АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/480/14
Головуючий 1 інст. - Купін В.В.
Справа № 610/3283/13-ц
Категорія : спадкова
Доповідач - Кукліна Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справах
апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого -
Кукліної Н.О.

суддів -
Черкасова В.В.,

Пономаренко Ю.А.

При секретарі -
Соколовій А.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Харкова цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту
недійсним

по апеляційним скаргам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Балаклійського
районного суду Харківської області від
18 листопада 2013 року

В С Т
А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту,
складеного ОСОБА_7 9 січня 2013 року
недійсним. В обґрунтування позову
вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_7, якій на момент смерті
виповнилось 92 роки. Позивачі є не
тільки близькими родичами
спадкодавця, але й близьким сусідами.
Між ними з 1995 року склалися стабільні,
тісні і довірчі відносини. ІНФОРМАЦІЯ_3
помер ОСОБА_8 - чоловік ОСОБА_7 , яка в
силу похилого віку (74 роки) потребувала
сторонньої допомоги в організації
поховання чоловіка. Позивачі як
близькі сусіди і родичі змушені були
прийняти на себе усі турботи по
похованню чоловіка ОСОБА_7 , оскільки
інші родичі особливого ентузіазму з
цього приводу не проявили. Після смерті
свого чоловіка ОСОБА_7 часто хворіла , у
похилому віці потребувала сторонньої
допомоги, за наданням якої звернулась
до них. Уся сім'я позивачів надавала їй
допомогу. На прохання ОСОБА_7 за рахунок
позивачів і їхніми силами був
відремонтований погріб у
домоволодінні ОСОБА_7, проведена вода в
літню кухню і у двір, проведений
косметичний ремонт у житлових
приміщеннях будинку, перероблена піч,
встановлені нові вікна, двері,
проведений ремонт даху. Позивачами
проводилось сезонне оброблення городу.
Всі ці дії позивачі проводили на
прохання ОСОБА_7 на протязі усього часу
з 1995 року. У 2003 році ОСОБА_7 виповнилось
87 років, вона прийшла в будинок
позивачів та повідомила їм, що на їх
ім'я нею складено заповіт та передала
їм на зберігання вказаний заповіт.
Після цих подій позивачі продовжували
і далі допомагати ОСОБА_7 В кінці 2011
року стан ОСОБА_7 став різко
погіршуватися. Вона стала забуватися,
часто переставала впізнавати людей і
перебувала у депресивному стані, стала
неадекватно себе поводити, це
спостерігали не тільки позивачі, але й
інші люди. На початку січня 2013 року
ОСОБА_7 злягла і практично перестала
слідкувати за собою, ІНФОРМАЦІЯ_2
померла. У день смерті ОСОБА_7 голова
П'ятигорської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області ОСОБА_6 повідомила про те, що
покійна ОСОБА_7 змінила свій
попередній заповіт. Ознайомившись із
зміненим заповітом, позивачі змушені
звернутися до суду з позовом, оскільки
переконані, що цей заповіт є недійсним ,
бо на тексті заповіту підпис виконаний
не рукою ОСОБА_7, яка 09.01.2013 року, тобто
на момент посвідчення заповіту була
хвора, що підтверджується записом в
медичному документі, із якого
вбачається , що у зв'язку з погіршенням
стану здоров'я ОСОБА_7 їй викликали
лікаря 08.01.2013 року. Вказаний підпис у
заповіті ОСОБА_7 виконаний твердою
рукою, проте у спадкодавця різко
погіршився зір і тому її підпис та
почерк змінився в останній час. На
момент посвідчення заповіту 9 січня 2013
року ОСОБА_7 була хвора, 8 січня 2013 року
їй додому викликався лікар. ОСОБА_7,
починаючи з 07.01.2013 року знаходилась у
тяжкому стані, була байдужа до того, що
відбувалося навколо, замовлялась,
плутала імена родичів і знайомих, не
впізнавала добре знайомих їй людей.
Тому ці спостереження з кінця грудня 2012
року до її смерті дають підстави
вважати, що на момент посвідчення
зміненого заповіту ОСОБА_7 знаходилась
у тому хворобливому стані, який не
давав їй можливості керуватися своїми
діями, і цим станом скористався ОСОБА_4
Померла страждала церебральним
атеросклерозом, старчою туговухістю і
атеросклеротичним кардіосклерозом.
Сумніви підкріплюються тим, що померла
після смерті свого чоловіка негативно
відносилась до його родичів, яких
вважала винуватцями його хвороби та
смерті. ОСОБА_4 не допомагав померлій і
її долею не цікавився. ОСОБА_7 страждала
на тяжкі хвороби, які з віком
погіршувались. Позивачі вважають, що
ОСОБА_4 дізнавшись про погіршення стану
ОСОБА_7 скористався цими обставинами і
перебуваючи у дружніх відносинах з
головою П'ятигорської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області понудили хвору та сліпу ОСОБА_7
підписати заповіт без її
волевиявлення, в той час коли вона не
могла керуватися своїми діями.
Позивачі просили визнати заповіт
ОСОБА_7 від 09.01.2013 року недійсним через
відсутність волевиявлення на його
складання та у стані, коли вона не могла
розуміти своїх дій та керувати ними. .

Представник позивачів в судовому
засіданні позов підтримала та просила
суд визнати спірний заповіт нікчемним,
у зв'язку з тим, що був порушений
порядок його посвідчення, а саме у
реєстрі вчинення нотаріальних дій
відсутній підпис заповідача.

Відповідачі у судовому засіданні
проти позову заперечували та просили
відмовити у його задоволенні у повному
обсязі, зазначаючи , що ОСОБА_7 сама
особисто звернулася до сільського
голови про зміну заповіту , робила такі
зміни неодноразово, новий заповіт
посвідчено в приміщенні сільради
згідно до волевиявлення спадкодавця.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 18
листопада 2013 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволено. Заповіт від імені ОСОБА_7
від 09 січня 2013 року, посвідчений
сільським головою П'ятигорської
сільської ради Балаклійського району
Харківської області ОСОБА_6 , визнано
недійсним. Стягнуто з відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних
частках з кожного на користь позивачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати у розмірі
114,70 (сто чотирнадцять)грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про задоволення їх
позову з інших підстав. Суд першої
інстанції безпідставно відмовив
позивачам у задоволенні їх клопотань
про призначення судової
почеркознавчої та посмертної судової
медичної експертизи для встановлення ,
чи могла ОСОБА_7 при складанні заповіту
9 січня 2013 року розуміти значення своїх
дій та керувати ними. Також в рішенні не
зазначено наслідки недійсності
заповіту та чи відновлюється у такому
разі попередній заповіт , складений
ОСОБА_7 в 2003 році на їх ім'я . Рішення
судом першої інстанції постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
не вирішення судом першої інстанції
всіх їх позовних вимог .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про відмову у
задоволенні позову. В обґрунтування
зазначається, що при ухваленні рішення
про визнання недійсним заповіту ОСОБА_7
від 09 січня 2013 року через порушення
вимог закону щодо його форми та порядку
посвідчення, суд першої інстанції
вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2.
До того ж підстав для такого висновку у
суду першої інстанції не було, бо
заповіт особисто підписано ОСОБА_7 у
приміщенні сільради в присутності
голови сільради ОСОБА_6, яка посвідчила
заповіт та вчинила відповідний запис
в реєстрі нотаріальних дій.
Відсутність підпису ОСОБА_7 в Книзі
реєстрації нотаріальних дій не
означає, що правочин не було вчинено.
Також не відповідає встановленим у
справі обставинам висновок суду першої
інстанції щодо нікчемності правочину,
бо заповіт складено відповідно до
вимог закону та волевиявлення
спадкодавця.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
сторін та їх представників,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційні скарги
підлягаючими частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 у віці 92
роки. За життя ОСОБА_7 14 квітня 2003 року
склала заповіт, за умовами якого
позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( племіннику
та онуку) в рівних частках заповідався
будинок , що знаходиться в АДРЕСА_1, та
земельний сертифікат серії ХР № 0195834.
Грошовий вклад в ощадній касі № 2845/07 з
процентами заповідала ОСОБА_4. Заповіт
посвідчено сільським головою
П'ятигорської сільської ради та
зареєстровано в Книзі реєстрів
нотаріальних дій П'ятигорської
сільської ради під №20. Тим же сільським
головою П'ятигорської сільської ради
ОСОБА_6 09 січня 2013 року від імені ОСОБА_7
посвідчено та зареєстровано в Книзі
реєстрів нотаріальних дій
П'ятигорської сільської ради під № 6
заповіт, за умовами якого все належне
спадкодавцю майно в рівних частках
заповідалося ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5. В
Книзі реєстрів нотаріальних дій
П'ятигорської сільської ради під № 6
підпис ОСОБА_7 відсутній. Другого
екземпляру заповіту від 9 січня 2013 року
від імені ОСОБА_7 сторонами не надано..
Також 9 січня 2013 року сільським головою
П'ятигорської сільської ради ОСОБА_6
посвідчено заяву від імені ОСОБА_7 про
скасування заповіту від 14 квітня 2003
року , оригінал якої надано до
матеріалів справи . Вказана заява від
імені ОСОБА_7 не зареєстрована в Книзі
реєстрів нотаріальних дій
П'ятигорської сільської ради. (
а.с.12,49,113)

Задовольняючи позов та визнаючи
недійсним заповіт від 09.01.2013 року від
імені ОСОБА_7 , суд першої інстанції
виходив із доведеності факту його
складання та посвідчення головою
П'ятигірської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області ОСОБА_6 з порушенням вимог
закону щодо його форми та посвідчення,
а саме : заповіт складено зі слів
заповідача ОСОБА_7, який не був
прочитаний уголос заповідачем перед
його підписанням, не зазначено дату та
місце народження заповідача, а після
власноручного підпису заповідача не
зроблено власноручний запис його
прізвища, ім'я та по батькові, заповіт
зареєстровано у Книзі реєстрів
нотаріальних дій П'ятигорської
сільської ради під № 6, проте підпис
заповідача ОСОБА_7 у відповідній графі
відсутній, як і відсутня відмітка про
скасування запису про посвідчення
заповіту 14.04.2003р. через посвідчення
нового заповіту.

Проте з такими висновками суду
першої інстанції погодитися не можна
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або опорюваних прав, свобод
чи інтересів. Здійснюючи правосуддя ,
суд захищає права, свободи чи інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Цивільне судочинство здіснюється
на засадах змагальності та
диспозитивності.Суд згідно вимог ст.. 11
ЦПК України розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа , яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

Положеннями ст. ст. 10 ч.3 , 31 ЦПК
України визначено , що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається , як на підставу своїх
вимог або заперечень. Сторони мають
рівні процесуальні права і обов'язки ,
в тому числі і щодо доведення чи
спростування обставин, на які вона
посилається , як на підставу своїх
вимог або заперечень. Позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитися від позову, а
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

За змістом наявних у матеріалах
справи заяв позивачами до суду
пред'явлено позов з двох підстав, що
підпис у заповіті від 9 січня 2013 року
виконаний не ОСОБА_7, яка на момент
посвідчення заповіту була хвора і за
станом здоров'я не могла вчинити
правочину про зміну заповіту, бо такого
волевиявлення у неї не було і до того ж
під час підписання заповіту ОСОБА_7 не
могла розуміти та керувати своїми
діями.

Матеріали справи не містять даних
про зміну або доповнення позовних
вимог.

Твердження представника позивачів
про подачу в ході розгляду справи у
суді першої інстанції доповнень щодо
підстав позову до первісної та
уточненої позовної заяви
спростовуються матеріалами справи, які
не містять відповідної письмової
заяви про зміну чи доповнення підстави
позову , що подається позивачем згідно
до ч.2 ст. 31 ЦПК України до початку
розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів
визнає доведеними доводи апеляційної
скарги відповідача ОСОБА_4 щодо
ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
процесуального права поза межами
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
недійсним заповіту ОСОБА_7 від 09 січня
2013 року з підстав порушення вимог
закону щодо його форми та порядку
посвідчення , які до суду не
пред'являлися . Вимоги, пред'явлені
позивачами про визнання заповіту
недійсним з підстав, визначених у
письмовій позовній заяві , судом першої
інстанції фактично не розглядалися ,
клопотання позивачів про призначення у
даній справі судових експертиз
відхилено без наведення мотивів.( а.с.
2-5, 26-29,229 )

Допущені судом першої інстанції
порушення є підставою відповідно до ст.
309 ЦПК України для скасування
ухваленого судом першої інстанції
рішення.

Згідно до ст. 1234 ЦК України право
на заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Право на
заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника
не допускається.. Заповіт повинен
відповідати за формою вимогам,
встановленим ст. 1247 ЦК України .

Статтею 1257 ЦК України визначено
підстави недійсності заповіту, як
одностороннього правочину. Заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт складений з
порушення вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в п.17 Постанови Пленуму
Верхового суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 право на пред'явлення
позову про недійсність заповіту
виникає лише після смерті заповідача
Заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, зокрема, недієздатною,
малолітньою, неповнолітньою особою
(крім осіб, які в установленому порядку
набули повну цивільну дієздатність),
особою з обмеженою цивільною
дієздатністю, представником від
імені заповідача, а також заповіт,
складений із порушенням вимог щодо
його форми та посвідчення, згідно із
частиною першою статті 1257 ЦК є
нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК
визнання такого заповіту недійсним
судом не вимагається.

Заповіт є одностороннім
правочином і на нього розповсюджуються
загальні правила, визначені статтю 203
ЦК України щодо його відповідності
умовам дійсності правочинів. Зміст
правочину не може суперечити актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтю 215 ЦК України передбачено
право сторони на визнання правочину
недійсним. Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

В ході розгляду справи судом
апеляційної інстанції за клопотанням
позивачів призначена та проведена
експертною установою посмертна
комплексна судово-почеркознавча і
технічна експертиза. Згідно висновку
експертів Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз імені засл. Проф.. М.С.
Бокаріуса від 19 червня 2014 року № 5037/5074
підпис від імені ОСОБА_7 у заповіті від
9 січня 2013 року виконаний пишучим
вузлом кулькової ручки пастою синього
кольору з фіолетовим відтінком не
ОСОБА_7, а іншою особою з наслідуванням
її справжнього підпису. ( а.с.166-169 т.2)

Висновок експерта відповідно до ст.
ст. 66, 147 ЦПК України для суду не є
обов'язковим і оцінюється за правилами
ст. 212 ЦПК України.

Заперечення відповідачів щодо
сумнівності висновку експертів
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз імені
засл. Проф.. М.С. Бокаріуса від 19 червня
2014 року № 5037/5074 та неприйнятності його
в якості належного та допустимого
доказу, на підтвердження факту
відсутності у спадкодавця ОСОБА_7
волевиявлення на складання 9 січня 2013
року заповіту , колегія суддів визнає
надуманими, такими , що не ґрунтуються
на встановлених у справі обставинах та
вимогах закону.

Порядок призначення та проведення
експертизи визначається Законом
України "Про судову експертизу" ,
Інструкцією про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
№535 від 8 жовтня 1998 року .

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 травня 1997
року №8 «Про судову експертизу у
кримінальних і цивільних справах» при
перевірці й оцінці експертного
висновку суд повинен з'ясувати : чи
було додержано вимоги законодавства
при призначенні та проведенні
експертизи; чи не було обставин, які
виключали участь експерта у справі;
компетентність експерта і чи не вийшов
він за межі своїх повноважень;
достатність поданих експертові
об'єктів дослідження; повноту
відповідей на порушені питання та їх
відповідність іншим фактичним даним;
узгодженість між дослідницькою
частиною та підсумковим висновком
експертизи; обґрунтованість
експертного висновку та його
узгодженість з іншими матеріалами
справи.

Наданий на виконання ухвали суду
апеляційної інстанції на а.с.166-174
висновок експертів Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз імені засл. Проф.. М.С.
Бокаріуса від 19 червня 2014 року № 5037/5074
за своїм змістом не суперечить вимогам
ст. 147 ЦПК України, чітко викладений, має
визначений, конкретний характер,
містить вичерпні відповіді на порушені
перед ними питання , не суперечить
матеріалам справи, наданим для
проведення дослідження , в тому числі
вільні зразки підпису ОСОБА_7, виконані
нею за життя в оригіналі заповіту від 14
квітня 2003 року(на а.с. 112 том 1), в реєстрі
для реєстрації нотаріальних дій ( а.с.100
т.1) та додатково витребуваними на
вимогу експерта вільні й умовно вільні
зразки підписів ОСОБА_7, належність
яких саме ОСОБА_7 підтверджували
позивачі та не заперечували
відповідачі та можливість їх
використання у якості порівняльного
матеріалу, що знаходяться на а.с. 112, 138-164
том 1, на а.с. 42-47, 86-123 том 2 , в тому числі і
витребувані судом відомості про
виплату пенсій, соціальних виплат з
підписами ОСОБА_7, виконані нею за життя
в період з жовтня 2012 року по лютий 2013
року .

Згідно до п. 3.5 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України №535 від 8 жовтня 1998
року коли об'єкт дослідження не може
бути представлений експертові,
експертиза може проводитись за
фотознімками та іншими копіями об'єкта,
його описами та іншими матеріалами,
доданими до справи в установленому
законодавством порядку, якщо це не
суперечить методичним підходам до
проведення відповідних експертиз.

Відповідно не може бути визнано
порушенням порядку та правил
проведення експертного дослідження на
підставі копій відомостей про виплату
пенсій, соціальних виплат з підписами
ОСОБА_7, виконані нею за життя в період з
жовтня 2012 року по лютий 2013 року, надані
Харківською дирекцією Центру
поштового зв'язку №2 на 5 аркушах та
засвідчені керівником установи на
вимогу апеляційного судом в порядку
вирішення клопотання експерта про
надання додаткових матеріалів для
проведення експертизи. ( а.с.133 ,150, 155, 163
т.2)

Відповідачами не надано доказів,
на підтвердження факту підписання саме
ОСОБА_7 у приміщення сільської ради
заповіту від 9 січня 2013 року.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини , на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, відповідно до
ст.ст. 10,11,60, 147, 212,213 ЦПК України колегія
суддів визнає доведеним , що
волевиявлення заповідача ОСОБА_7 при
складанні заповіту від 9 січня 2013 року
не було вільним, не відповідало її
внутрішній волі . Відсутність
волевиявлення спадкодавця ОСОБА_7 на
складання заповіту від її імені , який
посвідчено сільським головою
П'ятигорської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області ОСОБА_6 09 січня 2013 року та
зареєстровано в Книзі реєстру з
реєстрації нотаріальних дій
П'ятигорської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області 9 січня 2013 року за №6, є
підставою для визнання цього заповіту
недійсним відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК
України.

Стаття 1257 ЦК України є нормою
спеціальної дії, положеннями якої не
передбачено застосування загальних
правил, що встановлюють наслідки
недійсного правочину у разі визнання
недійсним заповіту, що є одностороннім
правочином.

Твердження позивачів про
нікчемність правочину, який
спадкодавцем не підписувався,
знаходиться за межами позовних вимог,
пред'явлених до суду.

Згідно наявним у справі доказам
спадкодавець ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
заповіт, складений від її імені та
посвідчений 9 січня 2013 року, не
підписувала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 225 ЦК
України правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент, коли
вона не усвідомлювала значення своїх
дій та (або) не могла керувати ними, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом цієї особи, а в разі її смерті -
за позовом інших осіб, чиї цивільні
права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК поширюються на
ті випадки, коли фізичну особу не
визнано недієздатною, однак у момент
вчинення правочину особа перебувала в
такому стані, коли вона не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними (тимчасовий
психічний розлад, нервове потрясіння
тощо).Для визначення наявності такого
стану на момент укладення правочину
суд відповідно до статті 145 ЦПК
зобов'язаний призначити
судово-психіатричну експертизу за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Виходячи з встановлених у даній
справі обставин спадкодавець ОСОБА_7
заповіту від 9 січня 2013 року не
підписувала. Відповідно немає підстав
вважати посвідчений від імені ОСОБА_7 9
січня 2013 року заповіт правочином,
вчиненим дієздатною фізичною особою,
стан якої у момент укладання правочину
потребує визначення шляхом
призначення за клопотанням позивачів
судової психіатричної експертизи, та
визнання на вимогу позивачів недійсним
заповіту , як вчиненого ОСОБА_7 9 січня
2013 року , у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею судові витрати. Якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Позивачами понесені судові
витрати, що складаються із судового
збору в розмірі 144,71 грн. та витрат на
проведення посмертної комплексної
судово-почеркознавчої і технічної
експертизи в сумі 6180.40 грн., а всього 6 325
,11 грн., підлягають стягненню з кожного
з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
порівну на користь кожного з позивачів
по 1054 грн. 18 коп.

Виходячи з наведеного колегія
суддів, перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, визнає, що рішення
судом першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що згідно до ст..
309 ЦПК України є підставою для його
скасування та ухвалення нового про
часткове задоволення позову .

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313,317,319,
323,324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 18
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати недійсним заповіт від імені
ОСОБА_7, посвідчений сільським головою
П'ятигорської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області ОСОБА_6 09 січня 2013 року та
зареєстрований в Книзі реєстру з
реєстрації нотаріальних дій
П'ятигорської сільської ради
Балаклійського району Харківської
області 9 січня 2013 року за №6.

Стягнути судові витрати з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 1054 грн. 18 коп. з
кожного на користь кожного позивача
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :