Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2697/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Хрусталенко І. П.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

13.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді - Франко В.А.

суддів : Белінської І.М., Чельник О.І.

секретар- Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ТОВ "ОТП Факторинг
України" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ
"ОТП Факторинг України", ПАТ "ОТП Банк"
про визнання недійсним кредитного
договору, за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
України" на рішення Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року представник позивача -
ТОВ "ОТП Факторинг України" звернувся у
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 24 712, 65 грн..

В обґрунтування позову зазначив, що
10.03.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" (далі-банк)
та ОСОБА_2 було укладено договір про
надання споживчого кредиту за номером
№

Відповідно до умов договору а саме п.1.1.
банком було надано відповідачу
кредитні кошти в сумі 20 850 грн.36 коп.

18.12.2013 р. між ТОВ "ОТП Факторинг України"
та ПАТ "ОТП Банк" було укладено договір
факторинг, у відповідності до умов
якого, ПАТ "ОТП Банк" відступило а ТОВ
"ОТП Факторинг України" прийняло право
вимоги за кредитним договором №
від 10.03.2013 року, укладеним між банком та
відповідачем.

Зобов'язання по кредитному договору
відповідачем не виконані, зокрема не
виконується графік платежів,
порушується порядок та строки сплати
відсотків .

Станом на 02.04.2014р. заборгованість по
кредитному договору складає 24712,65 грн.,
яка складається з :

- заборгованість по кредиту - 20850, 36
грн.;

- заборгованість по відсоткам - 1,60
грн.;

- комісія - 3860,69 грн. .

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся у суд з
зустрічним позовом до ТОВ "ОТП
Факторинг України" та ПАТ "ОТП Банк" про
визнання недійсним вищезазначеного
кредитного договору.

Вказує що кредитний договір не укладав,
підпис від імені ОСОБА_2 виконано іншою
особою. У 2009 році, задовго до
оформлення кредитного договору ним був
втрачений паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Бобринецьким РВ УМВС України в
Кіровоградській області та отримано
новий паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Бобринецьким РВ УМВС України в
Кіровоградській області, що на його
думку вказує на недійсність правочину,
оскільки кредит було видано за
втраченим паспортом невідомій особі.

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 11 вересня
2014 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ
"ОТП Факторинг України" та ПАТ "ОТП Банк"
задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір №
від 10 березня2013 року, укладений
від імені ОСОБА_2 з ПАТ "ОТП Банк".

В задоволені позову ТОВ "ОТП Факторинг
України" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у сумі 24 712.65 грн. відмовлено.

Стягнуто з ТОВ "ОТП Факторинг України"
на корить відповідача понесені судові
витрати на проведення судової
експертизи у сумі 2214, 00 грн. .

В апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг
України" просить скасувати рішення
суду, як незаконне, необґрунтоване
таке, що винесене внаслідок неповного
з'ясування обставин справи, які мають
значення для справи та невідповідністю
висновків суду обставинам справи, з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі та відмовити у
задоволені зустрічного позову ОСОБА_2.
Стягнути судові витрати з відповідача.

В судовому засіданні апеляційного суд
представник позивача - ОСОБА_3 доводи
апеляційної скарги підтримала в
повному обсязі та просила її
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 з доводами апеляційної скарги
не погодився, просив її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися для участі у розгляді
справи, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 позичальником - ПАТ "ОТП Банк"
10.03.2013 р. було надано грошові кошти у
сумі 20850, 36 грн. на придбання товарів та
послуг на строк 24 місяці. При цьому в
договорі зазначено паспорт
відповідача серії НОМЕР_3, який ним
було втрачено в 2009 році (а.с.5-7,154).

18 грудня 2013 року у між ТОВ "ОТП
Факторинг України" та ПАТ "ОТП Банк"
укладено договір факторингу, у
відповідності до умов якого, ПАТ "ОТП
Банк" відступило право вимоги ТОВ "ОТП
Факторинг України" від ОСОБА_2 коштів,
включаючи проценти, комісії, штрафні
санкції та інші платежі, право на
одержання яких належить ПАТ "ОТП Банк"
(а.с 14-28).

Висновком судово - почеркознавчої
експертизи №1372 від 05.08.2014р., проведеної
за клопотанням відповідача, було
встановлено що підписи від імені
ОСОБА_2 у кредитному договорі №
від 10.03.2013р. виконані не самим ОСОБА_2, а
іншої особою (а.с. 176-180).

Згідно довідки УДМС України в
Кіровоградській області за №15-К-11 від
03.06.2014 року встановлено, що 14 березня 2009
року Бобринецьким РВ УМВС України в
Кіровоградській області громадянину
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано НОМЕР_2.

Вказаний паспорт було видано у зв'язку
з втратою його попереднього паспорта
НОМЕР_3, виданого Бобринецьким РВ УМВС
України в Кіровоградській області
13.11.2001 року. (а.с.154).

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову та задовольняючи зустрічний
позов, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що відсутній
факт волевиявлення відповідача,
направленого на укладення
оспорюваного договору, що відповідно
до ч. 3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України
суперечить загальним засадам,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину і згідно ч.1 ст.215 ЦК
України є підставою для визнання цього
правочину недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки відповідно
до норм ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
статтею 11 цього Кодексу.

За змістом п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202
ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язку (ч. 1 ст. 626 ЦК
України).

Презумпція правомірності правочину
встановлена ст. 204 ЦК України.

Право сторони правочину оспорити його
дійсність передбачена ч.3 ст.215 ЦК
України.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 10
цього ж Кодексу).

Суд дав належну оцінку висновку
судової почеркознавчої експертизи та
іншим доказам у справі, зокрема довідки
УДМС України в Кіровоградській області
за №15-К-11 від 03.06.2014 року, яка свідчить,
що відповідач отримав новий паспорт
взамін утраченого паспорта, який бі
було пред'явлено невідомою особою для
отримання кредиту..

Доводи апеляційної скарги щодо
недопустимості використання
експертизи в якості доказу є
безпідставними.

З матеріалів справи встановлено та
підтверджено представником позивача у
судовому засіданні апеляційної
інстанції , що ні ТОВ „ОТП"Факторинг
Україна" ні ПАТ „ОТП Банк" не надавали
суду належних та допустимих доказів
незаконності висновку експерта,
приналежності підпису на спірному
договорі саме ОСОБА_2, не спростували
інших письмових доказів, не надавали
клопотання про проведення додаткової
судово-почеркознавчої експертизи у
разі не згоди з проведеною
судово-почеркознавчою експертизою.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи, доводи
апеляційної скарги їх не спростовують,
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг України" відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 11 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя:

Судді: