Справа № 329/650/14-ц
Рішення

Іменем України

" 02" грудня 2014 року

с.м.т.Чернігівка

Чернігівський районний суд
Запорізької області в складі:
головуючого судді Ломейко В.В., за
участю секретаря Богдан І.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, представник позивача за
договором адвокат ОСОБА_2 до ТОВ
«Новополтавка» третя особа ОСОБА_3 про
визнання додаткової угоди до договору
оренди земельної ділянки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просить визнати
недійсним додаткову угоду № 1 від 25.03.2013
року до договору оренди земельної
ділянки № 09 від 08.01.2008 року,
укладеного між ТОВ «Новополтавка» в
особі генерального директора ОСОБА_3 та
ОСОБА_3, який діяв в інтересах позивача
ОСОБА_1, на підставі нотаріально
посвідченої довіреності,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
позивачці на праві приватної власності
належить земельна ділянка розміром
5,1100га.

02 жовтня 2007 року позивачка уклала
договір оренди земельної ділянки з ТОВ
« Новополтавка».
Зазначений договір зареєстровано у
Токмацькому МРВ ЗРФ ДП «Центр ДЗК»
08.01.2008 року за № 0.

Відповідно до п.6 Договору даний
договір укладено до 31 грудня 2013 року.

Після спливу вказаного строку
позивач вважала, що земельна ділянка не
перебуває на умовах оренди у ТОВ «Ново
полтавка» та має право передати
земельну ділянку іншій особі або ж
підприємству.

Проте, в квітні 2014 року від
посадових осіб ТОВ «Новополтавка»
позивачці стало відомо, що 25.03.2013року
між ТОВ «Новополтавка» у особі
генерального директора ОСОБА_3 та
ОСОБА_3, який діяв в інтересах позивача
ОСОБА_1 на підставі нотаріально
посвідченої довіреності укладено
додаткову угоду №1 до договору оренди
земельної ділянки № 09 від 08.01.2008
року.

Відповідно до п.2 даної додаткової
угоди в п.6 договору оренди земельної
ділянки № 09 від 08.01.2008 року
внесено зміни щодо строку використання
належної позивачці земельної ділянки,
а саме збільшено строк оренди
земельної ділянки до 31.12.2019 року. Дана
додаткова угода у встановленому
Законом порядку зареєстрована.

Вважає, що додаткова угода до
договору оренди земельної ділянки №
09 від 08.01.2008р. укладена між ТОВ «
Новополтавка» у особі генерального
директора ОСОБА_3 з ОСОБА_3, який діяв в
інтересах позивачки на підставі
нотаріально посвідченої довіреності є
недійсним оскільки відповідно до ч.3
ст. 238 ЦК України представник не має
права вчиняти правочин від імені особи,
яку він представляє, в своїх інтересах
або ж в інтересах іншої особи ,
представником якого він одночасно є, за
винятком комерційного представництва,
а також у відношенні інших осіб,
встановлених законом.

Враховуючи вимоги вищезазначеної
статті закону вважає, що директор ТОВ
«Новополтавка» в особі ОСОБА_3 не мав
права укладати додаткову угоду до
договору оренди землі з самим собою,
оскільки це суперечить Цивільному
кодексу України, а також інтересам
позивачки як власника земельної
ділянки.

Крім того з позивачкою як
власником земельної ділянки не
узгоджувалось питання щодо укладення
додаткової угоди та збільшення строку
дії договору.

Під час надання довіреності з
текстом довіреності позивач не
ознайомлювалась, оскільки вважала, що
довіреність надається лише з метою
представництва її інтересів в органах
державної податкової служби України
для сплати податків після прийняття у
спадщину зазначеної земельної ділянки
. Крім того, позивачка вважала, що строк
дії довіреності є невеликим.

Однак, під час звернення до
приватного нотаріуса Чернігівського
нотаріального округу ОСОБА_4 з метою
скасування довіреності позивачці
стало відомо, що строк дії довіреності
спливає 24.09.2058 року.

На даний час довіреність
позивачем припинена , що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Єдиному реєстрі
довіреностей від 06.06.2014 року.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві, та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача та
третьої особи ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечувала, посилаючись на те ,що
ніяких порушень норм ЦК України збоку
ТОВ «Новополтавка» та його
генерального директора ОСОБА_3 при
укладанні додаткової угоди до договору
оренди з позивачем допущено не було.

Суд, дослідивши надані сторонами
докази, відзначає наступне.

Судом встановлено, що 24 вересня 2008
року ОСОБА_1 видала довіреність, якою
уповноважила ОСОБА_3 бути її
представником. Довіреність посвідчена
державним нотаріусом Гуляйпільської
державної нотаріальної контори .

25 березня 2013 року ОСОБА_3, діючи
від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності від 24.09.2008 року, уклав від
імені ОСОБА_1 з ТОВ "Новополтавка" у
особі генерального директора ОСОБА_3
додаткову угоду № 1 до договору оренди
земельної ділянки № 09 від 08.01.2008
року. Відповідно до п.2 даної додаткової
угоди в п.6 договору оренди земельної
ділянки №09 від 08.01.2008 року внесено
зміни щодо строку використання
належної позивачу земельної ділянки, а
саме: збільшено строк оренди земельної
ділянки до 31 грудня 2019 року. Дана
додаткова угода у встановленому
Законом порядку зареєстрована.

Відповідно до ст. 238 ч.3 ЦК України
представник не може вчиняти правочин
від імені особи, яку він представляє, у
своїх інтересах або в інтересах іншої
особи, представником якої він
одночасно є, за винятком комерційного
представництва, а також щодо інших
осіб, встановлених законом.

Таким чином, ОСОБА_3, будучи
генеральним директором та його
представником, одночасно як фізична
особа представляючи інтереси ОСОБА_1,
уклав додаткову угоду № 1 до договору
оренди землі в інтересах господарства,
яке він представляв за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до норм ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 Кодексу.

З огляду на встановлені в
судовому засіданні обставини та
відповідні їм правовідносини, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 203,215,238 ЦК України,
ст.8,10, 11, 60, 57, 58, 59, 61, 212,213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати недійсною додаткову
угоду № 1 від 25.03.2013 року до договору
оренди земельної ділянки № 09 від
08.01.2008 року, укладеного між ТОВ
«Новополтавка» в особі генерального
директора ОСОБА_3 та ОСОБА_3, який діяв в
інтересах ОСОБА_1, на підставі
нотаріально посвідченої довіреності.

Стягнути з ТОВ «Новополтавка» на
користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі
243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької
області через Чернігівський районний
суд Запорізької області шляхом подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.Ломейко