07.10.2014 м. Харків
Московський районний суд м.
в складі: головуючого судді
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту,
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту.
В обґрунтування позову зазначено, що
відповідно до укладеного договору №
HAA0GK01270004 від 03.03.2008 року, ОСОБА_1 03.03.2008
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12.00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.03.2033 року.
В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_1 03.03.2008 року
уклали договір іпотеки № HAA0GK01270004
Згідно п.33.3 договору іпотеки ОСОБА_1
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 70.60 кв.м.,
житлова площа 41,70 кв.м., яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить
ОСОБА_1 на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
03.03.2008 року приватним нотаріусом
ОСОБА_3 Харківського міського
нотаріального округу, зареєстровано в
реєстрі під № 141. На момент укладення
договору квартира, яка є предметом
договору під забороною (арештом) не
перебувала. Згідно договору
купівлі-продажу від 03.03.2008 року право
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_1. 10.04.2013 року
Московським районним судом м.Харкова
винесено рішення на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ HAA0GK01270004 від 03.03.2008 року звернути
стягнення на квартиру загальною площею
70.60 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.15.02.2008 р. державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Московського міського управління
юстиції Єрошенко О.О. постановою про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, серія АА №
592299, об'єктом обтяження стало майно, що
належить ОСОБА_5, а саме 1/4 частина
квартири АДРЕСА_1, що є предметом
іпотеки. В даному випадку договір
іпотеки був укладений, - 03.03.2008 року, а
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
державним виконавцем винесена 15.02.2008
року, а відомості до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна були внесені лише 11.03.2008 року за №
6760049. Вважав, що державна виконавча
служба не має правових підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
на користь стягувачів, які не є
іпотекодержателями.

Представник позивача ПАТ КБ «Приват
Банк»» - Вовк О.Ю., який діє на підставі
довіреності №1611-О від 24.05.2013 року, в
судове засідання не з'явився, подав до
суду заяву, в якій просив справу
розглядати за його відсутності та
ухвалити заочне рішення по справі.

Належним чином повідомлені
відповідачі повторно в судове
засідання не з'явилися, заяв про
відкладення розгляду справи,
заперечень проти позову не подавали.

Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини та
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку.

У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд не має відомостей про причину
повторної неявки відповідачів,
повідомлених належним чином, що дало
підстави вирішити справу на підставі
наявних у ній даних (постановити заочне
рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1
ст. 224 ЦПК України.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд робить висновок
про необхідність задовольнити позовні
вимоги повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.03.2008 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№HAA0GK01270004, відповідно до умов якої вони
отримала кредит у розмірі 63000.00 зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 02.03.2033
року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №HAA0GK01270004, 03.03.2008
року уклали договір іпотеки № HAA0GK01270004.
Згідно п.33.3 договору іпотеки
Відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру загальною
площею 70.60 кв.м., житлова площа 41,70 кв.м.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Майно належить Відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 03.03.2008
року приватним нотаріусом ОСОБА_3
Харківського міського нотаріального
округу, зареєстровано в реєстрі під №
141.

Згідно договору купівлі-продажу від
03.03.2008 року право власності на квартиру
за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_1.

15.02.2008 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Московського міського управління
юстиції Єрошенко О.О. постановою про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, серія АА №
592299, об'єктом обтяження стало майно, що
належить ОСОБА_5.у, а саме 1/4 частина
квартири АДРЕСА_1, що є предметом
іпотеки.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на
майно, щодо якого встановлено іпотеку
чи накладено заборону на відчуження, не
може бути звернено стягнення для
задоволення вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України "Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати".

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

В даному випадку договір іпотеки був
укладений, як зазначено вище, - 03.03.2008
року, а постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження державним виконавцем
винесена 15.02.2008 року, а відомості до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна були внесені
лише 11.03.2008 року за № 6760049.

Таким чином, суд вважає, що державна
виконавча служба не має правових
підстав для звернення стягнення на
предмет іпотеки на користь стягувачів,
які не є іпотекодержателями.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення з - під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майно з -
під арешту.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.76 року
№6 «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису» за
правилами, встановленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним і відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 169, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, Інструкцією «Про
проведення виконавчих дій» №74/5 від
15.12.1999р., ст.ст. 54, 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.76 року
№6 «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису», суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
15.02.2008 року державним виконавцем
Московського відділу державної
виконавчої служби Єрошенко О.О.
міського управління юстиції на
нерухоме майно, належне на праві
власності ОСОБА_1, а саме: 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1.

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов`язані з обмеженням ПАТ КБ
"Приватбанк" прав іпотекодержателя
щодо квартира, загальною площею 70.60
кв.м., житлова площа 41,70 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов`язати Московський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції внести до Єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна відповідні записи про
зняття арешту з квартира, загальною
площею 70.60 кв.м., житлова площа 41,70 кв.м.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
А.М. Задорожна