Номер провадження: 22-ц/785/7942/14
Головуючий у першій інстанції Бальжик
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу державної
виконавчої служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області та Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про визнання
договору купівлі - продажу дійсним,
визнання права власності на автомобіль
та звільнення його з-під арешту, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 14. 07. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

15. 05. 2014 р. ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 204,
328, 391 ЦК України звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, відділу державної
виконавчої служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області (далі ВДВС
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області)
про визнання дійсним договору купівлі -
продажу, укладеного між позивачем і
відповідачем ОСОБА_3, визнання права
власності на автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, 2006
р. випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2, та звільнення його з-під
арешту, накладеного ВДВС Ізмаїльським
міскрайонним управлінням юстиції.

В обґрунтування позову вказав, що
договір купівлі-продажу автомобіля
було укладено у письмовій формі у
вигляді розписки, згідно якої ОСОБА_3
отримав від нього повний розрахунок за
продаж автомобіля в сумі 64000 грн. і з
моменту купівлі-продажу 11. 07. 2008 р. він є
власником цього автомобіля. На
підставі довіреності він отримав
тимчасовий реєстраційний талон, але 25.
04. 2014 р. його автомобіль був затриманий
на штрафному майданчику тому, що
знаходиться в базі ДАІ, і 05. 05. 2014 р. на
автомобіль накладено арешт ВДВС
Ізмаїльського міскрайонного
управління юстиції Одеської області на
підставі виконавчого листа, виданого 15.
11. 2010 р. Малиновським районним судом м.
Одеси.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 10. 06. 2014 р. до
участі у справі залучено в якості
співвідповідача Другий Малиновський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14. 07. 2014 р.
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням ст. ст. 328, 391, 392 ЦК України
просить скасувати рішення суду як
незаконне та необґрунтоване і ухвалити
нове рішенням, яким задовольнити його
позов тому, що суд необґрунтовано
вказав, що розписка про отримання
грошей за продаж автомобіля не є
документом, що підтверджує
правомірність придбання транспортного
засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав
доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання осіб, які беруть
участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, судова колегія
приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову про
визнання договору купівлі-продажу
автомобіля дійним, визнання права
власності на автомобіль та звільнення
його з-під арешту суд першої інстанції
виходив з того, що власник спірного
автомобіля ОСОБА_3 не знімав автомобіль
з обліку і до зняття з обліку
автомобіля він не мав права
відчужувати його, а позивач не міг
правомірно його придбати, а також, що
договір купівлі-продажу автомобіля між
сторонами у справі в установленому
законом порядку укладений не був.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Ст. 4 ЦК України вказує, що основою
цивільного законодавства України
становить Конституція України,
основним актом цивільного
законодавства України є Цивільний
кодекс України, актами цивільного
законодавства є також закони України і
постанови Кабінету Міністрів України,
цивільні відносини можуть
регулюватися актами Президента, інші
органи державної влади також можуть
видавати нормативно-правові акти, що
регулюють цивільні відносини у
випадках, встановлених Конституцією
України та законом.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Підстави набуття права визначені у
главі 24 ЦК України, зокрема, право
власності набувається із правочинів.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом.

За ст. ст. 202, 204 ЦК України правочин є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори); дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін;
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

С. 391 ЦК України передбачає, що власник
майна маж право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, а ст. 392 ЦК України визначає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, що посвідчує його право
власності.

Ст. ст. 626, 628, 638 ЦК України встановлюють,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства; договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору,
істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди,
договір укладається шляхом пропозиції
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Особливості, пов'язані з укладанням
договору і оформленням купівлі-продажу
автомобіля, на час спірних
правовідносин регулювали Правила
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок (далі
Правила), затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 07. 09. 1998
р. № 1388 (в редакції, яка діяла на час
спірних правовідносин за станом на 11. 07.
2008 р.) - на теперішній час цей правовий
акт має назву Порядок державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі Порядок),
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 07. 09. 1998 р. № 1388 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 23. 12. 2009 р. № 1371.

Вказаними Правилами, зокрема, було
встановлено наступне:

п. 7. Власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 діб після придбання … або
виникнення обставин, що є підставою
для внесення змін до реєстраційних
документів. Термін реєстрації може
бути продовжено у разі неможливості
власника транспортного засобу
(хвороба, відрядження, інші поважні
причини) вчасно її здійснити.

п. 8. Правомірність придбання
транспортних засобів, складових
частин, які мають ідентифікаційні
номери, підтверджується документами,
скріпленими підписом відповідної
посадової особи і печаткою, виданими
суб'єктами підприємницької
діяльності, які реалізують
транспортні засоби та видають
довідки-рахунки, митними органами,
судами, нотаріусами, органами
соціального захисту населення,
підприємствами-виробниками
транспортних засобів та підрозділами
ДАІ, а також угодами, укладеними на
товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням, передачею такий
транспортний засіб повинен бути
знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відчуження, передача власником
придбаних транспортних засобів, не
зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не
проводиться.

п. 15. На зареєстровані транспортні
засоби видаються свідоцтва про
реєстрацію, а також номерні знаки, що
відповідають державному стандарту
України. Якщо власник транспортного
засобу передав в установленому
порядку право користування і (або)
розпорядження ним іншій фізичній або
юридичній особі, їм видається
підрозділами ДАІ тимчасовий
реєстраційний талон на період дії
документа, який підтверджує право
користування і (або) розпорядження.

п. 19. Відомості про зареєстровані
(перереєстровані) транспортні засоби
та їх власників вносяться до облікової
бази даних органів Державтоінспекції
МВС.

п. 35. Перереєстрація транспортних
засобів проводиться у разі зміни їх
власника.

п. 43. Якщо транспортні засоби
знімаються з обліку у зв'язку з їх
відчуженням, у свідоцтві про
реєстрацію (технічному паспорті)
робиться відмітка "Транспортний
засіб знято з обліку для реалізації в
межах України".

Судом встановлено, що за свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданим 17. 11. 2006 р. РЕВ 1-го МРВ
ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області,
ОСОБА_3 є власником автомобіля CHEVROLET
модель AVEO SF69Y, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

З довіреності від 04. 04. 2007 р.,
посвідченої ОСОБА_4, державним
нотаріусом Першої Одеської державної
нотаріальної контори, і підписаної
ОСОБА_3 у її присутності, видно, що
ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_2 або ОСОБА_5,
кожен з яких може діяти самостійно,
бути його представниками з питань
експлуатування, з правом тимчасового
виїзду за кордон та розпорядження
належним йому на підставі свідоцтва
про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3, виданого РЕВ
1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеській
області, 17. 11. 2006 р., легковим
автомобілем марки CHEVROLET AVEO SF69Y, 2006 року
випуску, шасі НОМЕР_1, державний
номерний знак НОМЕР_2, зареєстрованим
РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в
Одеській області, 17. 11. 2006 р. і ця
довіреність видана з правом
передоручення строком на 5 років та
дійсна до 04. 04. 2012 р.

Згідно з письмовою розпискою від 11. 07.
2008 р. ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 8000
доларів США в рахунок продажу
автомобіля Шевроле Авео держномер
НОМЕР_2, зареєстрованого в РЕВ № 1, який
йому належить на підставі техпаспорта
ТЗНОМЕР_3, виданого 17. 11. 2006 р., кузов
НОМЕР_1 і в розписці зазначено, що
«гроші за вищевказаний автомобіль
отримав повністю, претензій не маю».
Розписка підписана від імені ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 та 2 свідків.

З тимчасового реєстраційного талону на
вказаний автомобіль на ім'я ОСОБА_2
видно, що цей талон дійсний за
наявності свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 і дійсний
з 11. 07. 2008 р. по 11. 07. 2011 р.

21. 03. 2014 р. постановою головного
державного виконавця другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за виконавчим
листом № 2-4703/10, виданим Малиновським
районним судом м. Одеси 15. 11. 2010 р., було
відкрито виконавче провадження про
стягнення 1586941,93 грн. з ОСОБА_3

10. 12. 2012 р. постановою державного
виконавця другого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
за цим же виконавчим листом було
оголошено розшук автомобіля CHEVROLET AVEO
SF69Y НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 з
дорученням розшуку органам ДАІ з
постановкою автомобіля на арешт
майданчик.

10. 12. 2012 р. постановою державного
виконавця другого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
накладено арешт на вказаний
автомобіль, що належить ОСОБА_3, і
заборонено відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику.

25. 04. 2014 р. зазначений автомобіль був
затриманий і поміщений на штрафний
майданчик у зв'язку з тим, що він
знаходиться в базі ДАІ у розшуку.

05. 05. 2014 р. державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області на
підставі виконавчого листа, виданого 15.
11. 2010 р. Малиновським районним судом м.
Одеси на вищевказаний автомобіль було
накладено арешт у зв'язку зі стягненням
з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 на
користь ПАТ «Фінанси та Кредит» в особі
філії Одеське РУ АТ «Банк Фінанси та
кредит» суми боргу в розмірі 1658364,06 грн.
і судових витрат в сумі 1820,00 грн.
(рішення суду набрало чинності 28. 08. 2010
р.).

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не оспорюються
сторонами.

На підставі аналізу матеріалів справи
і викладених обставин справи
апеляційний суд вважає правильним та
обгрунтованим висновок суду першої
інстанції, що в порушення
вищезазначених вимог законодавства
заява від відповідача про зняття з
обліку автомобіля не подавалася і його
огляд органами ДАІ не здійснювався, у
зв'язку з чим автомобіль залишився
зареєстрованим за відповідачем, а
посилання позивача на розписку про
отримання грошей відповідачем від
позивача як на підставу набуття права
власності на автомобіль є
безпідставним, адже вона не є
документом, що підтверджує
правомірність придбання транспортного
засобу, в тому числі в розумінні
положень п. 8 Порядку (на час спірних
правовідносин - Правила), та який є
підставою для його перереєстрації в
органах ДАІ на нового власника.

При цьому, апеляційний суд враховує, що
згідно з вищевказаною розпискою ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_2 8000 доларів США в
рахунок продажу спірного автомобіля
без зазначення покупця і продавця
цього автомобіля і відсутні письмові
вказівки про те, що ОСОБА_3 продав
ОСОБА_2, а ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3 спірний
автомобіль з передачею цього
автомобіля, що не відповідає, зокрема,
вимогам ст. 655 (Договір купівлі-продажу)
ЦК України.

Крім того, апеляційний суд приймає до
уваги, що згідно з матеріалами справи
на час укладення розписки і до
затримання автомобіля ОСОБА_2
користувався ним лише на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від імені власника автомобіля ОСОБА_3 і
тимчасового талону, який є дійсний лише
за наявності свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 на ім'я
власника автомобіля ОСОБА_3, за яким
автомобіль постійно зареєстрований у
відповідних органах ДАІ.

За відсутності підстав для визнання
дійсним договору купівлі-продажу
автомобіля та права власності на
автомобіль за позивачем відповідно
відсутні підстави і для задоволення
позовних вимог у справі щодо
звільнення цього автомобіля з-під
арешту, накладеному державними
виконавцями.

Тому, виходячи з матеріалів справи і
викладених обставин у їх сукупності, з
урахуванням вищевказаних правових
положень, апеляційний суд вважає, що
суд першої інстанції правильно та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області та
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання договору купівлі - продажу
автомобіля дійсним, визнання права
власності на автомобіль та звільнення
його з-під арешту.

Відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1,
308 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції; апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень норм
матеріального та процесуального права
не допустив, а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не
спростовують, в зв'язку з чим рішення
суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317,
319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14. 07. 2014 р.
залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков