Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2550/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Партоліна І. П.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді :
Авраменко Т.М.

суддів :
Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

при секретарі :
Крисановій Ю.О.

за участю представника банку

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Новоархангельського районного
суду Кіровоградської області від 24
липня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 та органу опіки та піклування в
особі служби у справах дітей
Новоархангельської районної державної
адміністрації як законного
представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В березні 2014 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі-банк) звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що 21 вересня 2012 року між
банком та ОСОБА_5 укладено кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
кредит в сумі 7658 грн. 54 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 18 відсотків
річних на залишок заборгованості.
Умови кредитного договору відповідач
виконував неналежним чином, внаслідок
чого виникла заборгованість за
кредитом в сумі 12 509 грн. 36 коп., яка
складається із заборгованості за
кредитом 7658 грн. 54 коп., заборгованості
за процентами 1949 грн. 09 коп., штрафу 1829
грн.86 коп. згідно з п.2.2 угоди, штрафу
(фіксована частина) 500 грн., штрафу
(процентна складова) 1 064 грн. 72 коп.

Просив суд стягнути з
відповідача на користь банка вказану
заборгованість та 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Під час розгляду справи було
встановлено, що до пред'явлення позову
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер (а.с.40).

Ухвалою суду від 10 липня 2014 року
до участі у справі залучено
правонаступників ОСОБА_2 та орган опіки
та піклування в особі служби у справах
дітей Новоархангельської районної
державної адміністрації як законного
представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.52).

Рішенням Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 24 липня 2014 року в позові
відмовлено з тих підстав, що позивачем
не надано доказів щодо об'єму прийнятої
спадщини та її вартість.

В апеляційній скарзі банк просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Зазначає, що обсяг спадкового майна та
його розмір повинні довести
спадкоємці, а не кредитор.

В засіданні апеляційного суду
представник банку підтримав доводи
апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
служби у справах дітей
Новоархангельської районної державної
адміністрації, які повідомлені про час
та місце розгляду справи під розписку
(а.с.109-110,112,122), в судове засідання не
прибули, причини неявки суду не
повідомили.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду першої інстанції не відповідає.

Матеріалами справи
підтверджується, що відповідно до
укладеної генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
кредитних карт 21 вересня 2012 року ОСОБА_5
отримав кредит у розмірі 7658 грн.54 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 18% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.5-30).

Банк зазначає, що взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
ОСОБА_5 виконував неналежним чином, у
зв'язку з чим, як вказав банк у
розрахунку (а.с.124) станом на
ІНФОРМАЦІЯ_3 року виникла
заборгованість в сумі 12469 грн.:

з них заборгованість за кредитом 7658
грн.50 коп.,

заборгованість за процентами 1910
грн.80 коп.,

штраф 500
грн. (фіксована частина),

569
грн.96 коп.(процентна складова),

штраф згідно генеральної угоди 1829
грн.90 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер (
а.с.37,40).

Відповідно до ст.1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Заяву про прийняття спадщини
подала донька спадкодавця ОСОБА_2,
заяву про відмову від спадщини подав
син спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.47).
Відомості, на користь кого відмовився
від спадщини ОСОБА_6 у справі відсутні і
зазначені обставини при розгляді
справи у суді першої інстанції
залишилися не з'ясованими.

Довідкою сільської ради
підтверджується, що на час смерті із
спадкодавцем були зареєстровані та
проживали неповнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітня донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вважаються
такими, що прийняли спадщину (а.с.43).

Відповідно до статті 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У випадку смерті боржника за
кредитним договором його права і
обов'язки за цим договором переходять
до спадкоємців, які зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Кожен із
спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині ( ч.1 ст. 1282 ЦК
України).

Вимоги кредитора спадкоємці
зобов'язані задовольнити шляхом
одноразового платежу, якщо
домовленістю між спадкоємцями та
кредитором інше не встановлено. У разі
відмови від одноразового платежу суд
за позовом кредитора накладає
стягнення на майно, яке було передане
спадкоємцям в натурі (ч.2 ст.1282 ЦК
України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 32 постанови від
30 березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства
при вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
з урахуванням положення статті 1282 ЦК
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
у межах вартості майна, одержаного у
спадщину. При цьому спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальником за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями.

Наведене свідчить, що обставинами,
які мають юридичне значення для
правильного вирішення спору про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у випадку смерті боржника є:
встановлення спадкоємців та
прийняття ними спадщини, наявність та
розмір спадкового майна, невиконання
чи неналежне виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

З огляду на предмет судового
спору до обов'язку позивача як
кредитора спадкодавця належить
доказування обставин про розмір
боргових зобов'язань ОСОБА_5 на день
відкриття спадщини, а до обов'язків
спадкоємців у разі заперечення ними
заявлених вимог, розмір своєї
відповідальності перед кредитором, а
саме, розмір майна, успадкованого
кожним із спадкоємців.

Відмовляючи у позові з підстав
недоведеності позивачем розміру
спадкового майна, суд першої інстанції
порушив вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України
про здійснення цивільного судочинства
на засадах змагальності сторін і тягар
доказування заперечень відповідачів
проти позовних вимог поклав на
позивача, тому рішення суду підлягає
скасуванню відповідно до ст.309 ЦПК
України, оскільки воно ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Вартість спадкового майна в суді
першої інстанції не встановлювалася.
Всупереч вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд
не сприяв всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, не
роз'яснив особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки, не
попередив про наслідки вчинення або не
вчинення процесуальних дій.

Усуваючи порушення, допущені
судом першої інстанції, апеляційним
судом з'ясовано, що спадкове майно
складається з земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5,2602 га, розташованої на
території Мартинівської сільської
ради Новоархангельського району,
середня грошова оцінка складає 23573 грн.
за 1 га (а.с.116,120).

Сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач (ст.30 ЦПК України).
Сторони - це суб'єкти спірних
матеріальних правовідносин.

При розгляді справ, пов'язаних із
боргами спадкодавця, в обов'язковому
порядку до участі у справі залучаються
всі спадкоємці, які прийняли спадщину.

Ухвалою суду від 10 липня 2014 року
до участі у справі залучено
правонаступників боржника ОСОБА_2 та
орган опіки та піклування в особі
служби у справах дітей
Новоархангельської районної державної
адміністрації як законного
представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.52).

Відповідно до ст.39 ЦПК України
орган опіки та піклування в особі
служби у справах дітей не є законним
представником малолітньої особи або
неповнолітньої особи.

Права свободи та інтереси
малолітніх осіб віком до 14 років
захищають у суді відповідно їх батьки,
усиновлювачі, опікуни чи інші особи,
визначені законом. Права свободи та
інтереси неповнолітніх осіб віком від
14 до 18 років захищають у суді
відповідно їх батьки, усиновлювачі,
піклувальники чи інші особи, визначені
законом. У таких випадках суд може
залучити до участі у справі
неповнолітню особу (ч.1 і ч.2 ст.39 ЦПК
України).

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що малолітня чи
неповнолітня особа, позбавлена
батьківського піклування, не має
законного представника, суд ухвалою
встановлює над нею відповідно опіку чи
піклування за поданням органу опіки та
піклування, призначає опікуна або
піклувальника та залучає їх до участі у
справі як законних представників (ч.2
ст.43 ЦПК України).

Забезпечення захисту прав
малолітніх або неповнолітніх осіб під
час розгляду справи здійснюється в
порядку, передбаченому ст.27-1 ЦПК
України і саме суд сприяє створенню
належних умов для здійснення
малолітньою або неповнолітньою особою
її прав, визначених законом.

Грошові зобов'язання малолітніх
осіб виконуються їх батьками
(усиновителями), опікунами, а
неповнолітніх осіб виконуються їх
батьками (усиновителями),
піклувальниками до набуття
неповнолітніми особами повної
цивільної дієздатності, передбаченої
ст.34 ЦК України.

В порушення зазначених норм права
суд першої інстанції не залучив
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до участі у справі, а також не з'ясував,
хто в установленому законом порядку
призначений його піклувальником та
опікуном малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.116) та не залучив їх до
участі у справі як законних
представників.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції не залучив
до участі у справі всіх належних
відповідачів та законних
представників малолітнього та
неповнолітнього спадкоємців.

Колегія суддів також зазначає, що в
порядку ст.33 ЦПК України відповідне
клопотання у суді першої інстанції про
залучення до участі у справі належних
відповідачів позивач також не подавав.

Разом з тим, чинним процесуальним
законодавством апеляційний суд не
наділений правом залучення належної
особи до участі у справі та вирішення
спору як суд першої інстанції.

У п. 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» роз'яснено, що суд не
має права вирішувати питання про права
та обов'язки осіб, не залучених до
участі у справі, оскільки це є
порушенням норм процесуального права.

Оскільки заміна неналежного
відповідача або залучення іншої особи
в якості співвідповідача передбачає
розгляд справи спочатку на стадії
розгляду справи судом першої
інстанції, виходячи з того, що на стадії
апеляційного розгляду справи правила
щодо заміни відповідача або залучення
співвідповідача не можуть бути
застосовані, то колегія суддів
приходить до висновку про ухвалення
нового рішення про відмову в позові
банку з тих підстав, що позов
пред'явлено не до всіх осіб, які мають
відповідати за позовом, що не
перешкоджає позивачу звернутися до
суду з відповідним позовом до належних
відповідачів.

На підставі викладеного,
керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Скасувати рішення
Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 24 липня 2014
року .

В позові публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 та органу опіки
та піклування в особі служби у справах
дітей Новоархангельської районної
державної адміністрації як законного
представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

судді: