УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Семенівської центральної
районної лікарні Семенівського району
Полтавської області, третя особа -
ОСОБА_5, про визнання відмови в
прийнятті на роботу неправомірною та
зобов'язання головного лікаря прийняти
на роботу на посаду медсестри
прийомного відділення, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Полтавської області від 8 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що
він закінчив медичне училище та має
спеціальність фельдшера. З 1980 року по
2011 рік він працював за спеціальністю в
Семенівській центральної районної
лікарні Семенівського району
Полтавської області (далі - Семенівська
ЦРЛ), та був звільнений з роботи з
ініціативи адміністрації за п. 2 ст. 40
КЗпП України за станом здоров'я. У
лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
головного лікаря із заявою про
прийняття на роботу на посаду медичної
сестри приймального відділення.
Головний лікар Семенівської ЦРЛ
зволікав з відповіддю, а потім письмово
повідомив позивача про відсутність
вільної посади у приймальному
відділенні.

Рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області від 7 травня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Відмову головного лікаря Семенівської
ЦРЛ від 12 березня 2014 року у прийнятті на
роботу ОСОБА_4 на посаду медичної
сестри приймального відділення
лікарні з мотивів відсутності вакансії
визнано неправомірною. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 8 жовтня 2014
року рішення Семенівського районного
суду Полтавської області від 7 травня
2014 року у частині визнання відмови
головного лікаря Семенівської ЦРЛ від
12 березня 2014 року у прийнятті на роботу
ОСОБА_4 на посаду медичної сестри
приймального відділення лікарні з
мотивів відсутності вакансії
неправомірною скасовано. У задоволенні
позову у цій частині відмовлено. В
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив
скасувати рішення апеляційного суду
Полтавської області від 8 жовтня 2014
року, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 8 жовтня 2014 року, оскільки воно
законне та обґрунтоване, так як на час
звернення позивача із заявою про
прийняття на роботу, у лікарні у
прийомному відділенні не було
вакантних місць, а головним лікарем
ОСОБА_5 була надана мотивована
відповідь на заяву ОСОБА_4 щодо
прийняття його на роботу, у зв'язку з
чим не підтверджено висновків позивача
щодо необґрунтованості відмови у
прийнятті на роботу.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 8 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня