімнату
11,9 кв.м., ОСОБА_2 кімнату площею 16,2 кв.м.,
залишити у спільному користуванні
кухню площею 8,6 кв.м., ванну 2,2кв.м,
туалет1,3кв.м., коридори площею 4,6кв.м. та
2,4кв.м., кладову площею 2,5кв.м., балкон
площею 2,1 кв.м.

Свої вимоги мотивує тим, що за час
перебування в шлюбі з відповідачкою
спільно придбали квартиру за адресою
АДРЕСА_1. Спільне життя не склалося,
тому рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 21.05.2012р. шлюб розірвано. Рішенням
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 10.01.2014р.
розподілено спільне майно подружжя та
визнано право власності по 1/2 частині
за позивачем та відповідачем, в тому
числі на квартиру за адресою АДРЕСА_1.
До цього часу позивач не має можливості
потрапити до квартири, відповідач
постійно створює перешкоди у доступі
до квартири, безпідставно та незаконно
не впускає до квартири. Не надає копію
ключа від вхідних дверей. На даний час у
позивача нова сім'я, має дитину та бажає
проживати в квартирі за адресою
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 не відповідає на
телефонні дзвінки, матір відповідачки
повідомила що нічого позивач не
отримає. Квартира складається з двох
жилих кімнат. Оскільки досягти згоди не
вдається, позивач просить виділити
йому у користування кімнату площею 11,9
кв.м., а більшу залишити відповідачці.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. Додатково пояснив, що
перешкодами з боку відповідачки в
користуванні квартирою позивачем
вважає те, що відповідачка не
забезпечила доступ до спірної квартири
державному виконавцю, який вимушений
був звертатися до суду для отримання
рішення про проникнення до квартири.
Представник стверджує, що ключі від
спірної квартири у позивача відсутні.
За ключами від квартири позивач
безпосередньо до відповідачки не
звертався. Визначаючи порядок
користування квартирою, позивач
виходив з того, що спершу в квартиру він
заселиться сам, тому його повнолітній
син ОСОБА_3 може проживати разом з ним в
меншій кімнаті, а відповідачка з
неповнолітньою донькою будуть
проживати в більшій кімнаті.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. Пояснив, що запропонований
позивачем порядок користування
квартирою не враховує інтереси дітей
сторін по справі. Відповідачка ніколи
не чинила перешкод щодо вселення
позивача, він має право на проживання
бо він співвласник. Щодо передачі ключа
від квартири відповідачка стверджує,
що позивач має дублікат ключа, однак
постійно піднімає питання передачі
ключа з метою вчинення психологічного
тиску на неї, тому вона зверталася з
заявою до правоохоронних органів, щоб
передати ключ позивачу, однак позивач
за ключем не приходить.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
підтримала пояснення надані її
представником. Додатково зазначила, що
позивач ніколи не проживав в спірній
квартирі. На даний час у нього інша
родина, він постійно проживає у дружини
по АДРЕСА_4 а зареєстрований в с. Олешня,
Охтирського району Сумської області.
Пояснила, що вона не чинила перешкод
позивачу в користуванні квартирою.
Замки не змінювала. Комплект ключів у
позивача є. Якщо він хоче отримати ще
один ключ, то вона йому передасть, але
особисто, бо представнику ОСОБА_4 не
довіряє.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував. Пояснив, що мати - ОСОБА_2
ніколи не чинила перешкод батьку -
ОСОБА_1 у користуванні квартирою.
Позивач не приходив до відповідачки за
ключами. ОСОБА_3 на даний час
зареєстрований та проживає у спірній
квартирі. У цьому році бабуся купила
йому житловий будинок, однак він не
придатний до проживання бо потребує
капітального ремонту.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, надавши оцінку
доказам по справі, дійшов висновку, що
позовна заява ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 10.01.2014р. розподілене спільне майно
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в тому числі
визнано право власності за ОСОБА_1 на 1/2
частини квартири АДРЕСА_2, інша частина
залишена у власності ОСОБА_2 (а.с. 5-7)

Право власності ОСОБА_1 на 1/2 частини
квартири АДРЕСА_2, загальною площею
47,8кв.м., житлова площа 28,1 кв.м.,
підтверджується копією витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно № 24329395 від 16.07.2014р..( а.с.
4)

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Частинами 1 - 5 ст. 319 ЦК України
передбачають, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав. Власність
зобов'язує.

Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Ч. 1 ст. 356 ЦК України передбачає, що
власність двох або більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їх
згодою, співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю, кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

За приписом ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

З огляду на зазначені положення закону,
власник вправі звернутися до суду з
вимогою про захист порушеного права
будь-яким способом, що є адекватним
змісту порушеного права, який ураховує
характер порушення та дає можливість
захистити порушене право.

Відповідачка в судовому засіданні
пояснила, що позивач не звертався до
неї з питанням про надання доступу до
спірної квартири, наполягала на тому,
що позивач має ключ від квартири, тому
стверджувати, що вона чинить перешкоди
позивачу в користуванні квартирою - є
невірним. Передавати ключ представнику
позивача ОСОБА_4 відмовилася, бо він не
надав документ, яким би був
уповноважений на отримання ключа для
позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні також зазначив, що позивач до
відповідачки за ключем особисто в
позасудовому порядку не звертався,
однак зазначив цю вимогу в позові.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Представник позивача ОСОБА_4,
обґрунтовуючи наявність факту чинення
перешкод з боку відповідачки в
користуванні квартирою позивачем,
посилався на те, що ОСОБА_2 не
забезпечила доступ до спірної квартири
державному виконавцю, який вимушений
був звертатися до суду для отримання
рішення про проникнення до квартири.

Судом встановлено, що в межах
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа від 19.03.2014р., виданого на
виконання рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 10.01.2014р. в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості 1/2
частини автомобіля Mitsubishi Colt 1.3, 2009року
випуску, отримана ухвала Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 09.10.2014р., якою державному виконавцю
ВДВС Охтирського МРУЮ Шевченко Я.А.
надано дозвіл на примусове проникнення
до житла, а саме квартири, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 м.
Охтирка, Сумська область, що належить
ОСОБА_2 для проведення опису, арешту і
експертної оцінки майна боржника
ОСОБА_2(а.с.54-55)

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.
58 ЦПК України суд не бере до розгляду в
якості доказу, обставини, встановлені
судом під час постановлення ухвали
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 09.10.2014р., оскільки
представником позивача не доведено їх
належність щодо предмета доказування в
даній справі.

Інших доказів, які б давали можливість
встановити наявність дій чи
бездіяльності з боку відповідача, які б
були перешкодою у користуванні
квартирою позивачем, до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене та те, що судове
рішення має бути наслідком чинного
правового регулювання, суд вважає, що
позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача передати ключ від квартири
позивачу або його представнику та не
чинити перешкоди у володінні та
користуванні квартирою, в тому числі
шляхом вселення позивача, є
необґрунтованими, тому не підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині
встановлення порядку користування
спірною квартирою, суд зазначає
наступне.

Статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК
України встановлено, що власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб.

Оскільки, сторони не досягли згоди,
щодо користування спірним майном, то
суд знаходить вимоги позивача щодо
встановлення порядку користування
спірною квартирою обґрунтованими з
наступних підстав.

Громадяни мають право користуватися
житловим приміщенням у межах норми
житлової площі, але не менше розміру,
який визначається Кабінетом Міністрів
України і Федерацією професійних
спілок України.

Норма житлової площі в Україні, згідно
зі ст. 47 Житлового Кодексу України,
встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на
одну особу.

Норма житлової площі має важливе
значення та покликана задовольнити
житлові потреби громадян. п. 53 Правил
обліку громадян потребуючих
поліпшення житлових умов і надання їм
жилих приміщень, передбачено, що
житлове приміщення надається
громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі
на одну особу, але не менше рівня
середньої забезпеченості громадян
жилою площею в даному населеному
пункті.

Відповідно до п. 3.2 Постанови Сумської
обласної ради народних депутатів і
обласної ради профспілок № 383 від 26
грудня 1984 року «Про правила обліку
громадян, що потребують поліпшення
житлових умов і надання їм житлових
приміщень в Сумській області» надання
житлової площі проводиться в розмірах
не нижче норми середньої
забезпеченості в населених пунктах
області, яка дорівнює 8 кв.м.

Згідно технічного паспорту на квартиру
за адресою АДРЕСА_1 м. Охтирка, Сумська
область, загальна площа квартири
становить 47,8кв.м., жила площа - 28,1кв.м. з
них 1-ша кімната 11,9 кв.м., 2-га кімната 16,2
кв.м., а також кухню площею 8,6кв.м., ванну
кімнату площею 2,2кв.м., туалет площею
1,3кв.м., коридори площею 4,6 кв.м. та
2,4кв.м., та балкон площею 2,1кв.м. (а.с. 3)

Відповідно до довідки про склад сім'ї №
1698 від 12.11.2014р. ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, та має такий склад
сім'ї: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.н.,
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка ОСОБА_2 та третя особа
ОСОБА_3 зареєстровані у спірній
квартирі. (а.с. 23-24, 66)

Таким чином, в разі вселення позивача в
спірну квартиру на кожного з
проживаючих осіб буде припадати по 7,025
кв.м. жилої площі.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.50 ЖК
України, при наданні жилих приміщень не
допускається заселення однієї кімнати
особами різної статі, старшими за
дев'ять років, крім подружжя.

Наявність двох окремих кімнат, на
переконання суду, дозволяє сторонам
проживати в квартирі не створюючи
перешкод один одному та їх дітям.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги в частині визначення
порядку користування квартирою є
обґрунтованими, тому підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача необхідно стягнути
судові витрати пропорційно частині
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 47, 150 ЖК України, ст..ст.
317, 319, 321, 356, 358, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_3,
виділивши в користування ОСОБА_1 -
житлову кімнату площею 11,9 кв.м; ОСОБА_2 -
житлову кімнату, площею 16,2 кв.м.;
залишити у спільному користуванні
кухню площею 8,6кв.м., ванну кімнату
площею 2,2кв.м., туалет площею 1,3кв.м.,
коридори площею 4,6 кв.м. та 2,4кв.м., та
балкон площею 2,1кв.м..

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Сумської області через
Охтирський міськрайонний суд Сумської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 31 грудня
2014року.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області
Мовчан
Н.В.