АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2525/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Савенко В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
08 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДемченка В.
А.суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л.
І. при секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 21 серпня 2014 року
у справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
в с т а н о в и л а :
Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся
до суду із позовом до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості.
Свої вимоги мотивував тим, що
відповідно до умов укладеного договору
№ б/н від 28.08.2007 року відповідач ОСОБА_6
отримав кредитні кошти у розмірі 7.000,0
(сім тисяч) гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36
(тридцять шість) процентів на рік на
суму залишку заборгованості за
Відповідач, підписавши заяву на
кредитування від 28.08.2007 року, разом з
Умовами та правилами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою,
підтвердив свою згоду на те, що ці
документи складають між ним і
позивачем договір. При укладенні
договору сторони керувалися ч.1 ст.364
Цивільного кодексу України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
Відповідно до п.9.12. Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.
Відповідач не надавав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, у зв'язку з
чим, станом на 31 жовтня 2013 року,
відповідач має заборгованість - 21 503 ,01
грн., яка складається з наступного: -
заборгованість за кредитом в сумі 5722,57
грн.; - заборгованість за нарахованими
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом в сумі 3433,80 грн.;
- штрафи (відповідно до п. 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг) ; - 500
грн. (фіксована частина); - 1000,14 грн.
(процентна складова).
А тому, Публічне Акціонерне
Товариство КБ «ПриватБанк» просило
стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за
кредитом в сумі 5722,57 грн.,
заборгованість за нарахованими
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом в сумі 3433,80 грн.,
а також штрафів (відповідно до Умов та
правил надання банківських послуг) в
сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1000,14
грн. (процентна складова).
Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 серпня 2014 року
Публічному Акціонерному Товариству КБ
«ПриватБанк» у задоволенні позову до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ПАТ КБ « Приватбанк»
подало апеляційну скаргу на рішення,
в якій просить рішення суду скасувати,
так як вважає його ухваленим із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухваливши нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін по справі,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, судова колегія
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги по наступних
підставах.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Дане рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам закону відповідає.

Так, ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позовна заява
про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості
за кредитним договором від 28 серпня 2007
року подана з пропуском строку
позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи із наступного.

Так, за матеріалами справи встановлено,
що між сторонами 28.08.2007 року був
укладений договір б/н відповідно до
умов якого, відповідач ОСОБА_6 отримав
кредитні кошти у розмірі 7.000,0 (сім
тисяч) гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 (тридцять шість)
процентів на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

ОСОБА_6 підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком договір,
підтверджується підписом у заяві (а. с.
13).

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п. п. 3.1, 3,4 Умов для
надання послуг банк відкриває клієнту
картрахунки, надає клієнту картки, їх
вид та строк дії визначений в заяві,
підписанням якої клієнт та банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Клієнт або його
довірена особа використовують
платіжні картки в розмірі платіжного
ліміту відповідного картрахунку, як
засіб для безготівкових розрахунків за
товари (послуги), для перерахування
коштів з картки на рахунки інших осіб, а
також як засіб для отримання
готівкових грошових коштів у касах
банків, фінансових установ, через
банкомати, та здійснення інших
операцій, передбачених угодами сторін
та законодавством України.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін (а. с. 16
- 22).

Проте, як вбачається з розрахунку
заборгованості останній платіж
відповідачем був проведений 29 жовтня
2008 року ( а. с. 117) .

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений
строк(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору .

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до норми ст. 629 ЦК договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно зі ст.266 ЦПК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Згідно п.3.1.1,п.5.4 Правил користування
платіжною карткою строк дії картки
вказаний на лицевій стороні карти
(місяць і рік), і вона діє до останнього
календарного дня зазначеного місяця,
строк погашення процентів за кредитом
визначено щомісячними платежами, а
строк погашення кредиту у повному
обсязі - останнім днем місяця,
указаного на картці.

При цьому, договір укладено 28.08.2007 року
строком на 12 місяців, останній платіж
по картці проведено відповідачем у
жовтні 2008 року, а з позовом банк
звернувся до суду 20 листопада 2013 року,
тобто за минуванням позовної давності,
про застосування якої було заявлено
відповідачем в суді першої інстанції.

Аналізуючи рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що пролонгація договору
передбачає продовження строку дії
договору після виконання сторонами
його умов і переукладання договору на
тих самих умовах, на яких він був
укладений, при цьому, після закінчення
строку дії договору банк не видавав
відповідачу грошових коштів і нової
платіжної картки, а відповідач своїх
зобов'язань за договором від 28.08.2007 року
не виконав.

Аналогічні висновки висловлені і в
постанові Верховного Суду України від
24 вересня 2014 року у справі №6-103цс14.

А тому, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції при
ухваленні рішення вірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, правомірно здійснено посилання
на правові висновки Верховного Суду
України з даного питання , а доводи
апеляційної скарги висновки суду
першої інстанції не спростовують і не
впливають на законність судового
рішення, у зв'язку з чим, рішення суду
першої інстанції підлягає до залишення
без змін, а апеляційна скарга до
відхилення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303 , 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України,
судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Приватбанк» відхилити.

Рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 серпня 2014 року у справі
за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення .

Головуючий :

Судді :