Справа № 375/1080/14-ц Головуючий у І
інстанції Нечепоренко Л.М.Провадження
№ 22-ц/780/5915/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній
Д.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря
Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 01 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - служба у справах
дітей та сім»ї Рокитнянської
райдержадміністрації про усунення
перешкод у спілкуванні батька з
дитиною, який проживає окремо від неї, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач звернувся
до суду першої інстанції з даним
позовом, посилаючись на те, що з
відповідачкою перебував у
зареєстрованому шлюбі до 17.12.2013 року.
Від даного шлюбу мають малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з відповідачкою. Позивач
проживає окремо від дитини.
Відповідачка перешкоджає позивачу
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні без її участі. Вважає, що
його спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини та
доцільніше було б, щоб його побачення з
дитиною відбувалися за місцем його
проживання та мати можливість
спільного відпочинку з дитиною, так як
він мешкає у приватному будинку, в
якому є всі умови для спілкуватися з
дочкою.

Просив суд зобов'язати
відповідачку не чинити перешкод у
вихованні дочки та щотижневих
побаченнях з дочкою з п»ятниці по вечір
неділі та спільному відпочинку під час
його відпустки.

Рішенням Рокитнянського
районного суду Київської області від 01
вересня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити
перешкод ОСОБА_2 у вихованні дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити
ОСОБА_2 перешкод у щотижневих
побаченнях з дочкою ОСОБА_4 у вихідні
дні - субота та неділя: з 9 години суботи
до 20 години неділі та спільному
відпочинку під час його відпустки для
поїздок на оздоровлення.

Не погоджуючись з таким рішенням
суду відповідач подала апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В доводах апеляційної скарги
зазначила, що в рішенні суду не
встановлено обставин, що мають
значення для справи. а саме те, що
відповідач чинить позивачу перешкоди у
побаченнях з дитиною. Відповідач
виконує рішення органу опіки і
піклування щодо участі батька у
вихованні дитини.

При визначенні часу побачень
батька з дитиною з врахуванням нічних
годин за місцем проживання батька,
судом не врахований малолітній вік
дитини, а саме, що дочці тільки
виповнилось чотири роки, дитина спить
вночі разом з матір»ю і потребує
маминої турботи і уваги.

Крім того, позивач не надав суду
письмовий висновок органу опіки та
піклування Рокитнянської РДА, як того
вимагає ст. 19 СК України.

Також відповідач наголошує на
тому, що позивач є раніше судимою
особою за тяжкий злочин, а тому є
соціально-небезпечною людиною, а тому
суд мав це врахувати при визначенні
часу побачень його з дочкою.

На підставі викладеного, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволені позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивач з відповідачем перебував у
зареєстрованому шлюбі до 17.12.2013 року.
Від даного шлюбу мають малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з відповідачкою. Позивач
проживає окремо від дитини.

Відповідачка перешкоджає
позивачу спілкуватися з дитиною та
брати участь у її вихованні.

Згідно розпорядження голови
райдержадміністрації від 30 грудня 2013
року позивачу визначені дні та години
його зустрічі з дочкою щосуботи з 11 до 14
год. у присутності матері, враховуючи
вік дитини.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони
мають рівні права щодо виховання
дитини .

Суд вважав, що дитина вже
досягла віку, при якому немає перешкод
у спілкуванні батька з дитиною окремо
від матері за місцем проживання батька
і спільному відпочинку під час
відпустки.

Щодо заперечень відповідача
проти позову, які зводились, зокрема, до
наявності судимості у позивача суд
їх відхилив з посиланням на довідку
про погашення судимості.

Також суд не сприйняв
заперечення відповідачки, що дитина
часто хворіє і спілкування з батьком
може загострити хворобу, так як її
твердження нічим не підтверджені, крім
довідки з лікарні, що дитина перебуває
на диспансерному обліку, як часто
хворіюча.

Заперечення проти позову
представника відповідачки, що
розпорядженням голови
райдержадміністрації визначені години
та дні побачень батька з дитиною суд до
уваги не приймає, так як це
розпорядження має рекомендаційний
характер і на думку суду не сприяє
повноцінному спілкуванню з дитиною та
її вихованню батьком, так як кілька
годин на тиждень не дають повноцінного
спілкування, тим паче у присутності
матері, а тим більше участі у її
вихованні.

Судова колегія не може
погодитись із такими висновками суду
виходячи із наступного.

Згідно зі ст.157 ч.2, 3 Сімейного
кодексу України передбачено, що той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею та той з батьків, з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України
якщо той з батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкування з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий з батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного
з батьків у вихованні дитини
(періодичні чи систематичні побачення,
можливість спільного відпочинку,
відвідування дитиною місця його
проживання тощо), місце та час їхнього
спілкування.

В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Позивач пред»явив в суді цей
позов з підстав ухилення відповідачем
від виконання рішення органу опіки та
піклування та створення позивачу
перешкод у спілкування з дитиною.
Підстава позову, це фактичні обставини,
якими позивач його обґрунтовує. А тому
на позивача, відповідно до ст. 60 ЦПК
України покладався обов»язок довести
вказані обставини. І тільки після
встановлення таких обставин, суд мав
захистити право позивача у обраний ним
спосіб, якщо такий спосіб захисту
узгоджується із вимогами закону.

На доведення своїх позовних вимог
позивач надав суду розпорядження
Рокитнянської РДА Київської області
від 30 грудня 2013 року № 474 «Про
встановлення днів та годин побачень
ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1» та довідку, видану
Рокитнянським РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, що 28.06.2014 року
працівник КМСД Рокитнянського РВ
спільно в гр.ОСОБА_2 прибули до місця
проживання гр..ОСОБА_1, але остання
двері не відчинила.

Судова колегія не вважає, що на
підставі вказаних доказів можна
встановити обставини створення
відповідачкою перешкод позивачу у
спілкування з дитиною.

Рішення органу опіки та
піклування щодо участі батька у
виховання дитини є способом вирішення
спору, який існує між батьками дитини
з цього приводу, а тому не може
підтверджувати факт створення
відповідачем перешкод позивачу в
цьому.

Щодо довідки, зміст якої був
наведений вище, то відповідач
наголошувала на тому, що про її
відсутність вдома позивач був
обізнаним, оскільки перед цим він їй
телефонував і вона йому про це
повідомила. Однак він, скориставшись її
відсутністю, привів до її місця
проживання працівника міліції.

Суд першої інстанції, вирішив, що
одного цього доказу достатньо для
встановлення факту ухилення
відповідачки від виконання рішення
органу опіки та піклування, з чим не
може погодитись судова колегія,
оскільки не вбачається в діях
відповідача систематичності.

Відповідно до ч.4-6 ст. 19 СК України
при розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Орган опіки та піклування подає
суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком
органу опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

В матеріалах справи відсутній
висновок органу опіки та піклування
щодо заявленого спору, що виключало
можливість вирішення судом даного
спору без отриманні вказаного
документа.

Таким чином, судова колегія вважає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з порушенням норм як
процесуального так і матеріального
права, а тому рішення суду не може бути
залишене без змін і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного
суду Київської області від 02 вересня
2014 року в даній справі скасувати і
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод і
вихованні та вільному спілкування з
дитиною відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: