АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик О.Ф.,
Кирилюк Г.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2

на ухвалу Печерського районного суду
м. Києва від 11 серпня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_5 про стягнення
збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 11 серпня 2014 року в порядку
забезпечення позову накладено арешт
на частки ОСОБА_2 і ОСОБА_5 в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Хрещатий Яр» і
заборонено Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м. Києві
та Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві
проводити державну реєстрацію змін до
установчих документів стосовно ОСОБА_2
і ОСОБА_5

В апеляційних скаргах,аналогічних за
своїм змістом , ОСОБА_1 та ОСОБА_2
ставлять питання про скасування
постановленої ухвали. Посилаються на
те, що заходи забезпечення позову вжиті
безпідставно, даних про те, що
відповідачі мають намір відчужити свої
частки у статутному фонді не подані,
заява про забезпечення позову є
необґрунтованою, мотиви з яких суд
прийшов до висновку про необхідність
їх вжиття в ухвалі не наведені.
Зазначають, що позивач не довела, а суд
не пересвідчився, що існує реальна
загроза невиконання або утруднення
виконання можливого рішення при
задоволенні позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і ОСОБА_2
та їх представники ОСОБА_6 і ОСОБА_7
апеляційну скаргу підтримали з підстав
наведених в ній.

Представник ОСОБА_3 просив апеляційні
скарги відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову суд першої інстанції виходив з
того, що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду у
випадку задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Зі змісту позовної заяви убачається ,що
між сторонами існує спір з приводу
спадкування та користування спадковим
майном, яким є статутний фонд
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Хрещатий Яр»,
цей спір носить майновий характер і
ціна позову становить 2 527 300 грн.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено,
що забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22 грудня
2006 року «Про практику застосування
судами процесуального законодавства
при розгляді заяв про забезпечення
позову» забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України),
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватися
лише у разі необхідності, оскільки
безпідставне звернення до даних дій
може спричинити порушення прав та
законних інтересів інших осіб, чи
учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що даний вид
забезпечення позову є співмірним із
заявленими позовними вимогами та не
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не врахував
обсягу та обґрунтування позовних
вимог й того, що позовні вимоги про
порушення прав позивача ґрунтуються на
припущеннях, колегія суддів відхиляє,
оскільки вони не впливають на
правильність прийнятого судом рішення
про забезпечення позову, так як при
розгляді заяви суд першої інстанції не
дає оцінки обґрунтованості та
доведеності позовних вимог.

Ухвала Печерського районного суду м.
Києва від 11 серпня 2014 року постановлена
з додержанням вимог процесуального
законодавства і підстав для її
скасування, з мотивів викладених в
апеляційних скаргах не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 11 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/22540/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 12431
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Вовк С.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.