Справа № 1013/4597/2012 Головуючий у І
інстанції Провадження № 22-ц/780/5218/14
Доповідач у 2 інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 вересня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Білоконь О.В., Сушко Л.П.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Ірпінської міської ради Київської
області на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 16
серпня 2012 року у справі за позовом
прокурора м.Ірпеня в інтересах держави
в особі: Кабінету міністрів України,
Головного управління Держкомзему в
Київській області до Ірпінської
міської ради Київської області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_1, третя особа: Ірпінське
виробниче управління
житлово-комунального господарства про
скасування рішень міської ради та
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року прокурор м.Ірпеня
Київської області звернувся до суду в
інтересах держави із вказаним вище
позовом, який мотивував тим, що в ході
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства прокуратурою виявлено
факт порушення Ірпінською міською
радою Київської області вимог закону
при виділенні громадянам земельних
ділянок.

Вказував, що Ірпінська міська
рада Київської області своїм рішенням
від 19 червня 2003 року затвердила схему
розміщення земельних ділянок
рекреаційного призначення в м. Ірпені
на період до розробки і затвердження
генерального плану міста, в тому числі
визначила рекреаційною зоною
територію між вулицями К.Маркса та
Чехова, а також між вулицями Українська
та Лісова у м.Ірпені.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 20 березня 2008 року
затверджено перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства м. Ірпінь, в тому числі
визначено рекреаційною зоною м. Ірпінь
парк культури та відпочинку «Лісовий»
між вул. К.Маркса і Лісова орієнтовною
площею 6 га. Цим же рішенням Ірпінському
ВУКГ надано дозвіл виконати
інвентаризацію та паспортизацію
об'єктів зеленого господарства та
виготовити землевпорядну технічну
документацію на земельні ділянки. На
підставі вказаного рішення КП
«Ірпінське земельно-кадастрове бюро»
на замовлення Ірпінського ВУКГ
розробило проект землеустрою щодо
відведення в постійне користування
земельної ділянки рекреаційного
призначення (парк культури та
відпочинку «Лісовий») за адресою: м.
Ірпінь, вул. К.Маркса - вул. Лісова за
рахунок земель запасу міста.

Рішенням Ірпінської міської ради
від 7 серпня 2009 року затверджено
вищевказаний проект землеустрою та
передано в постійне користування
Ірпінському ВУКГ земельну ділянку
площею 4,1035 га для рекреаційного
призначення (парк культури та
відпочинку «Лісовий») за адресою:
Київська область, м. Ірпінь, вул.
К.Маркса - вул. Лісова.

Перевіркою встановлено, що 14
квітня 2011 року Ірпінською міською
радою Київської області прийнято
рішення № 440-10-VІ, яким визнано
нечинними рішення Ірпінської міської
ради Київської області про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення у постійне
користування земель рекреаційного
призначення Ірпінському ВУКГ, а
рішенням Ірпінської міської ради
Київської області № 437-10-VІ від 14 квітня
2011 року було скорочено перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства в м. Ірпінь, Київської
області призначених для відпочинку
населення, зокрема виключено з
переліку парків (скверів) м.Ірпеня парк
культури та відпочинку «Лісовий» по
вул. К.Маркса - вул. Лісова.

Посилався, що вказані рішення
прийняті всупереч вимогам чинного
законодавства, зокрема міська рада,
змінивши цільове призначення земель
рекреаційного призначення, вийшла за
межі своїх повноважень та порушила
вимоги ст.ст.20,50-52,149 ЗК України, а тому
вони підлягають скасуванню в частині
вилучення із земель рекреаційного
призначення парку культури та
відпочинку «Лісовий» по вул. К.Маркса -
вул. Лісова в м. Ірпінь.

Крім того, перевіркою
встановлено, що 14 квітня 2011 року
Ірпінською міською радою прийнято
рішення №444-10-VІ згідно з яким надано
дозвіл на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_17, ОСОБА_16,
ОСОБА_15, ОСОБА_14. ОСОБА_13, ОСОБА_12,
ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
по АДРЕСА_1 №№ 22, 16, 18, 38, 20, 40, 32, 8, 30, 24, 14,
10, 28, 12, 42, 36, 34 кожна площею 0,1 га.

В подальшому рішеннями
Ірпінської міськради, вказаними
громадянам затверджено проекти
землеустрою та передано в приватну
власність земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, а також видано
державні акти на право власності.

Посилаючись на те, що передача
ділянок у власність відповідачів
відбулася з порушенням закону, просив
суд:

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 14
квітня 2011 року «Про визнання нечинними
рішень Ірпінської міської ради» в
частині визнання нечинним рішення
Ірпінської міської ради Київської
області від 07 серпня 2009 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
постійне користування Ірпінського
ВУКГ Київської області за адресою:
Київська область, м. Ірпінь, вул.
К.Маркса - вул. Лісова землі
рекреаційного призначення (парк
культури та відпочинку «Лісовий») та
визначення цільового призначення
земельної ділянки площею 4,1035 га. м.
Ірпінь, вул. К.Маркса - вул. Лісова (парк
культури та відпочинку «Лісовий») як
землі для житлової та громадської
забудови»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 14
квітня 2011 року «Про внесення змін до
рішення Ірпінської міської ради
Київської області від 19 червня 2003 року»
в частині виключення з переліку
об'єктів благоустрою у сфері зеленого
господарства призначених для
відпочинку населення парк культури та
відпочинку «Лісовий» (вул. К.Маркса -
вул. Лісова);

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради від 14 квітня 2011 року «Про
надання дозволу громадянам на
розроблення проектів землеустрою» в
частині надання дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_17,
ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_13.
ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 №№ 22, 16, 18, 38, 20, 40, 32, 8,
30, 24, 14, 10, 28, 12, 42, 36, 34 в м. Ірпінь
Київської області;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 15
листопада 2011 року, від 6 жовтня 2011 року
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 34 в м.
Ірпінь Київської області для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 6
жовтня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_17
по АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 6
жовтня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_16 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_3»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_15 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_4»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_13 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_5»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_14 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_6»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_12 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_7»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_11 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_8»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_10 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_9»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_9 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_10»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 18
серпня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_8 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_11»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 1
липня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_7 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_12»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 1
липня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_3 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_13»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 1
липня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_6 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_14»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 1
липня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_5 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_15»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 1
липня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_4 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_16»;

- скасувати рішення Ірпінської
міської ради Київської області від 1
липня 2011 року «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_17»;

- визнати недійсними та скасувати
видані на ім'я відповідачів державні
акти на право власності на земельні
ділянки серії ЯК №210950; ЯК №210953; ЯК
№210952; ЯК №210954; ЯК №210951; ЯК №210955; ЯМ
№720185; ЯМ №720039; ЯМ №720035; ЯМ №720033; ЯМ
№720036; ЯМ №720034; ЯМ №20038; ЯМ № 720037; ЯМ
№119810; ЯМ №415252; ЯМ №086022;

- витребувати з незаконного
володіння відповідачів на користь
держави в особі Кабінетів міністрів
України спірні земельні ділянки та
визнати за державою в особі Кабінету
міністрів України право власності на
спірні земельні ділянки.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 16 серпня 2012
року позов прокурора задоволено
частково. Скасовано всі оспорювані
прокурором рішення Ірпінської міської
ради, визнано недійсними і скасовано
реєстрацію державних актів, виданих на
ім'я відповідачів, та витребувано
спірні земельні ділянки з незаконного
володіння відповідачів на користь
держави в особі КМ України. У визнанні
за державою права власності на спірні
земельні ділянки відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні вимог
прокурора в повному обсязі,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав доведеними, та порушення судом
норм процесуального права. Зокрема
зазначає, що оскарження рішень
Ірпінської міської ради Київської
області має вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства, а тому
провадження в цій частині слід закрити.
Вказує на помилковість висновків суду
першої інстанції про належність
спірних земель до земель рекреаційного
призначення з урахуванням того, що
державний акт на вказану земельну
ділянку не виготовлявся, земельна
ділянка знаходилась у межах населеного
пункту, а тому саме до повноважень
міської ради відносилось
розпорядження цією земельною ділянкою.

Ірпінська міська рада Київської
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні вимог
прокурора в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обстаивнам справи та
порушення судом норм процесуального
права. Скаргу мотивує тим, що
оскарження рішень Ірпінської міської
ради має вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства, а тому
провадження в цій частині слід закрити.
Вказує на помилковість висновків суду
першої інстанції про належність
спірних земель до земель рекреаційного
призначення.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Ірпінської
міської ради підлягають до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове
рішення має відповідати в тому числі на
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов прокурора
частково, суд першої інстанції
обгрунтовував свої висновки тим, що
оскільки рішенням Ірпінської міської
ради Київської області однією з
рекреаційних зон м.Ірпінь визначено
парк культури та відпочинку «Лісовий»
(по вул. К.Маркса - вул. Лісова м. Ірпінь
Київської області), то дана ділянка
набула статусу земель рекреаційного
призначення. Так як зміна цільового
призначення земель рекреаційного
призначення в даному випадку
проводиться виключно КМ України, то
Ірпінська міська рада при винесенні
рішення про виключення парку «Лісовий»
із переліку парків м.Ірпінь та в
подальшому передаючи у приватну
власність громадян земельні ділянки
для будівництва і обслуговування
житлових будинків за рахунок
рекреаційної зони, вийшла за межі своїх
повноважень чим порушила законні
інтереси держави.

Крім цього, суд першої інстанції
послався на те, що на момент прийняття
рішення про внесення змін до рішення
про виключення парку «Лісовий» із
переліку парків м. Ірпінь діяв
встановлений законом мораторій на
зміну цільового призначення земельних
ділянок рекреаційного призначення
незалежно від форми власності в містах
та в інших населених пунктах.

Отже передача спірних ділянок у
власність фізичних осіб та видача їм
державних актів на право власності на
земельні ділянки суперечить вимогам
закону.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Земельний кодекс України (ст.19 п.«ґ»)
виділяє землі рекреаційного
призначення в окрему категорію земель.

Згідно ст.50 ЗК України до земель
рекреаційного призначення належать
землі, які використовуються для
організації відпочинку населення,
туризму та проведення спортивних
заходів.

Згідно ст. 51 ЗК України склад земель
рекреаційного призначення включає
земельні ділянки зелених зон і зелених
насаджень міст та інших населених
пунктів, навчально-туристських та
екологічних стежок, маркованих трас,
земельні ділянки, зайняті територіями
будинків відпочинку, пансіонатів,
об'єктів фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 52 ЗК України землі
рекреаційного призначення можуть
перебувати у державній комунальній і
приватній власносіті. На землях
рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.

Відповідно до положень ст.20 ЗК України
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії

здійснюється на підставі рішень
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Судом першої інстанції
встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що на виконання
постанови КМ України № 1391 від 15 грудня
1997 року Ірпінська міська рада
Київської області своїм рішенням від 19
червня 2003 року «Про визначення
земельних ділянок для рекреаційного
призначення (парки, сквери) на
території м.Ірпеня» затвердила схему
розміщення земельних ділянок
рекреаційного призначення в м.Ірпені
Київської області на період до
розробки і затвердження генерального
плану міста, в тому числі визначила
рекреаційною зоною територію між
вулицями К.Маркса та Чехова, а також
Українська та Лісова (т.1 а.с.22-24).

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 20 березня 2008 року
«Про внесення змін та доповнень до
рішення Ірпінської міської ради від 19
червня 2003 року «Про визначення
земельних ділянок для рекреаційного
призначення (парки, сквери) на
території м.Ірпеня» затверджено
перелік об'єктів благоустрою у сфері
зеленого господарства м.Ірпінь, в тому
числі визначено рекреаційною зоною
м.Ірпеня парк культури та відпочинку
«Лісовий» між вул. К.Маркса і Лісова
орієнтовною площею 6 га. Цим же рішенням
Ірпінському ВУКГ надано дозвіл
виконати інвентаризацію та
паспортизацію об'єктів зеленого
господарства та виготовити
землевпорядну технічну документацію
на земельні ділянки. На підставі
вказаного рішення КП «Ірпінське
земельно-кадастрове бюро» на
замовлення Ірпінського ВУКГ розробило
проект землеустрою щодо відведення в
постійне користування земельної
ділянки рекреаційного призначення
(парк культури та відпочинку «Лісовий»)
за адресою: м.Ірпінь, вул. К.Маркса - вул.
Лісова за рахунок земель запасу міста.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 7 серпня 2009 року
затверджено вищевказаний проект
землеустрою та передано в постійне
користування Ірпінському ВУКГ
земельну ділянку площею 4,1035 га для
рекреаційного призначення (парк
культури та відпочинку «Лісовий») за
адресою: Київська область, м. Ірпінь,
вул. К.Маркса - вул. Лісова, а відділ
земельних ресурсів м.Ірпеня
зобов'язано внести відповідні зміни в
земельно-облікові документи на землю.

За таких обставин суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку, що Ірпінська міська рада у
спосіб, передбачений ст.ст.20, 50-52, 123 ЗК
України, віднесла спірні земельні
ділянки до земель рекреаційного
призначення шляхом прийняття
відповідних рішень про затвердження
схеми розміщення рекреаційної
території, затвердження відповідного
проекту землеустрою та передачі
ділянки у користування Ірпінському
ВУКГ.

Законом України «Про мораторій на
зміну цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення в містах та інших
населених пунктах», який набрав
чинності 13 квітня 2011 року, уведено
мораторій строком на п'ять років на
зміну цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення незалежно від форми
власності в містях та інших населених
пунктах, в тому числі земельних ділянок
зелених зон і зелених насаджень.

Проте, незважаючи на наявність
законодавчої заборони зміни цільового
призначення рекреаційних земель, 14
квітня 2011 року, тобто після набрання
чинності вищевказаним законом,
Ірпінська міська рада прийняла ряд
рішень № 437-10-VІ, № 440-10-VІ, якими
скоротила перелік земельних ділянок
рекреаційного призначення у сфері
зеленого господарства, виключивши з
переліку парків (скверів) м.Ірпеня парк
культури та відпочинку «Лісовий» по
вул. К.Маркса - вул. Лісова. В цей же день
14 квітня 2011 року Ірпінська міська рада
прийняла рішення № 444-10-VІ про надання
дозволів відповідачам на розробку
проектів

землеустрою щодо відведення у
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку з
території парку культури та відпочинку
«Лісовий» по вул. К.Маркса - вул. Лісова.

В подальшому рішеннями
Ірпінської міської ради, вказаним
громадянам затверджено проекти
землеустрою та передано в приватну
власність земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, а також видано
державні акти на право власності.

За таких обставин з огляду на порушення
вимог закону та інтересів держави при
зміні цільового призначення спірних
ділянок та передачі їх у власність
громадян, суд першої інстанції
правильно скасував оспорювані
прокурором рішення міської ради,
визнав недійсними і скасував
реєстрацію державних актів.

Проте, колегія суддів не може
погодитися із висновками суду в
частині витребування з незаконного
володіння відповідачів на користь
держави спірних земельних ділянок,
оскільки суд у порушення вимог статей
213, 214 ЦПК України допустив неповноту
з'ясування обставин справи, що у свою
чергу потягло невірне вирішення спору
в цій частині.

Судом встановлено, що частина
відповідачів, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_1 в період із 25
липня 2011 року по 4 листопада 2011 року
провели відчуження належних їм
земельних ділянок за договорами
купівлі-продажу іншим особам. Нові
власники ділянок до участі у справі не
залучалися і правомірність набуття
новими власниками права власності на
земельні ділянки прокурором не
оспорена.

Таким чином, оскільки на час
розгляду справи вищевказані
відповідачі не були власниками
земельних ділянок і спірні ділянки не
перебували у їх володінні, то підстави
для їх витребування з володіння цих
відповідачів відсутні.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними чи неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині витребування на
користь держави земельних ділянок з
незаконного володіння відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_1
ухвалене на неповно з'ясованих
обстаивнах справи і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволшенні вимог в цій
частині.

Колегія суддів не приймає до
уваги як необгрунтовані доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що
оскарження рішень Ірпінської міської
ради Київської області має
вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства, а тому
провадження в цій частині слід закрити.
Згідно роз'яснень, викладених у п.7
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визнання підсудності
цивільних справ» спори, що виникають із
земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і

реалізації права на землю, про надання
чи передачу земельної ділянки у
власність або користування чи
невирішення цих питань.

В даному випадку при прийнятті
оспорюваних рішень Ірпінська міська
рада діяла як суб'єкт цивільних
відносин, прокурор оспорює право
власності громадян на землю, що виникло
у них з отриманям державних актів, а
відтак має місце спір про право, який
належить до цивільної юрисдикції.

Посилання апелянта на те, що
спірні земельні ділянки, надані
відповідачам для будівництва будинків,
не відносяться до земель рекреаційного
призначення, оскільки не розроблено
проект землеустрою з організації та
встановлення меж територій
рекреаційного призначення не
грунтуються на вимогах закону і
матеріалах справи.

Як вище вказувалося Ірпінська
міська рада у спосіб, передбачений
ст.ст.20, 50-52, 123 ЗК України, віднесла
спірні земельні ділянки до земель
рекреаційного призначення шляхом
прийняття відповідних рішень. Крім
того, з матеріалів справи вбачається,
що спірна земельна ділянка передана за
рішенням міської ради у користування
Ірпінському ВУКГ, а отже відповідно до
положень ст.25 Закону України «Про
землеустрій» та ст.123 ЗК України
повинен розроблятися проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, що і було зроблено та
затверджено, а не проект щодо
організації і встановлення меж
територій рекреаційного призначення,
як помилково вважає апелянт.

Зокрема проект землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій рекреаційного призначення
розробляється у випадку, коли
рекреаційна територія створюється
відповідним органом влади чи місцевого
самоврядування без передачі такої
земельної ділянки у користування.

Спірна рекреаційна територія між
вулицями К.Маркса, Чехова, Українська
та Лісова була утворена за рішенням
Ірпінської міської ради ще у 2003 році,
коли такого виду документації як
проект землеустрою щодо організації і
встановлення меж територій
рекреаційного призначення ен
вимагалося.

Саме на вказані обставини звертав
увагу Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, скасовуючи
попередні рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги ради
про те, що громадяни набули права на
спірні ділянки на законних підставах
необгрунтовані, як вказувалося вище.
Правомірність набуття громадянами
права власності є похідною від
правомірності рішень щоджо зміни
цільового призначення спірних ділянок,
прийнятих Ірпінською міською радою 14
квітня 2011 року. Поскільки судом
визнано, що дані землі у встановленоиму
порядку набули статусу рекреаційних, і
існувала заборона на зміну їх статусу,
то послідуюча зміна їх статусу як і
виділення у власність не можуть
вважатися законними.

Доводи апеляційної скарги ради про те,
розпорядження цією земельною ділянкою
належить до повноважень міської ради, а
прокурор подав позов в інтересах
держави, необгрунтовані.

Відповідно до ст.39 ЗК України
використання земель житлової і
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Рішенням Ірпінської міської ради
від 27 червня 2002 року землі, вкриті
деревною рослинністю в межах
Ірпінського регіону, віднесено до
земель житлової і громадської забудови
і слід їх рахувати землями запасу.

Доказів про наявність
генерального плану м.Ірпеня, іншої
містобудівної документації чи
документації пов'язаної із
встановленням меж населеного пункту на
час ухвалення радою рішень, які оспорює
прокурор, матеріали справи не містять.
Виходячи з викладеного, слід дійти
висновку, що до розмежування земель
державної або комунальної власності,
за відсутності генерального плана
населеного пункта, іншої містобудівної
документації, у тому числі за
відсутності станом на 2011 рік
документації щодо встановлення меж
населеного пункту, всі землі запасу
перебувають у державній власності. На
вказані обставини в тому числі вертав
увагу Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, скасовуючи
попередні рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Ірпінської
міської ради Київської області
задоволити частково.

Рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 16 серпня 2012
року в частині витребування спірних
земельних ділянок з незаконного
володіння ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_1 на користь держави
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
вимог прокурора про витребувати з
незаконного володіння вказаних
відповідачів на користь держави
спірних земельних ділянок.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: