Справа № 0909/1269/2012
Провадження № 22-ц/779/2078/2014
Головуючий у 1 інстанції Максимюк Р. Ю.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
01 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

02 березня 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що 30
серпня 2006 року між
Акціонерно-поштово-пенсійним банком
«Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір №014/0040/82/60214
у вигляді невідновлювальної кредитної
лінії з лімітом 10 000 доларів США зі
сплатою 14% річних за весь час
користування кредитом на строк до 29
серпня 2016 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 31
серпня 2006 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено
іпотечний договір, згідно з яким вона
передала в іпотеку належну їй квартиру
АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 не виконав
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого станом на
15.02.2012 року утворилася заборгованість у
сумі 148860,58 грн., ІНФОРМАЦІЯ_2 року
боржник помер, 03 лютого 2010 року ОСОБА_3
звернулась до Коломийського
відділення банку «Аваль» із заявою, в
якій не заперечувала щодо реалізації
заставного майна, проте в подальшому
жодних дій щодо добровільної
реалізації даного майна відповідач не
здійснила, просили позов задовольнити.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 01 листопада 2012 року позов
задоволено частково. Звернуто
стягнення на предмет іпотеки -
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 на праві власності на
підставі договору дарування квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Коломийського міського нотаріального
округу, зареєстрованого в реєстрі за
№Д-1382 від 08 листопада 2002 року шляхом її
продажу з прилюдних торгів та за
рахунок одержаних від реалізації
коштів задовольнити вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» по кредитному
договору №014/0040/82/60214 від 30 серпня 2006
року в розмірі суми боргу - 83 860 грн. 58
коп.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ОСОБА_3 посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що на поручителів може бути
покладено відповідальність за
порушення боржником обов'язку щодо
виконання зобов'язання за кредитним
договором у випадку смерті
позичальника лише за наявності у
позичальника правонаступника, який
прийняв спадщину та згоди поручителя
відповідати за будь-якого нового
боржника, зафіксоване у договорі
поруки.

Однак, суд першої інстанції не
врахував, що спадщина після смерті
ОСОБА_4 не прийнята. Крім того, умовами
договору іпотеки не передбачено згоди
іпотекодавця відповідати за нового
боржника.

У зв'язку з викладеним, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3
не з'явилася, хоча про час та місце
судового розгляду належним чином була
повідомлена.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в судове засідання не з'явився,
направив суду заяву, у якій просить
справу слухати у його відсутності.

Вислухавши доповідача, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позов та
звертаючи стягнення на предмет іпотеки
- квартиру, суд першої інстанції із
порушення відповідачем прав кредитора
у зв'язку з невиконанням зобов'язання
за договором іпотеки.

Проте, з таким висновком погодитися не
можна.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно кредитного договору №014/0040/82/60214
від 30 серпня 2006 року, укладеного між
Акціонерно-поштово-пенсійним банком
«Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4,
остатній отримав на споживчі цілі
невідновлювальну кредитну лінію у сумі
10 000 доларів США, з розрахунку 14% річних
за весь час користування кредитом на
строк до 29 серпня 2016 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_4 за даним кредитним
договором, 21 серпня 2006 року між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був
укладений договір іпотеки, згідно з
яким ОСОБА_3 передано в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1.

Станом на 15 лютого 2012 року,
заборгованість за кредитним договором
від 30 серпня 2006 року становила 148860,58
грн., що еквівалентно 18635,29 дол. США, з
них: заборгованість по кредиту - 58398,36
грн., що у валюті кредиту становить 7310,67
дол. США; 23252,56 грн. - заборгованість по
процентах, що у валюті кредиту
становить 2910,90 дол. США; 67209,66 грн.
- нарахована пеня, що у валюті кредиту
становить 8413,72 дол. США.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
боржник ОСОБА_4 помер.

16 липня 2009 року на адресу ОСОБА_3 банком
було направлено вимогу про виконання
порушеного зобов'язання та попереджено
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

03 лютого 2010 року ОСОБА_3 звернулась до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою
про те, що вона не заперечує щодо
реалізації заставного майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства

У випадку смерті боржника цивільне
законодавство передбачає спеціальний
порядок задоволення вимог кредитора за
зобов'язаннями покійного боржника.

Пленум ВССУ у п.32 постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30 березня 2012 року № 5, роз'яснив, що з
урахуванням положення статті 1282 ЦК
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
у межах вартості майна, одержаного у
спадщину. При цьому спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальникові за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або
застава, встановлена іншою особою,
припиняється після заміни боржника,
якщо поручитель або заставодавець не
погодився забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником, а згідно
зі статтею 607 ЦК зобов'язання
припиняється неможливістю його
виконання у зв'язку з обставиною, за яку
жодна зі сторін не відповідає.

Відповідно до ст.575 ЦК України, іпотека
є одним із видів застави, а саме
заставою нерухомого майна, відтак
положення ст.523 ЦК України стосується
також і іпотеки. Таким чином
іпотекодавець приймає на себе
зобов'язання відповідати за виконання
кредитного договору за боржника, а
також за будь-якого боржника в разі
переводу боргу чи смерті боржника, якщо
таке зазначено у договорі іпотеки.

На іпотекодавця може бути покладено
відповідальність за порушення
боржником обов'язку щодо виконання
зобов'язання за кредитним договором у
випадку смерті позичальника лише за
наявності у позичальника
правонаступника, який прийняв
спадщину, та згоди іпотекодавця
відповідати за будь-якого нового
боржника, зафіксоване в тому числі у
договорі іпотеки.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про
іпотеку» іпотекою визнається вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною п'ятою статті 3
Закону України від 5 червня 2003 року №
898-ІV «Про іпотеку» іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору.

Відповідно до статті 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним
договором його права і обов'язки за цим
договором переходять до спадкоємців,
які зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Вимоги кредитора вони зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями і кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передано спадкоємцям у натурі
(пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 523
ЦК України порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після заміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Таким чином, задоволення позовної
вимоги банку про звернення стягнення
на предмет іпотеки можливе лише за
умови наявності у боржника спадкоємців
та надання іпотекодавцем згоди
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Встановлено, що боржник ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
розірвано 9 жовтня 2008 року, а тому
відповідачка не входить в коло
спадкоємців померлого кредитора.

Згідно інформації Коломийської
міської державної нотаріальної
контори вбачається, що до Коломийської
міської державної нотаріальної
контори після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, із заявою про
прийняття спадщини ніхто не звертався.

Також встановлено, що боржник ОСОБА_4
був зареєстрований в АДРЕСА_1, що
стверджується ксерокопією паспорта.

Згідно договору іпотеки від 21 серпня 2006
року вбачається, що відповідачкою
ОСОБА_3 передано в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1, яка належить їй на праві
власності на підставі договору
дарування квартири, посвідченого
приватним нотаріусом коломийського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 08
листопада 2002 року по реєстру за №Д-1382
та зареєстрованого в Коломийському
МБТІ 08.11.2002 року в книзі №32, номер
запису 4282, реєстраційний номер 15617587.

Доказів, які б підтверджували, що після
смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове
майно, яке прийняли спадкоємці (з
врахуванням того, що шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за життя останнього було
розірвано) і іпотекодавцем ОСОБА_3
надано згоду забезпечувати виконання
зобов'язання новим боржником, суду не
надано.

У зв'язку з наведеним, рішення суду
першої інстанції підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 01 листопада 2012 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Д. Горблянський

В.М. Соколовський