УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної
заяви

"15" липня 2014
р.

Суддя Київського районного
суду м. Харкова Золотарьова Л.І.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про зобов’язання
вчинити дії щодо зняття заборони
відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом, в якому просять:
зобов’язати відповідача зняти
заборону відчуження квартири АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1; зобов’язати
відповідача зняти заборону відчуження
квартири АДРЕСА_2, яка належать ОСОБА_2

Дослідивши позовну заяву, вважаю, що
вона не підсудна Київському районному
суду м. Харкова з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в
забезпечення виконання договорів
позики між позивачами та ДП ДАК «Хліб
України» укладені договори застави від
29.12.2001 року та 20.06.2001 року нерухомого
майна, а саме спірних квартир.

За загальним правилом позови до
фізичних та юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням (ст.109 ЦПК України).

Відповідно до ст. 114 ч. 1 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

За змістом роз'яснень, які містяться в
п.42 постанови Пленуму ВССУ №3 від 01
березня 2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна, зокрема,
це позови про право власності на таке
майно; про право володіння і
користування ним.

Як вбачається з матеріалів справи,
ініційований позивачами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 спір, у якому відповідачем хоча
й зазначений приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, між тим виник саме з
приводу нерухомого майна, а саме:
належної ОСОБА_1 квартири квартири
АДРЕСА_1, та належної ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_2, тобто на території
Дзержинського району м. Харкова, в
зв'язку з чим ця справа за правилами
виключної підсудності повинна
розглядатися не Київським районним
судом м. Харкова, а Дзержинським
районним судом м. Харкова, на території
юрисдикції якого знаходиться
зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала.

Згідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,
заява повертається у випадках, коли
справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ЦПК України,
справа, передана з одного суду до
іншого в порядку, встановленому
статтею 116 цього Кодексу, повинна бути
прийнята до провадження судом, якому
вона надіслана.

Враховуючи, що ця справа до Київського
районного суду м. Харкова з іншого суду
в порядку, встановленому статтею 116 ЦПК
України не передавалась, то
застосуванню підлягає п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК
України.

Керуючись п.4 ч. 3 ст.121, ст. 114, 115 ЦПК
України, суддя, -

УХВАВЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про зобов’язання вчинити дії щодо
зняття заборони відчуження - повернути
позивачам, роз’яснивши їм, що для
вирішення цього спору потрібно
звернутися до суду за
місцезнаходженням нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її отримання.

Суддя -