Справа 206/8175/14-ц
Провадження 2-р/206/17/14
У Х В А Л А

"26" грудня 2014 р. Самарський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Сєдов
ій А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1
про роз'яснення рішення суду від 23
вересня 2014 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи: Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Самарського районного
суду м. Дніпропетровська перебувала
зазначена вище цивільна справа.

Рішенням Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 23 вересня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.
НОМЕР_1) право власності в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_3,
померлого 09.11.2013 року, на 1/2 частку
житлового будинку літ. Е-1,
розташованого по вул. Томська, 145 у м.
Дніпропетровську, яка складається із:
житлової кімнати 2-6 площею 7 кв. м,
житлової кімнати 2-7 площею 8,7 кв. м,
житлової кімнати 2-8 площею 16,2 кв. м, 1/2
частини приміщення 2-9 площею 6 кв. м, -
житловою площею 31,9 кв.м, загальною
площею 37,9 кв. м. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Стягнуто із
Дніпропетровської міської ради на
користь ОСОБА_1 понесені нею витрати зі
сплати судового збору в розмірі 1078,20
грн. (а.с.59-63).

Ухвалою Самарського районного суду
від 20 жовтня 2014 року внесено
виправлення у рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 вересня 2014 року у цивільній справі №
206/4638/14-ц, провадження № 2/206/1151/14. У
повному тексті рішення в резолютивній
частині, виправити місяць народження
позивача ОСОБА_1  з «жовтня» на «лютий»
(а.с.73).

17 грудня 2014 року до суду звернулася
позивач ОСОБА_1 із заявою про
роз’яснення рішення суду від 23 вересня
2014 року, оскільки 29 жовтня 2014 року вона
подала заяву для проведення державної
реєстрації права власності в
реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області. 17 листопада 2014 року вона
отримала рішення Реєстраційної служи
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав власності та
їх обтяжень на житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Томська, 145, посилаючись на акт про
зміну розміру ідеальних часток від
24.04.2009р., складеним техніком ОСОБА_4
підприємства "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації". Тому рішення не
зрозуміле в резолютивній частині,
стосовно того, кому залишено в
користування надвірні побудови: сарай
Д, колодязь К, огорожа 1-3, кому вони
належать та визначення часток. Опис
майна по технічному паспорту не
співпадає з описом рішення суду. Також
не зрозуміло рішення суду стосовно
даних про самовільно побудовані
прибудову літ. Е '', тамбур літ. е-1, сарай
літ. И, та самовільні переобладнання в
житловому будинку літ. Е-1. (а.с.77-78).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заяву підтримала у повному обсязі,
пояснила, що рішення суду не зрозуміло
для реєстраційної служби, зазначила, що
про наявність акту про зміну розміру
ідеальних часток від 24.04.2009р. знала
давно, рішення 1999 року виконано та було
виділено в натурі.

Суд, оглянувши матеріали
цивільної справи, вважає за неможливим
роз’яснити рішення суду.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, суд за їх
заявою постановляє ухвалу в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

З вищевказаної норми випливає, що
предметом роз'яснення є резолютивна
частина рішення, а сам зміст рішення
суд не змінює.

Пунктом 21 Пленуму Верховного Суду
України «про судове рішення» від
18.12.2009р. № 14 визначено, що роз'яснення
рішення суду,  можливе тоді, коли воно
не містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.

Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Як видно з матеріалів
справи, суд розглянув справу в межах
заявлених позовних вимог. Стосовно
даних про самовільно побудовані
прибудову літ. Е '', тамбур літ. е-1, сарай
літ. И, та самовільні переобладнання в
житловому будинку літ. Е-1 предметом
спору не було, щодо кому залишено в
користування надвірні побудови: сарай
Д, колодязь К, огорожа 1-3 - це питання
вирішено у рішенні Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
21 травня 1999р.

Рішенням Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 21 травня 1999
року у справі № 2-184/1999 за ОСОБА_3 визнано
право власності на 1/2 частку
домоволодіння №145 по вул. Томській в м.
Дніпропетровськ яка складається в
житловому будинку Е-1 з: житлова кімната
2-6 площею 7кв.м., житлова кімната
2-7площею 8,7кв.м., житлова кімната 2-6
площею 16,2кв.м., 1/2 частина приміщення 2-9
площею 6кв.м., житловою площею 31,9кв.м.,
загальною площею 37,9кв.м. Надвірні
побудови: сарай Д, колодязь К, огорожу
1-3, по 1/2 частині залишити в загальному
користуванні. Земельну ділянку
залишити в загальному користуванні по
1/2 частині (10-12).

Таким чином, рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 вересня 2014 року не  можливо
роз’яснити.

Керуючись ст.ст.208, 209, 210, 221
ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про роз'яснення рішення суду від 23
вересня 2014 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, треті особи: Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
5-денний строк із дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
А.О.
Сухоруков