АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7835/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
А.О. Сухоруков Доповідач - Кочкова
Н.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кочкової Н.О.,

суддів -
Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтв про право
на спадщину за законом, визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом та зобов'язання
внести зміни до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого посилалась на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка заповіту не
залишила. Вона (позивачка) та рідний
брат ОСОБА_3 є спадкоємцями першої
черги. 27 березня 2014 року державний
нотаріус Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Камендо Олена Михайлівна видала їй
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 58/600 частин житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Будинок придбаний під
час шлюбу матір'ю та батьком ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вважає
дане свідоцтво таким, що порушує її
майнові права в бік зменшення її частки
в спадщині за рахунок збільшення
частки брата, оскільки після смерті
батька ніхто, крім матері, спадщину не
прийняв. А мати, крім того, мала право на
? частину домоволодіння як подружжя.

З урахуванням уточнених позовних вимог
просила суд визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 12 грудня 2013 року по
спадковій справі № 800/2012, видане
державним нотаріусом Камендо О.М. на
ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 12 грудня 2013 року по
спадковій справі № 687/2013, видане
державним нотаріусом Камендо О.М. на
ім'я ОСОБА_3; визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 27 березня 2014 року по
спадковій справі № 800/2012, видане
державним нотаріусом Камендо О.М. на
ім'я ОСОБА_2; визнати за нею право
спадщини на 58/300 частин спадкового
житлового будинку; визнати за ОСОБА_3
право спадщини на 29/300 частин житлового
будинку; визнати за нею право власності
на 58/300 домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового
залізобетонного панельного будинку А-1
з прибудовою а-1 - шлакоблочною,
верандою аЗ-1 - дерев'яною, прибудовою
а2-1 - шлакоблочною, ґанком а-бетонним,
ґанком а1- бетонний, загальною площею
1059,6 кв.м, жилою площею 70.5 кв.м, сарай
Б-шлакоблочний, під Б льох бетонний,
сарай В - цегла, душ Д - цегла, сарай Е -
метал , сарай Ж - метал, цегляна
вбиральня Г, сараї металеві З ,И,
літньою кухнею М - цегла, ґанком м -
бетонний, сарай П - цегла, огородження №
1-10,1- бетон, метал, дерево. Зобов'язати
Восьму дніпропетровську державну
нотаріальну контору, зареєструвати за
нею право власності на 58/300 частини
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями
домоволодіння АДРЕСА_1, та внести
відповідні зміни в Державний реєстр
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав власності (том 1, а.с.2-4,
22-24, 206-209).

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 липня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено (том 1,
а.с. 225-234).

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
рішення та ухвалення нового рішення
про задоволення позову (том 2, а.с. 3-7).

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 жовтня 1992 року ОСОБА_6 уклав договір
купівлі-продажу з Управлінням
магістральних газопроводів на 29/100
частини житлового будинку А-1 з
відповідною частиною надвірних
побудов, що знаходиться в АДРЕСА_1, та
розташований на земельній ділянці
розміром 1089кв.м.(а.с.7-15).

ОСОБА_4 і ОСОБА_6 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1956 року
(том 1, а.с.51).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (том 1,
а.с.52). Із спадкової справи № 687/2013
вбачається, що у встановлений
законодавством шестимісячний строк
ніхто із спадкоємців не подав заяву про
прийняття спадщини після його смерті,
спадкову справу було відкрито на
підставі заяви про видачу свідоцтва
про право на спадщину, поданої ОСОБА_3 12
грудня 2013 року. Спадкоємцями за законом
після смерті ОСОБА_6 у рівних частках є
його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_3, які
фактично вступили у володіння та
користування спадковим майном,
оскільки були зареєстровані та
проживали зі спадкодавцем на час його
смерті. Державним нотаріусом Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори (далі - 8ДДНК)
Камендо О.М. 12 грудня 2013 року видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом ОСОБА_3 на 29/200 частин житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями (том 1, а.с. 122-182).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4 (том 1,
а.с.34), після її смерті відкрилась
спадщина, яку нотаріус визначив у 29/200
частин житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями по
АДРЕСА_1. У встановлений законом строк
з заявою про прийняття спадщини
звернулися дочка ОСОБА_2, син ОСОБА_3;
дочка спадкодавця ОСОБА_7 відмовилась
від своєї частки на користь ОСОБА_2, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи № 800/2012, розпочатої 14 грудня 2012
року. 27 березня 2014 року державним
нотаріусом 8ДДНК Камендо О.М. видано
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_3 на 29/600 частин житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, а ОСОБА_2 - на 58/600 частин (том
1, а.с. 16-18, 29-121).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що при оформленні
спадкових прав щодо майна померлого
ОСОБА_6 у нотаріуса не було необхідної
правової підстави та відповідного
документа на право спільної сумісної
власності у майні подружжя останнього
та ОСОБА_4

Вказані висновки є правильними,
оскільки згідно із пункту 2.1 глави 10
розділу П Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 22.02.2012р. за № 282/20595
(який діяв на час оформлення спадкових
прав після смерті ОСОБА_6.) у разі
смерті одного з подружжя свідоцтво про
право власності на частку в їх
спільному майні видається нотаріусом
на підставі письмової заяви другого з
подружжя з подальшим повідомленням
спадкоємців померлого, які прийняли
спадщину. Аналогічний порядок
оформлення частки на право спільної
сумісної власності майна подружжя діяв
і на час смерті ОСОБА_6

Судом встановлено, і ніким не
заперечувалось, що після смерті ОСОБА_6,
ОСОБА_4 як дружина не реалізувала у
встановленому порядку свого права на
половину у спільному сумісному майні
подружжя, а позивачка із заявою про
прийняття спадщини після смерті батька
не зверталася та була зареєстрована за
іншою адресою, тобто не прийняла
спадщину, у той час як відповідач
ОСОБА_3 на час смерті батька проживав та
був зареєстрований у домоволодінні по
АДРЕСА_1.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ОСОБА_3 фактично не мешкав на час
смерті з батьком ОСОБА_6 -
спростовуються довідкою про наявність
його реєстрації по АДРЕСА_1, а посилання
на те, що ОСОБА_3 слід вважатися таким,
що втратив право проживання за даною
адресою відповідно до ст. 107 ЖК України,
- не має правового значення для
вирішення спору.

Отже, при оформленні спадкових прав на
майно ОСОБА_6 нотаріусом вірно
визначено, що його спадщину у вигляді
29/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1
прийняли два спадкоємця першої черги -
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яким належало по 1/2
частці спадкового майна, або (29/100):2=29/200
кожному.

Спадщина ОСОБА_4, як правильно
визначила нотаріус, складалася із 29/200
часток спірного домоволодіння, тобто
по (29/200):3=29/600 на кожного спадкоємця.

Таким чином ОСОБА_3 після матері
одержав 29/600 часток, маючи право на
спадщину після батька на 29/200 часток,
тобто загалом йому належать
29/200+29/600=87/600+29/600=116/600=58/300 часток.

ОСОБА_2 одержала право на спадщину
після смерті матері на 29/600 та ідентичну
частку сестри ОСОБА_7, тобто їй належать
29/600+29/600=58/600=29/300.

За таких обставин, суд першої
інстанції, правильно застосувавши
норми матеріального права: ст. 548, 549, 553
ЦК УРСР та ст. 1223, 161, 1268 ЦК України,
встановив всі обставини справи і
правильно вирішив спір.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд неправомірно послався на
підпункт 1.1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
не являється підставою для скасування
рішення суду, оскільки згідно із ч.2 ст.
308 ЦПК України не може бути скасоване
правильне по суті рішення лише із
формальних підстав.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів по
справі, що протирічить ст. 212 ЦПК
України, згідно із якою оцінка доказів
відноситься до компетенції суду 1
інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не
спростовують правильність висновків
суду 1 інстанції, який у досить повному
обсязі з'ясував права та обов'язки
сторін, перевірив доводи сторін і дав
їм належну оцінку, порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення - не
встановлено, підстав для виходу за межі
апеляційної скарги - не вбачається,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду відповідає
вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його
слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ВІДХИЛИТИ.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:
Кочкова Н.О.

Судді:
Григорченко Е.І.

Каратаєва Л.О.