печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року суддя Печерського
районного суду м. Києва Матійчук Г.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про захист
прав споживачів, розірвання договору,
повернення грошових коштів, стягнення
неустойки, процентів, інфляційних
втрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
про про захист прав споживачів,
розірвання договору, повернення
грошових коштів, стягнення неустойки,
процентів, інфляційних втрат.

Одночасно позивачка подала заяву про
забезпечення позову, в якій просила
накласти арешт на майно та грошові
кошти ОСОБА_2, у тому числі на кошти на
рахунках фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява не обґрунтована та
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9
від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК України)».

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права, яких можуть бути порушені у
зв'язку з застосуванням відповідних
заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
врахувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи, яка здійснює таку
діяльність.

Однак, позивачем не надано жодних
доказів про належність відповідачу на
праві власності будь-якого майна. Таким
чином, суд не може визначити
співмірність видів забезпечення
позову із заявленими позивачем
вимогами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Постановою Пленуму № 9 від 22.12.2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»,ст.ст. 151-153,208-210,293
ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя:
Матійчук Г.О.