У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року суддя Подільського
районного суду м.Києва Васильченко О.
В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Прокуратури м. Києва про усунення
перешкод у користуванні і
розпорядженні майном шляхом
скасування арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Прокуратури м. Києва про усунення
перешкод у користуванні і
розпорядженні майном шляхом
скасування арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
слідчим прокуратури м. Києва 12.09.12р.
накладено арешт на об'єкт нерухомості
за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного,
14, літ. В, площею 167,3 кв.м.

З наданих суду доказів в обґрунтування
позову вбачається, що судове
розслідування здійснюється у
кримінальному провадженні № 0000055.

П. 9 Перехідних положень КПК України (в
редакції 2012 року) передбачено, що арешт
майна, застосований під час дізнання
та досудового слідства, до набрання
чинності цим Кодексом, продовжують
свою дію до моменту їх зміни,
скасування чи припинення у порядку, що
діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 174 КПК України,
інший власник або володілець майна, які
не були присутні при розгляді питання
про арешт майна, мають право заявити
клопотання про скасування арешту майна
повністю або частково; таке клопотання
під час досудового розслідування
розглядається слідчим суддею, а під час
судового провадження - судом; арешт
майна також може бути скасовано
повністю чи частково ухвалою слідчого
судді під час досудового розслідування
чи суду під час судового провадження за
клопотанням іншого власника або
володільця майна, якщо вони доведуть,
що в подальшому застосуванні цього
заходу відпала потреба або арешт
накладено необґрунтовано; суд
одночасно з ухваленням судового
рішення, яким закінчується судовий
розгляд, вирішує питання про
скасування арешту майна.

Враховуючи те, що позивач просить
усунути перешкоди у користуванні і
розпорядженні майном шляхом
скасування арешту накладеного слідчим
прокуратури м. Києва в порядку
кримінального процесуального закону,
то в даному випадку відсутні підстави
вважати вказані у позовній заяві
правовідносини такими, що мають
цивільно-правову природу.

Таким чином, питання про скасування
арешту на майно, накладеного у порядку
кримінального судочинства,
вирішується у тому самому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

З урахуванням вище викладеного,
приходжу до висновку, що заява не
підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, а тому у
відкритті провадження у справі слід
відмовити.

Згідно вимог ч. 6 ст. 122 ЦПК України
ухвала про відмову у відкритті
провадження надсилається позивачеві
разом із заявою та всіма доданими до
неї документами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачена сума коштів на
оплату судового збору повертається за
ухвалою суду у разі відмови у відкритті
провадження у справі.

Таким чином, вважаю за необхідне
повернути ОСОБА_1 сплачений судовий
збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 7 Законом України «Про
судовий збір», ст.ст. 122, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва
про усунення перешкод у користуванні і
розпорядженні майном шляхом
скасування арешту, відмовити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. сплачений на р/р:
0008, код: 37975298, МФО: 820019 згідно
квитанції № ПН1033950 від 08.10.14р.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко