У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого судді :
Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка З.І.,
Боймиструка С.В.

секретар судового засідання
: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційні
скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
15 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду
від 15 липня 2014 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про зменшення
розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням
апеляційного суду Рівненської області
від 12 жовтня 2011 року, з 1/5 до 15/100 частини
заробітку (доходу) щомісячно,; зменшено
розмір аліментів, що стягуються на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 29 серпня 2011
року, з 1/5 до 15/100 частини заробітку
(доходу) щомісячно,; зменшено розмір
аліментів, що стягуються на користь
ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх
синів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_4, за рішенням
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 19 лютого 2014
року, з 2/5 до 3/10 частини заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з дня
набрання даним рішенням суду законної
сили і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В решті позову відмовлено за
безпідставністю вимог.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його
незаконність, оскільки воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не враховано, що загальний розмір
аліментів на утримання чотирьох дітей
перевищує 50% його заробітної плати, що
суперечить ст..70 Закону України «Про
виконавче провадження» та Закону «Про
оплату праці».

Просить рішення скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову в
повному об'ємі.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вказує на його
незаконність, оскільки суд зменшуючи
розмір аліментів не врахував, що вона є
матір'ю одиначкою, інвалідом 3-ї групи
та не має постійного заробітку.

Просить рішення в частині вимог
заявлених до неї скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
цих вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що у
позивача суд після 2011 року змінився як
матеріальний, так і сімейний стан,
оскільки в ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син
ОСОБА_9, дружина не працює та перебуває
у відпустці по догляду за дитиною, що в
силу ст. 192 СК України є підставою для
зменшення розміру аліментів.

На підтвердження такого висновку
в рішенні наведенні відповідні мотиви
та докази з якими погоджується і
апеляційний суд.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
постановою Верховної Ради України №
789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає,
що розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
р. «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів п. 17
абз. 4. встановлено, що розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

При цьому необхідно мати на увазі, що
зміна законодавства в частині
визначення мінімального розміру на
одну дитину не є підставою для
перегляду постановлених раніше
судових рішень по їх стягнення. Що ж до
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ст. 70 Закону України «Про виконавче
провадження» він не повинен
перевищувати 50 % заробітної плати цієї
особи.

Згідно з ст.70 Закону України «Про
виконавче провадження», обмеження
розміру відрахувань із заробітної
плати встановлюється законодавством
про працю. Загальний розмір усіх
відрахувань під час кожної виплати
заробітної плати не може перевищувати
п'ятдесят відсотків заробітної плати,
що має бути виплачена працівнику, у
тому числі в разі відрахування за
кількома виконавчими документами. Це
обмеження не поширюється на
відрахування із заробітної плати в
разі стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. У таких випадках
розмір відрахувань із заробітної плати
не може перевищувати сімдесяти
відсотків.

Отже, норми законодавства щодо
обмеження відрахувань із заробітної
плати боржника стосуються порядку та
строків виконання ним аліментних
зобов'язань і не можуть бути підставою
для зменшення розміру їх нарахування,
який встановлюється виключно судовим
рішенням, або за домовленістю між
батьками.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
проте, що загальний розмір аліментів на
утримання чотирьох дітей за кількома
виконавчими листами буде перевищувати
50% його заробітної плати, що суперечить
вимогам законодавства безпідставні і
спростовується вищенаведеним.

Крім того, відповідно до норм
процесуального права передбачається,
що обставини цивільних справ
з'ясовуються судом на засадах
змагальності, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку доказування і
подання доказів, то відповідно до ст. 10
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Будь-яких доказів про те, що
позивач неспроможний виплачувати
аліменти на чотирьох дітей за в розмірі
зазначеному в рішенні суду не
заслуговують на увагу, оскільки ніяких
доказів позивач до суду не надав і
судом їх не здобуто.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1
про те, що суд зменшуючи розмір
аліментів не врахував, що вона є матір'ю
одиначкою, інвалідом 3-ї групи та не має
постійного заробітку, оскільки вказані
обставини судом перевірялись і з цього
приводу в рішенні наведенні відповідні
мотиви.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції порушено норми
процесуального права, колегія суддів
відхиляє, оскільки вони не знайшли
свого підтвердження.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а
:

Апеляційні скарги представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 15 липня
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: