АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/542/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2976/14
Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Буленка
О.О.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк»

на рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 06 серпня
2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

07.05.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором на загальну суму 29
946,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору №
PLXRRX11560071 від 02.08. 2007 р. ОСОБА_2 отримала
строковий споживчий кредит строком на
24 місяці в сумі 2 074,80 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом. Станом на
16.04.2014 р. заборгованість становить 31 057,67
грн., у тому числі: заборгованість за
основною сумою кредиту - 1 829,70 грн.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 11 578,15 грн.,
заборгованість з комісії за
користування кредитом - 1 727,07 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 15 922,75 грн.,
штраф (фіксована складова) - 500 грн.,
штраф (процентна складова) - 1402,23 грн.
Наказом судді Решетилівського
районного суду Полтавської області від
21.05.2008 р. з ОСОБА_2 стягнуто
заборгованість за даним договором у
розмірі 3 013,10 грн., яка підлягає
виключенню із вищевказаної суми
заборгованості.

Рішенням Решетилівського
районного суду Полтавської області від
06 серпня 2014 року позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», ідентифікаційний код
14360570, заборгованість за кредитним
договором PLXRRX11560071 від 02 серпня 2007 року
станом на 16 квітня 2014 року у розмірі 109
грн.15 коп., у тому числі: - пеня - у
розмірі 109грн.15 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, у розмірі 1 грн. 09 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено у зв'язку зі спливом
позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
Комерційний Банк «ПриватБанк» просить
рішення місцевого суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволенню
позову, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставини, що мають
істотне значення для справи, та невірне
застосування норм матеріального та
процесуального права, недоведення
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом першої
інстанції, що згідно доданої до
позовної заяви позичальника №
PLXRRX11560071, яка подана відповідачем до
Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» (тепер -
ПАТ КБ «Приватбанк») 02.08.2007 р. і разом з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) складає собою кредитний
договір, згідно якого банк надав
відповідачу строковий споживчий
кредит на строк 24 місяці у розмірі 2074,80
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 75,73 грн. та одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 345,80 грн. (а.с.5).

Сторони обумовили порядок і строки
погашення кредиту та сплати відсотків,
винагороди, комісії та інших витрат
згідно з Умовами шляхом внесення
щомісячних платежів у розмірі 173,56 грн.
з 25 по 30 число кожного місяця.

У заяві позичальника також зазначено,
що при порушенні позичальником
зобов'язань із погашення кредиту
позичальник сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 15,17 % в
місяць від суми залишку непогашеної
заборгованості.

Згідно п. 5.1 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) при порушенні позичальником
строків погашення кредиту та сплати
відсотків банк має право нарахувати, а
позичальник зобов'язується сплатити
банку пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожен день прострочки
платежу.

Згідно п. 5.3 Умов при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

Пунктом 5.5 Умов визначений термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором тривалістю 5
років.

Із наданого позивачем
розрахунку за кредитом вбачається, що
відповідач неналежним чином
виконувала свої обов'язки позичальника
за даним договором, внаслідок чого
станом на 16.04.2014 р. виникла
заборгованість у розмірі 32 959,90 грн., у
тому числі: заборгованість за основною
сумою кредиту - 1 829,70 грн.;
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 11 578,15 грн.;
заборгованість з комісії за
користування кредитом - 1 727,07 грн.; пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 15 922,75 грн.;
штраф (фіксована складова) - 500 грн.;
штраф (процентна складова) - 1 402,23 грн.
(а.с. 5-6).

Судовим наказом судді Решетилівського
районного суду Полтавської області №
2-н-52/08 від 21.05.2008 р. стягнута з ОСОБА_2 на
користь банку заборгованість за
кредитом у розмірі 1 992,88 грн.,
заборгованість за відсотками у розмірі
449,26 грн. заборгованість з комісії у
розмірі 515,39 грн. та пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором у розмірі 55,57 грн., що в
сумі становить 3 013,10 грн. Даний судовий
наказ не скасований, не змінений та
набрав законної сили (а.с.4).

Різниця між заборгованістю, що
утворилася станом на 16.04.2014 р., та
стягнутою за судовим наказом,становить
29 946,80 грн. (32 959,90 грн. - 3 013,10 грн.)

Задовольняючи позов частково, місцевий
суд виходив з того, що оскільки
відповідачем не виконаний судовий
наказ, зобов»язання за кредитним
договором не припинені, то позивач мав
право на нарахування відсотків за
користування кредитом, комісії, пені та
штрафних санкцій згідно умов договору.
Крім цього, звернення позивача до суду
із заявою про видачу судового наказу,
що за своєю правовою природою
однорідна зверненню до суду з позовом,
тому перебіг позовної давності
відповідно до положень ст. 264 ЦК України
перервався і почався спочатку,
починаючи з 25.05.2008 р. та на момент
звернення до суду з позовом 07.05.2014 р. 5-ти
річний строк позовної давності
сплинув, тому вимоги про стягнення
відсотків, комісії, пені та штрафу
пред»явлені поза межами строку
позовної давності та задоволенню не
підлягають. Однак, з урахування того, що
з 10.09.2010 р. позивач не нараховував
відсотки за користування кредитом за
базовою та підвищенми ставками та
комісію, а пеню нараховував у розмірі
0,02% за кожен день прострочення від суми
простроченої заборгованості, то розмір
пені за період з 22.05.2013 р. по 16.04.2014 р.
буде стоновити 109,15 грн., який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Проте, з таким висновком місцевого суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
кредитний договір укладений між
сторонами 02.08.2007 р. стороком на 2 роки,
тобто до 02.08.2009 року, що не
заперечується ними.

21.05.2008 р. видано судовий наказ про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
всього у розмірі 3 013,10 грн., яка
складається з 1 992,88 грн. -
заборгованості за кредитом, 449,26 грн. -
заборгованості за відсотками за
користування кредитом, 515,39 грн.,
заборгованості по комісії, 55,57 грн. -
пені за несвоєчасне виконання
зов»язання (а.с.4).

Вбачається, що позивачем пред»явлено
заяву про видачу судового наказу про
стягнення всієї суми заборгованості в
межах дії договору, на час подачі заяви
про видачу судового наказу мало місце
прострочення щомісячних платежів в
межах дії кредитного договору, позивач
скористався своїм правом дострокового
стягнення всієї суми заборгованості до
закінчення дії договору, строк
позовної давності ще не розпочався,
отже є помилковим висновок місцевого
суду про те, що видача судового наказу
перервав 5-ти річний строк позовної
давності, оскільки строк позовної
давності щодо стягнення всієї суми
заборгованості почався після
закінчення строку дії договору, тобто з
03.08.2009 р. та тривав до 03.08.2014 р.

Позивач з даним позовом звернувся до
суду 07.05.2014 р., тобто в межах 5-ти річного
строку позовної давності, визначеної
умовами кредитного договору.

Пунктом 5.5 Умов визначений термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором тривалістю 5
років (а.с. 11).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позивачем не пропущено строк звернення
до суду з даним позовом, висновки
місцевого суду в цій частині не
відповідають фактичним обставинам
справи, заява відповідача про
затосування строку позовної давності
не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів, приходить
до висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення по суті
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 06 серпня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задвольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 29 946,80 грн. за кредитним
договором № PLXRRX11560071 від 02.08.2007 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий
збір в сумі 299,47 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :