Провадження № 22-ц/779/2105/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін та їх
представників,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр» до ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю Радіокомпанія
«Західний полюс» Телеканал новин 24
Івано-Франківськ про захист ділової
репутації та відшкодування моральної
шкоди за апеляційною скаргою
Комунального підприємства «Єдиний
розрахунковий центр» на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 27
серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 27
серпня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову Комунального
підприємства «Єдиний розрахунковий
центр» до ОСОБА_2 та Товариства з
обмеженою відповідальністю
Радіокомпанія «Західний полюс»
Телеканал новин 24 Івано-Франківськ про
захист ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Комунального підприємства
«Єдиний розрахунковий центр» на
користь ОСОБА_2 - 1705 грн. 20 коп. витрат на
правову допомогу.

Апелянт незгідний з рішення суду
першої інстанції вважає його
неправильним, таким що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без належного
дослідження доказів по справі, є
необґрунтованим і таким, що підлягає
скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_2 критикує
діяльність КП «Єдиний розрахунковий
центр» та посилається на рішення
Антимонопольного комітету. Суд вважав,
що така інформація є критикою, а її
поширення не може завдати шкоди.

Апелянт не погоджується з таким
висновком суду і вважає, що викладені
твердження суду є неправильними та не
відповідають нормам чинного
законодавства, оскільки відповідно до
ч.2 ст. 30 Закону України «Про
інформацію» оціночними судженнями, за
винятком наклепу, є висловлювання, які
не містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, зокрема з огляду на
характер використання
мовно-стилістичних засобів.

Також є незрозумілим, на підставі яких
доказів суд дійшов висновку, що
поширення відповідачем інформації
носить характер саме оціночних
суджень, оскільки відповідач не
висловлював свою суб'єктивну думку
щодо діяльності Комунального
підприємства «Єдиний розрахунковий
центр» а поширював інформацію про цю
діяльність з посиланням на конкретні
факти.

Озвучена ОСОБА_2 інформація була
доведена до широкого загалу
телеглядачів, що відповідно підірвала
ділову репутацію позивача.

Незгідний також, з тим, що суд першої
інстанції зазначає, що доводи про
порушення особистих немайнових прав
позивача не знайшли свого
підтвердження, а відповідно вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
також є безпідставними. Вимога про
стягнення з відповідача на користь КП
«ЄРЦ» моральної шкоди у розмірі 2
гривень є обґрунтованою.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2013 року
об 20.42 год. у стрічці від новин Каналу 24
було розміщено відеоматеріал під
назвою «Народний контроль» продовжує
боротися з ЄРЦ». Даний сюжет було також
повторно розміщено відповідачем
Товариством з обмеженою
відповідальністю Радіокомпанія
«Західний полюс» Телеканал новин 24
Івано-Франківськ у стрічці ранкових
новин каналу 31 жовтня 2013 року об 08.35 год.

Відеоматеріал містить інтерв'ю голови
ради Громадської організації
«Народний контроль» ОСОБА_2, який
надаючи інтерв'ю кореспонденту
Телеканалу 24 висловлює думки,
твердження щодо діяльності КП «ЄРЦ».

Також відеоматеріал під назвою
«Народний контроль» продовжує
боротися з ЄРЦ» було розміщено в мережі
Інтернет, та в стрічці новин Каналу 24, а
також на інтернет-сайті «YouTube».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про інформацію», кожен має право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення, зберігання та захисту
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних інтересів

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про
інформацію», будь-яка інформація є
відкритою, крім тієї, що віднесена
законом до інформації з обмеженим
доступом.

Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична
особа має право на недоторканість її
ділової репутації, на таємницю
кореспонденції, на інформацію та інші
особисті немайнові права, які можуть їй
належати. Особисті немайнові права
юридичної особи захищаються
відповідно до глави 3 цього Кодексу.

В п. 4 Пленуму ВСУ «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
від 27 лютого 2009 року №1, вказано, що під
діловою репутацією юридичної особи, у
тому числі підприємницьких товариств,
фізичних осіб - підприємців, адвокатів,
нотаріусів та інших осіб, розуміється
оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Відповідно до п. п. 6, 15 даної постанови
Пленуму у разі поширення недостовірної
інформації, що порушує особисті
немайнові права юридичної особи або її
структурного підрозділу, позов вправі
пред'явити орган цієї юридичної особи.

При розгляді справ зазначеної
категорії суди повинні мати на увазі,
що юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: поширення інформації,
тобто доведення її до відома хоча б
одній особі у будь-який спосіб;
поширена інформація стосується певної
фізичної чи юридичної особи, тобто
позивача; поширення недостовірної
інформації, тобто такої, яка не
відповідає дійсності; поширення
інформації, що порушує особисті
немайнові права, тобто або завдає шкоди
відповідним особистим немайновим
благам, або перешкоджає особі повно і
своєчасно здійснювати своє особисте
немайнове право. Негативною, в
розумінні ст. 277 ЦК України слід вважати
інформацію, в якій стверджується про
порушення особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Судом встановлено, що в інтерв'ю
відповідач ОСОБА_2 гостро критикує
діяльність позивача та посилається на
рішення Антимонопольного комітету,
тому суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що дана
інформація є критикою, оціночними
судженнями відповідача, а тому її
поширення не може завдати моральної
шкоди. Крім того, відсутня сукупність
обставин, які є необхідними складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову
згідно вищеназваної постанови Пленуму
ВСУ від 27.02.2009 року.

Інша частина виступу відповідача, є
суб'єктивним твердженням відповідача,
який дав негативну оцінку роботі КП
«ЄРЦ» і є критикою, оціночним
судженням.

Позивач є комунальним підприємством в
м. Івано-Франківську, публічною особою,
яка надає послуги населенню в
житлово-комунальній сфері, тому під час
публічного обговорення його роботи та
роботи місцевої влади, зазнав гострої
критики щодо своєї діяльності, тому
поширена відповідачем під час вказаної
передачі інформація не може вважатися
такою, що підлягає спростуванню в
судовому порядку шляхом пред'явлення
позову про захист честі, гідності.

Межа допустимої критики щодо позивача
є значно ширшою, ніж будь-якого іншого
підприємства. Комунальні підприємства,
публічні особи неминуче відкриваються
для прискіпливого висвітлення їх
роботи і повинні це усвідомлювати.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
інформацію», ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості. Якщо особа
вважає, що оціночні судження або думки
принижують її гідність, честь чи ділову
репутацію, а також інші особисті
немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому самому засобі масової інформації
з метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку. Якщо суб'єктивну думку
висловлено в брутальній, принизливій
чи непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
особу, яка таким чином та у такий спосіб
висловила думку або оцінку, може бути
покладено обов'язок відшкодувати
завдану моральну шкоду.

У зв'язку з тим, що позивачем не
доведено суду що інформація поширена
відповідачем у телепередачі порушує
його особисті немайнові права та
ділову репутацію, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Обгрунтовано судом першої інстанції та
на підставі вимог закону, що регулює
дані правовідносини, відмовлено і у
задоволенні вимоги про стягнення
моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується також з
доводами суду щодо часткового
задоволення вимоги відповідача ОСОБА_2
про відшкодування йому витрат на
правову допомогу в сумі 1705 грн. 20 коп.
відповідно до вимог ст. ст. 84,88 ЦПК
України та ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлено рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування з мотивів, наведених у
апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Єдиний розрахунковий
центр» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 27
серпня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко