Номер провадження 2/289/481/14
Справа № 289/926/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі- Білошицькій І.Ю.

представника позивача-Флейшер Д.О.

відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

представника третьої
особи-Каневського О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом
Підприємства(Будинкоуправління №9)
Макарівської квартирно-експлутаційної
частини району Міністерства Оборони
України до ОСОБА_1 та ОСОБА_2,при
третіх особах-Городоцькій селищній
раді Радомишльського району
Житомирській області,та Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
Радомишльського району,про виселення
без надання іншого житлового
приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року Підриємство
Будинкоуправління № 9 Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України
звернулося до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про виселення без
надання іншого житлового приміщення.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що у 2013
році між позивачем та громадянкою
ОСОБА_1 був укладений договір найму
житлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 терміном з 27.03.2013 року по 27.09.2013
року.

Квартира була надана Відповідачу на
підставі договору найму житлового
приміщення для тимчасового
короткострокового користування.

На даний час Відповідач у спірній
кварирі мешкає безпідставно, оскільки ,
відповідно до п. 1.2 Договору термін дії
договору закінчився 26.04.2014 року.

Відповідно до п. 2.2.9 договору найму
Відповідач по закінченні строку найму
житлового приміщення повинен
звільнити його та здати Наймодавцю в
установленому порядку.

У зв»язку з прийняттям рішення
Міністерством оборони України №
303/4/16/488 від 14.03.2013 року з метою
формування фонду службового житла та
відповідно пункту 3.4 про організацію
забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України та членів їх сімей
жилими приміщеннями, затвердженої
наназом Міністерства юстиції України
від 10.01.2012 року за № 24/20337 квартира
АДРЕСА_1 включена до службових
приміщень.

На адресу Відповідача було надіслано
попередження № 258 від 07.05.2013 року та № 79
від 04.03.2014 року про те, що термін дії
договору продовжуватись не буде та
висловлено прохання звільнити займане
житлове приміщення у добровільному
порядку, але Відповідачем було
проігноровано всі попередження з цього
приводу.

Безпідставне та незаконне займання
житлової квартири перешкоджає наданню
цієї житлової площі
військовослужбовцям та їх сім»ям.

Враховуючи викладене, Підприємтво
Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ
МОУ просить суд виселити ОСОБА_1 без
надання іншого житлового приміщення на
підставі статей 387,391,785,810,821 ЦК України
та ст. 99 Житлового Кодексу УРСР.

В судовому засіданні представник
Позивача позов підтримала, просила суд
його задовольнити.

Представник Макарівської КЕЧ також
підтримав позовні вимоги позивача.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
позов не визнала, надала письмове
заперечення на позовну заяву, в якому
зазначила, що позовні вимоги є
незаконнми, безпідставними та
необгрунотованими, оскільки позивач не
надав суду необхідних належних
доказів, якими мотивує обставини
справи. Зазначила, що спірна квартира
незаконно включена до числа службових
приміщень, оскільки не є вільною.
Квартира АДРЕСА_1 її чоловіку
відповідачу ОСОБА_2 на основі ордера №
39/29 від 21 липня 1987 року. На підставі
ордера був підписаний договір найму
житла у безстрокове користування від 01
грудня 2003 року. Просила суд відмовити в
повному обсязі в задоволенні позовних
вимог.

Відповідач ОСОБА_2, якого ухвалою суду
від 04.07.2014 року залучено до участі у
справі, як співвідповідача, в судовому
засіданні позов не визнав, зазначив, що
спірна квартира є державною власністю,
він був вселений в квартиру на законних
підставах, на підставі ордеру, як це
передбачено Житловим Кодексом УРСР.
Просив суд відмовити в його
задоволенні у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до індивідуальної картки №
19 обліку будівлі, житловий будинок
АДРЕСА_1 перебуває у власності
Міністерства оборони України . Згідно
інвентарної картки № 5 обліку основних
засобів вищеказаний житловий будинок
знаходиться на балансі
Будинкоуправління № 9 Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України.

Підприємство ( Будинкоуправління № 9)
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Міністерства оборони України (
далі - Будинкоуправління № 9) є
структурним підрозділом Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району .

Згідно п 5.1. Статуту майно
Будинкоупрапвління № 9 та доходи від
використання цього майна є державною
власністю і закріплюється за ним на
праві повного господарського відання.

21 липня 1987 р. ОСОБА_2 видано ордер № 39/29
на вселення до квартири АДРЕСА_1.

01 грудня 2003 року на підставі ордеру №
39/29 Будинкоуправління № 9 та ОСОБА_1
уклали договір найму житла в будинках
державного і комунального фонду.

28 березня 2013 року між позивачем за
первісним позовом, як особою за якою
закріплено на праві повного
господарського відання будинок
АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 укладено договір
найму житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1. Житлове приміщення надано у
користування строком на шість місяців
з 27.03.2013 року по 27.09.2013 року.

04.03.2014 року Позивачем за первісним
позовом було направлено ОСОБА_1
попередження про те, що термін дії
договору найму жилого приміщення від
28.03.2013 року продовжуватися не буде, так
як дана квартира включена до числа
службових приміщень згідно рішення
Міністерства оборони України № 303/4/16/488
від 14.03.2013 року, відповідно до якого
відповідач за первісним позовом
повинен був розрахуватись, звільнити
займане приміщення та передати його в
користування Будинкоуправління № 9 до
15.04.2014 року.

Звертаючись до суду з даним позовом про
виселення позивач посилався на ст.ст.810,
821 ЦК України, які регулюють відносини
договору найму (оренди) житла.

Згідно ч.1 ст.810 ЦК України, за договором
найму (оренди) житла одна сторона -
власник житла (наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ч.3 ст. 810 ЦК України до
найму житла , що є об»єктом права
державної або комунальної власності
положення цього кодексу не
застосовуються.

Відтак Цивільний кодекс України
відокремлює договір найму житла, яке є
об»єктом права державної або
комунальної власності. Договір найму
житла в державному та комунальному
житлових фондах регулюється Житловим
Кодексом УРСР.

Відповідно до ст. 11 суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом достовірно встановлено, та не
заперечується сторонами по справі, що
будинок АДРЕСА_1 відноситься до
державного житлового фонду.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що положення статей 810, 821 ЦК
України, на які посилається позивач у
своєму позові, не розповсюджуються на
спірні правовідносини, а відтак позов
не підлягає задоволенню у звязку із
його безпідставністю.

Згідно ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути
виселений із займаного житлового
приміщення, або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
, як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, суд, оцінюючи докази у їх
сукупності, дійшов до висновку про
необгрунотованість та недоведеність
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 810, 811, 812, 821, 822 ЦК
України, ст.ст.10,11, 60, 88,169, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові Підприємства
(Будинкоуправління №9) Макарівської
квартирно- експлутаційної частини
району Міністерства Оборони України до
ОСОБА_1, ОСОБА_2,при третіх
особах-Городоцькій селищній раді
Радомишльського району Житомирській
області,та Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
Радомишльського району, про виселення
без надання іншого житлового
приміщення-відмовити.

Рішення може бути оскаржене
Апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд протягом десяти днів з дня
отримання повного тексту рішення.

Суддя Радомишльського
Л. В. Свінцицький районного
суду