АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2636/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Токова
С. Є. Доповідач в апеляційній
інстанції Сіренко Ю. В. УХВАЛА
10 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренка Ю. В.суддівМагди Л.
Ф. , Трюхана Г. М. при секретаріВолвенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції на ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 27 серпня 2014 року у справі за
поданням головного державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Кузенко С.П. про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_7 за межі
України до повного виконання своїх
в с т а н о в и л а :
У серпні 2014 року головний державний
виконавець Центрального відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції Кузенко С.П. звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на
виконанні Центрального відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції перебуває виконавчий лист №
2-218, виданий Соснівський районним судом
м. Черкаси 16.01.2007 року, про стягнення з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі
Станом на 31 липня 2014 року боржником не
вчинено дій, спрямованих на виконання
рішень суду, тому державний виконавець
просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_7 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань за
рішенням суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 27 серпня 2014 року в
задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду
Центральний відділ ДВС Черкаського
міського управління юстиції оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на її невідповідність нормам
матеріального та процесуального права,
та просив суд скасувати ухвалу суду
першої інстанції та постановити нову
ухвалу, якою задовольнити подання
державного виконавця про обмеження
ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Судом встановлено, що 10 квітня 2014 року
головним державним виконавцем
Центрального відділу ДВС Черкаського
МУЮ відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-218, виданим 16.01.2007
року Соснівський районним судом м.
Черкаси, про стягнення з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_8 23659,02 грн.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 7.
абз. 2. Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
"Про виконавче провадження" та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні подання про
обмеження права виїзду ОСОБА_7 за межі
України, суд першої інстанції виходив
із того, що державним виконавцем не
надано доказів у підтвердження
навмисного ухилення боржника від
виконання судового рішення, не вказано,
які перешкоди вчинені з його боку для
проведення виконавчих дій державному
виконавцеві, а також наміру боржника
виїхати за межі України.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
рішення про стягнення з ОСОБА_7
вказаної суми винесено Соснівський
районним судом м. Черкаси 27.11.2006 року
(а.с. 5 матеріалів подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон).

Постановою головного державного
виконавця Центрального відділу ДВС
Черкаського МУЮ Кузенка С.П. від 10.04.2014
року відкрито виконавче провадження з
примусового виконання вказаного
рішення суду, надано боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду
та направлено її копію боржнику.

В ході виконання рішення суду
державним виконавцем неодноразово
направлялись боржнику вимоги з
викликом у ВДВС та надання інформації
щодо майна, належного боржнику (а.с. 25-29).
Проте, ОСОБА_7 на виклики державного
виконавця не з'являвся та інформації
щодо належного майна не надавав. У
державного виконавця також відсутня
інформація щодо наявності будь-якого
майна боржнику за виконавчим листом.

Згідно актів від 21.07.2014 року та 22.07.2014
року при виході державного виконавця
за адресою проживання боржника:
АДРЕСА_1, для перевірки майнового стану
останнього, двері квартири ніхто не
відчинив (а.с. 8-9).

Дані факти свідчать про ухилення
боржника ОСОБА_7 від виконання рішення
суду про стягнення з нього боргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до переконання про
доведеність факту ухилення боржника
від виконання зобов'язань за
виконавчим документом. На час розгляду
подання і постановлення оскаржуваної
ухвали сума заборгованості боржника не
змінилась та становить 23659,02 грн.

При цьому колегія суддів враховує, що
рішення суду про стягнення вказаної
суми винесено 27 листопада 2006 року,
однак ОСОБА_7 не здійснено хоча б
часткового погашення вказаної
заборгованості, що також свідчить про
ухилення від погашення заборгованості
стягнутої судом.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку щодо
відмови в задоволенні подання
державного виконавця у зв'язку з
недоведеністю факту ухилення боржника
від виконання рішення суду.

Судом першої інстанції оскаржувана
ухвала винесена також із порушенням
норм процесуального права. Так, судом
помилково застосовано положення
статей 217, 368, 373 ЦПК України, які
стосуються визначення порядку і строку
виконання рішення суду, їх зміни та
звернення судових рішень до виконання.

У даному ж випадку застосуванню
підлягають положення ст. 377-1 ЦПК
України.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України (Лист від 01.02.2013 року)
резолютивна частина ухвали суду про
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України містить висновок суду із
вирішуваного питання, зокрема про
задоволення або відмову в задоволенні
подання щодо тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України, а також
строк і порядок набрання ухвалою
законної сили та її оскарження. У цій же
частині ухвали повинні міститися такі
дані: прізвище, ім'я, по батькові
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи, число, місяць
і рік народження, місце реєстрації для
боржника-фізичної особи або юридична
адреса для боржника-юридичної особи і
фактичне місце проживання або
знаходження відповідно для фізичних і
юридичних осіб, також з обов'язковим
зазначенням громадянства країни
боржника.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
неправильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційну скаргу Центрального
відділу ДВС Черкаського МУЮ
задовольняє, ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 27 серпня
2014 року скасовує і постановляє нову
ухвалу, якою подання головного
державного виконавця Центрального
відділу ДВС Черкаського МУЮ
задовольняє; тимчасово обмежує право
на виїзд за межі України громадянина
України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, - до виконання ним
зобов'язань за виконавчим листом: № 2-218
від 16.01.2007 року про стягнення з ОСОБА_7
на користь ОСОБА_8 23659,02 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 27 серпня 2014 року у справі
за поданням головного державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Кузенко С.П. про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_7 за межі
України до повного виконання своїх
зобов'язань - скасувати та постановити
нову ухвалу.

Подання головного державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Кузенко С.П. про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_7 за межі
України до повного виконання своїх
зобов'язань - задовольнити.

Тимчасово обмежити право на виїзд за
межі України громадянина України
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -
до виконання ним зобов'язань за
виконавчим листом: № 2-218 від 16.01.2007 року
про стягнення з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_8 23659,02 грн.

Копію ухвали направити для виконання
до Адміністрації Державної
прикордонної служби України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :