Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №289/1413/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі
Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Радомишльського
районного управління юстиції про
визнання дій незаконними, визначення
розміру заборгованості по аліментах

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Радомишльського районного
суду Житомирської області від 11
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и
л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому
просила визнати незаконними дії ВДВС
Радомишльського районного управління
юстиції в частині визначення розміру
заборгованості за аліментами, та
визначити заборгованість за
аліментами, яка утворилася за період з
лютого по грудень 2013 року в сумі 5317 грн.
86 коп., з січня по травень 2014 року в сумі
3257 грн. 50 коп., а всього на суму 8575 грн. 36
коп. Зазначила, що ОСОБА_2 на підставі
рішення суду зобов'язаний платити
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 14
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 27.02.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.
Оскільки платник аліментів не
працював, вона звернулася до ВДВС
Радомишльського РУЮ із заявою про
визначення розміру заборгованості за
аліментами, проте розрахунок,
проведений виконавчою службою 01.07.2014
року, здійснено неправильно.

Ухвалою Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 11 вересня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила ухвалу скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 195 СК заборгованість
за аліментами, присудженими у частці
від заробітку (доходу), визначається
виходячи з фактичного заробітку
(доходу), який платник аліментів
одержував за час, протягом якого не
провадилося їх стягнення. Якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості, але працює
на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.
Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

З роз'яснень, викладених у п. 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18.12.2009 року "Про судове рішення у
цивільній справі" вбачається, що судові
рішення викладаються у формі ухвали
або рішення (ч. 1 ст. 208 ЦПК України).
Судовий наказ і заочне рішення є
різновидами судового рішення. Судовий
розгляд, яким справа вирішується по
суті, закінчується ухваленням рішення
суду іменем України, в тому числі при
відшкодуванні шкоди відповідно до
Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду", в якому
вирішуються питання, що складають
його зміст (ст.ст. 214 - 218 ЦПК України).
Інші випадки закінчення розгляду
справи (зокрема, закриття провадження
у справі, залишення заяви без
розгляду) оформляються постановленням
ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому просила визнати незаконними дії
ВДВС Радомишльського районного
управління юстиції в частині
визначення розміру заборгованості за
аліментами, та визначити
заборгованість, яка утворилася за
період з лютого по грудень 2013 року в
сумі 5317 грн. 86 коп., з січня по травень 2014
року в сумі 3257 грн. 50 коп., а всього на
суму 8575 грн. 36 коп.

Дана категорія справ розглядається в
порядку позовного провадження,
наслідком якого є ухвалення рішення,
відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 208, ч.ч. 1, 2
ст. 209, ст. 215 ЦПК України.

Проте, відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції
постановив ухвалу на підставі ст.ст. 209,
210, 383 ЦПК України, розглянувши справу не
у позовному провадженні, а у порядку
розгляду скарги на дії державного
виконавця, постановивши при цьому
ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
судом першої інстанції порушено
порядок розгляду справи, у зв'язку з чим
ухвала суду підлягає скасуванню на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, а
справа поверненню на новий розгляд до
того ж суду.

Під час нового розгляду суду слід
звернути увагу на те, що до участі у
справі не притягнуто боржника, на права
та обов'язки якого може вплинути
ухвалене судом рішення. Крім того, у
справі відсутні докази на
підтвердження розміру грошового
утримання платника аліментів, який
проходить військову службу.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Радомишльського районного суду
Житомирської області від 11 вересня 2014
року скасувати, а справу повернути до
того ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча Судді