АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/872/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3095/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 3 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із вказаним позовом та просила суд
визнати недостовірною інформацію
викладену ОСОБА_3 в письмовій заяві від
14 січня 2014 року на ім'я начальника
вагонної дільниці Південної залізниці
№4 ОСОБА_4; зобов'язати ОСОБА_3
спростувати недостовірну інформацію у
семиденний строк з дня набрання
рішення суду законної сили; стягнути з
ОСОБА_3 на її користь 20000 грн. моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала, що 17 січня 2014р. їй стало
відомо, що 14 січня 2014р. відповідач
ОСОБА_3, поширила в письмовій формі
відносно неї недостовірну інформацію
начальнику вагонної дільниці
Південної залізниці № 4 ОСОБА_4, а саме в
своїй заяві зазначила, що вона вимагає
у останньої грошові кошти за кожну
робочу поїздку до м. Москви, і в зв'язку
з тим, що відповідач відмовилась їх
надавати вона погрожує їй різними
перевірками й більше того на станції
Москва підсилала до неї чоловіка
підозрілої зовнішності, який їй
погрожував, а на станції Харків
відмовила їй в наданні медичної
допомоги.

Це ж саме вона зазначила в заяві й на
адресу прокуратури Полтавської
області, а також розповсюджувала дану
недостовірну інформацію іншим
працівникам з якими безпосередньо
працює.

Викладене вище свідчить про порушення
особистих немайнових прав: на повагу до
гідності та честі та на
недоторканність ділової репутації.

Вважає, що недостовірна інформація про
неї, що виклала відповідач у
вищевказаній заяві, має бути
спростована шляхом написання
відповідної заяви відповідачем на ім'я
начальника вагонної дільниці
Південної залізниці № 4 ОСОБА_4

Внаслідок дій відповідача завдано
моральної шкоди, яку оцінює в розмірі
20000 грн.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 3 вересня 2014 року року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_2 та просила скасувати
його та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_3 14 січня 2014 року
звернулася з заявою до прокурора
Полтавської області, копію якої
направила начальнику вагонної
дільниці Південної залізниці № 4
ОСОБА_4./, в якій просила провести
перевірку та притягнути до
відповідальності начальника поїзда №
91/92 сполученням
«Кременчук-Полтава-Москва» ОСОБА_2 за
систематичне вимагання неправомірної
грошової винагороди.

03 березня 2014 року дані відомості були
внесені до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000065, за
ознаками кримінального провадження,
передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

03 квітня 2014 року заступник начальника
СВ ЛВ на ст. Полтава УМВС України на
Південній залізниці капітан міліції
Грімов В.Ю. розглянувши матеріали
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000065 від 03
березня 2014 року, за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст.368 КК України
виніс постанову про закриття
кримінального провадження, у зв'язку з
встановленням відсутності в діянні
події кримінального правопорушення.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 звертаючись до прокуратури
Полтавської області та начальника
вагонної дільниці Південної залізниці
№ 4 ОСОБА_4, якому безпосередньо
підпорядкована начальник поїзда № 91/92
сполученням
«Кременчук-Полтава-Москва» ОСОБА_2,
реалізувала конституційне право на
звернення із заявою, передбачене ст. 40
Коституції України, та мала на меті
захистити свої права, які вважала
порушеними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 40 Конституції України
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Пунктом 16 постанови Пленуму
Верховного суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику в справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»
передбачено, що відповідно до статті 40
Конституції України усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

В Рішенні Конституційного Суду
України від 10 квітня 2003 року №8-рп/2003
вказано, що викладені у листах, заявах,
скаргах до правоохоронного органу
відомостей особою, на думку якої
посадовими чи службовими особами цього
органу при виконанні функціональних
обов`язків порушено її право, не може
вважатися поширенням відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам
цих осіб.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
обґрунтування позовних вимог, аналізу
доказів у справі, зокрема звернення
ОСОБА_3 до прокурора та начальника
вагонної дільниці, а також показань
свідків у суді, що не спростовує
висновків суду першої інстанції щодо
правомірності звернення ОСОБА_3

Доводи апелянта про упередженість
суду, яка виявилась у залишенні позову
без руху, тривалому розгляді справи,
відмови у допиті свідків в день їх
прибуття до суду, не підтверджена
матеріалами справи.

Позивачем не було заявлено відвід
судді на підставі обставин, що
викликали сумнів у неупередженості
судді.

З матеріалів справи вбачається, що дана
цивільна справа розглядалась понад
строки, встановлені ст. 157 ЦПК України, а
свідки, що прибули у судове засідання 13
серпня 2014 року не були допитані згідно
зі ст. 191 ч.4 ЦПК України.

Проте, згідно зі ст. 309 ч.3 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказані порушення норм процесуального
права не призвели до неправильного
вирішення справи, а тому не можуть бути
підставою для скасування правильного
судового рішення.

Виходячи з викладеного, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їм належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення місцевого суду, судовою
колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1
ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 3 вересня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя:
О.Ю. Кузнєцова

Судді:
С.Ю.
Мартєв

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: