Справа № 357/9912/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П.
,

при секретарі - Дорошкевич В.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської
міської ради про визнання права на
спадкове майно, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Білоцерківської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_3,
яка проживала в АДРЕСА_1 в житловому
будинку, який належав їй на праві
власності. Але, так як зазначений
житловий будинок не був зареєстрований
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно, постановою державного
нотаріуса Білоцерківської районної
державної нотаріальної контори їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на будинок. Причиною
відмови є те, що є наявна не узаконена
самовільна забудова та не має
можливості встановити належність
провового документу. Посилаючись на
зазначені обставини, просила суд позов
задовольнити та визнати за нею право на
отримання у власність в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3 на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку в АДРЕСА_1

В судове засідання представник
заявника ОСОБА_4 не з'явилась, надала до
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, позов підтримала в
повному обсязі.

Представник відповідача
Білоцерківської міської ради в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву в якій в при вирішення спору
покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2, в віці 80
років, померла ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, серії НОМЕР_1, виданим відділом
ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області. Після її смерті залишилась
спадщина, яка складається з житлового
будинку з господарськими будівлями та
побутовими спорудами, який знаходиться
в АДРЕСА_1 і належав матері заявниці
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, виданого
03.04.1972 року Білоцерківською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
4244, а також з земельної ділянки, площею
0,0561 га, наданої для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої в АДРЕСА_1, що належала
померлій на підставі державного акта
на право власності на земельну ділянку,
серії ЯМ № 402920, виданого управлінням
Держкомзему у м. Біла Церква, Київської
області 12.03.2012 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі і внесена до
Державного реєстру земель, згідно з
Витягом з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку №
НВ-013 від 07.11.2013 року, виданого
відділом Держземагенства у м. Біла
Церква, Київської області.

Також, судом встановлено, що позивачка
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3
звернувшись з заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.

Дані обставини підтверджуються
наданими суду копіями свідоцтва про
смерть ОСОБА_3, копією спадкової справи,
копією постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 25.12.2013
року, рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 березня 2014 року у справі №
357/264/14-ц, яким встановлено факт, що має
юридичне значення, а саме, що свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
видане Білоцерківською державною
нотаріальною конторою 03.04.1972 року за
реєстром № 4244 на ім'я ОСОБА_3, належить
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,копією
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 15412595.

Постановою державного нотаріуса
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори
Київської області М.В. Мельничук про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 25.12.2013 року заявниці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок з господарськими
будівлями та побутовими спорудами, в
зв'язку з тим, що станом на 22.10.2013 року
житлова площа будинку змінилася з 52,9
кв.м., на 50,2 кв.м., в зв'язку з внутрішнім
переплануванням, яке не являється
самочинним відповідно до інструкції
про порядок технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна, а загальна
площа змінилась з 75,9 кв.м. на 93,2 кв.м., за
рахунок самочинних прибудов, а також з
підстав того, що право власності видане
та зареєстроване на ім'я «ОСОБА_3», а у
свідоцтві про смерть спадкодавець
значиться як "ОСОБА_3", що
підтверджується копією вказаної
постанови.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 березня 2014 року у справі №
357/264/14-ц, яким встановлено факт, що має
юридичне значення, а саме, що свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
видане Білоцерківською державною
нотаріальною конторою 03.04.1972 року за
реєстром № 4244 на ім'я ОСОБА_3, належить
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30.05.2008р. п.23 - за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадину судовому
розглядові не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Згідно з роз'ясненням Міністерства
юстиції України щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна № 19-32/319 від
21.02.2005р. - якщо первинна реєстрація прав
власності не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності майна попередньому чи
наступному власнику (спадкоємцю) у
випадку відсутності таких документів,
вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п.4 ст.З Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено - права на нерухоме майно,
що виникли до набрання чинності цим
Законом (до 1.07.2004), визнаються дійсними
у разі відсутності їх державної
реєстрації, передбаченої цим Законом,
за таких умов, зокрема, якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Також, суд враховує і норму статті 328 ЦК
України , згідно з якою право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із право
чинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що за позивачем
може бути визнано право власності на
спадкове майно а саме на будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.15,60,212-215,223 ЦПК України,
ст.328 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайсуд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя О. П. Шовкопляс