У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової
О.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого
комітету Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області про визнання недійсним
державного акту про право приватної
власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 15 жовтня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом та просив:

- визнати недійсним рішення 12 сесії 5
скликання Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області «Про розгляд жителів села
Зінці» від 11 вересня 2007 року, яким
вирішено вилучити з користування
ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,10 га,
що знаходиться в с. Зінці, так як
земельна ділянка не використовується
та надати в користування земельну
ділянку площею 0,10 га в с. Зінці для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5;

- визнати недійсним рішення 23 сесії 5
скликання Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 16 жовтня 2008 року «Про
надання дозволу на розробку технічної
документації по виготовленню
державного акту на право власності на
землю» та рішення 26 сесії 5 скликання
Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 30 грудня 2008 року «Про
внесення змін до рішення Микільської
сільської ради «Про приватизації
земельних ділянок», яким вирішено
пункт 1 рішення 23 сесії 5 скликання
Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 16 жовтня 2008 року викласти у
такій редакції: передати безкоштовно у
приватну власність громадянину ОСОБА_5
земельну ділянку, розміщену по АДРЕСА_1,
площею 0,19 га по фактичному
користуванню. В тому числі: для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд - 0,19 га;

- видати у встановленому порядку ОСОБА_5
акт на право власності на земельну
ділянку;

- здійснити реєстрацію права приватної
власності на землю та внести зміни до
земле облікових документів враховуючи
збільшення земельної ділянки на 0,01 га
за рахунок земель запасу Микільської
сільської ради;

- визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 875108 від 10 листопада 2009 року,
виданий відділом Держкомзему у
Полтавському районі ОСОБА_5, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,1900 на, надану для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, а
також державну реєстрацію даного акту
в книзі записів реєстрації Державних
актів на право власності на землю.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 червня 2014
року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 15 жовтня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення,
ухвалити нове рішення по суті
заявлених позовних вимог, мотивуючи
свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, спірна
земельна ділянка була вилучена у
ОСОБА_6 за його життя, до складу
спадкового майна не входила, будь-яких
прав на неї позивач не набув, а тому
оскаржуваними рішеннями Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області його права не
порушені.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 15 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова