Справа № 127/798/13-ц
Провадження № 4-с/127/203/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.

за участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці скаргу
ОСОБА_1, що дії в інтересах ОСОБА_2 на
підставі довіреності, за участю
заінтересованої особи ОСОБА_3 на дії
державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1,
що дії в інтересах ОСОБА_2 на підставі
довіреності, із скаргою на дії
державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що рішенням
Вінницького міського суду від 17.04.2013
року по справі № 127/798/13-ц вирішено
питання про стягнення із відповідача
аліментів на утримання сина в розмірі ?
всіх його доходів щомісячно починаючи
з 11.01.2013 року. Постановою державного
виконавця Ленінського відділу ДВС ВМУЮ
Летутою І. О. від 14.08.2014 року відмовлено
у відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом про стягнення
аліментів на підставі п. 6 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку із відсутністю у виконавчому
документі реєстраційного номера
картки платника податків боржника.
Постанова згідно конверту була
направлена лише 10.09.2014 року, отримана
16.09.2014 року. Дана постанова є
незаконною, такою, що підлягає
скасуванню.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду заявника із скаргою
на дії державного виконавця
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Летути І.
О. з вимогою скасувати постанову від
14.08.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом від 22.07.2014 року у справі №
127/798/13-ц.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги,
аргументуючи їх мотивами, викладеними
в скарзі, та просив задовольнити.

В судове засідання заінтересовані
особи - державний виконавець
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Летута І.
О. та ОСОБА_3 не з'явились, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи. Причини неявки суду не
повідомлено.

Враховуючи думку представника
заявника, положення ст. 386 ЦПК України,
зокрема щодо строків розгляду скарги, і
відсутність поважних причин неявки в
судове засідання, суд ухвалив провести
розгляд справи у відсутність
заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені в
порядку, встановленому цим Законом.

Ухвала суду від 30.09.2014 року, зокрема, в
частині надання суду матеріалів
виконавчого провадження для огляду та
дослідження, Ленінським відділом ДВС
ВМУЮ виконана не була. Будь-яких
письмових пояснень чи заперечень або
доказів по даній справі суду не надано.

Судом встановлено, що 22.07.2014 року
Вінницьким міським судом Вінницької
області ОСОБА_2 було видано за рішенням
суду від 17.04.2013 року, яке набрало
законної сили 30.04.2013 року по справі №
127/798/13-ц, виконавчий лист про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки його
доходу (заробітку), щомісячно,
починаючи з 11.01.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття. (а.с. 4)

14.08.2014 року державним виконавцем
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Летутою І.
О. на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 127/798/13-ц, виданим Вінницьким
міським судом Вінницької області 22.07.2014
року в зв'язку з тим, що виконавчий лист
не відповідає вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме відсутній РНКПП боржника, про що
винесено відповідну постанову. (а.с. 3)

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що в порушення вимог
ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Летутою І.
О. вище вказана постанова була
направлена стягувачу лише 10.09.2014 року, а
не пізніше наступного дня після її
винесення, що в свою чергу
підтверджується конвертом та
відстеженням пересилання поштових
відправлень. (а.с. 14-15)

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 7 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, в тому числі, як
виконавчі листи, що видаються
судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
документ; 3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків)
або номер і серія паспорта стягувача
та боржника для фізичних осіб -
громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Отже, враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», у виконавчому документі
зазначаються відомості, в тому числі, й
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача, якщо такі відомості відомі
суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невідповідності змісту
виконавчого листа вимогам ст. 18
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

В той же час, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

Вище зазначена позиція узгоджується з
правовим висновком Верховного Суду
України від 25.06.2014 року у справі №
6-62цс14.

Однак, державний виконавець відмовив
стягувачу у відкритті виконавчого
провадження з підстав відсутності у
виконавчому документі
ідентифікаційного номера боржника, не
вчинивши дії, які б дали можливість
повідомити таку інформацію додатково,
або стягувачем чи навіть самим
боржником, оскільки сторони
виконавчого провадження, згідно ч. 1 ст.
12 Закону України «Про виконавче
провадження» мають право, в тому числі,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, давати усні та письмові
пояснення. Тобто, державний виконавець
не вчинив дії необхідні для
забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України. До
основних засад судочинства віднесено
обов'язковість судових рішень.

Згідно ст.ст. 1, 5 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів. Згідно ч. 1 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це
заключна стадія цивільного процесу, а
саме заключний етап у процесі
реалізації захисту цивільних прав, у
цьому разі порушених прав ОСОБА_2, а
згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини для
визначення розумного строку розгляду
справи включається період з
надходження до суду позовної заяви й
закінчується виконанням рішення суду.
Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинених таких дій державним
виконавцем є фактично перевіркою
дотримання положення ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду й
належного виконання рішення суду.

На вище викладене, також, звернув увагу
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в Постанові Пленуму від 21.12.2012
року № 16 «Про узагальнення судової
практики розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі».

В судовому засіданні встановлено
відповідність виконавчого документа
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження».

Суд оцінює докази наявні в справі,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно з'ясовує обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд з метою
захисту прав та інтересів заявника
прийшов до переконання в тому, що
скарга ОСОБА_1, що дії в інтересах
ОСОБА_2 на підставі довіреності, на дії
державного виконавця Ленінського
відділу ДВС ВМУЮ Летути І. О. є
обґрунтованою, а тому підлягає
задоволенню.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
державний виконавець Ленінського
відділу ДВС ВМУЮ Летута І. О. не
здійснив визначених Законом дій,
спрямованих на своєчасне примусове
виконання рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
17.04.2013 року на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, як то
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Нездійснення посадовою особою
(державним виконавцем) своїх
обов'язків, покладених на неї законом,
не повинно будь-яким чином призводити
до порушення чи обмеження прав
суб'єктів права на оскарження її
незаконних дій.

Враховуючи вище зазначене суд визнає
неправомірними дії державного
виконавця Ленінського відділу ДВС ВМУЮ
Летути І. О. щодо винесення постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 127/798/13-ц, виданого Вінницьким
міським судом Вінницької області 22.07.2014
року.

Оскільки судом встановлено
обґрунтованість скарги і визнано
оскаржувані дії державного виконавця
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Летути І.
О. неправомірними, суд вважає за
необхідне поновити порушені права
заявника, шляхом скасування постанови
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Летути І. О. про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 14.08.2014 року з
виконання виконавчого листа № 127/798/13-ц,
виданого Вінницьким міським судом
Вінницької області 22.07.2014 року, а також
зобов'язує саме Ленінський відділ ДВС
ВМУЮ, враховуючи обставини справи і те,
що у розумінні ст. 4 Закону України «Про
державну виконавчу службу» державний
виконавець не є окремим суб'єктом, а є
представником влади, який здійснює
свої повноваження від імені держави в
системі органів державної влади - ДВС,
усунути порушення шляхом вчинення дій,
спрямованих на виконання рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області по справі № 127/798/13-ц від 17.04.2013
року, визначених Законом України «Про
виконавче провадження». При цьому
судом прийнято до уваги позицію
Верховного Суду України, висвітлену в
п. 7 Постанови Пленуму «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» № 14 від 26.12.2003 року,
відповідно до якої у разі визнання
неправомірним рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов'язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом України можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою
державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 389 ЦПК України про
виконання даної ухвали Ленінський
відділ державної виконавчої служби
ВМУЮ має повідомити Вінницький міський
суд Вінницької області та заявника не
пізніше ніж у місячний строк з дня
одержання ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 5, ч. 1 та ч. 3 ст. 6, ч. 1 та ч. 3 ст. 11,
ч. 1 ст. 12, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст. 4, 7 ЗУ «Про державну виконавчу
службу», ст.ст. 11, 14, 58-60, 209, 210, 212, 213, 383-389
ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Летути Івана Олександровича
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 127/798/13-ц, виданого Вінницьким
міським судом Вінницької області 22.07.2014
року.

Скасувати постанову державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Летути Івана Олександровича
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
14.08.2014 року з виконання виконавчого
листа № 127/798/13-ц, виданого Вінницьким
міським судом Вінницької області 22.07.2014
року.

Зобов'язати Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції усунути порушення шляхом
вчинення дій, спрямованих на виконання
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області по справі № 127/798/13-ц
від 17.04.2013 року, визначених Законом
України «Про виконавче провадження».

Про виконання даної ухвали Ленінський
відділ державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції повідомити Вінницький міський
суд Вінницької області та ОСОБА_2 не
пізніше ніж у місячний строк з дня
одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: