РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.09.2014 року
Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді
Лозинського Б.М.

при секретарі - Попик
А.Б.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, з участю третьої особи : п'ятої
Львівської державної нотаріальної
контори про визнання права власності
на спадкове майно у порядку
спадкування за законом, суд,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його
мати - ОСОБА_4, яка постійно проживала до
дня смерті в АДРЕСА_1. Після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина на ? частку
вказаної квартири, яка належить
спадкоємцям померлої за законом.

Крім позивача, спадкоємцем першої
черги за законом є також його рідний
брат - ОСОБА_3, відповідач по даній
справі, який виступає власником іншої ?
частки вказаної квартири, проживав з
померлою до дня смерті та на даний час
проживає за вказаною адресою.

У встановлений законом термін
позивачем була подана до п'ятої
Львівської державної нотаріальної
контори заява про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4 та нотаріальною
конторою заведена спадкова справа.

Внаслідок оформлення своїх спадкових
прав позивач отримав Свідоцтво про
право на спадщину за законом та
заповідальним розпорядженням. Однак,
оформити свої спадкові права на
належну йому ? частку в праві власності
на квартиру АДРЕСА_1 позивач не має
можливості, оскільки відповідач не
визнає таке право за позивачем та не
надає нотаріальній конторі, як власник
іншої частки спірної квартири,
правовстановлюючі документи на спірну
квартиру. Таким чином, позивач вважає,
що з вини відповідача у нього існують
перешкоди для оформлення своїх
спадкових прав у нотаріальному
порядку, просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом на ? частку в праві власності
на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, надавши
пояснення аналогічні змісту позовної
заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що стверджується
повідомленнями про вручення судової
повістки. Заперечень на позовну заяву
відповідачем суду подано не було. У
відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України
суд вважає за можливе проводити
заочний розгляд справи у відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів, проти чого представник
позивача не заперечує.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, з'ясувавши
дійсні обставини справи, права та
обов'язки сторін, суд вважає, що позов
слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом та відповідно до
вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право на
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Відповідно до вимог статей 15, 16
Цивільного кодексу України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання і має право
звернутися до суду за захистом свого
права та інтересу.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла мати позивача - ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серія НОМЕР_1 /а.с.27/. З матеріалів справи
вбачається, що після смерті ОСОБА_4
відкрилася спадщина, до складу якої
входить ? частина квартири АДРЕСА_1, яка
належала померлій на праві власності,
що підтверджується Свідоцтвом про
право власності на квартиру від 06.06.1995
року, серія ЯЯЯ №202008 /а.с.30/ та Витягом з
реєстру права власності на нерухоме
майно від 13.03.2007 року, серія ССС № 123182
/а.с.11/.

Відповідно до положень ст. 1216
Цивільного кодексу України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217
Цивільного кодексу України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Статтею 1218 Цивільного
кодексу України визначено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1261 Цивільного
кодексу України, позивач, ОСОБА_2,
будучи сином спадкодавця, є так само як
відповідач, спадкоємцем першої черги
за законом /а.с. 28/.

Згідно ст.1268 Цивільного кодексу
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.1269 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.
Позивачем у встановлений законом
термін була подана до п'ятої Львівської
державної нотаріальної контори заява
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4 /а.с. 23/ та нотаріальною конторою
заведена спадкова справа за № 1087/06
/а.с.21/.

При таких обставинах, у відповідності
до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Внаслідок оформлення своїх спадкових
прав позивач отримав Свідоцтво про
право на спадщину за законом та
заповідальним розпорядженням /а.с.12/.
Однак, оформити свої спадкові права на
належну йому ? частку в праві власності
на квартиру АДРЕСА_1 позивач не має
можливості, оскільки відповідач не
визнає таке право за позивачем /а.с.22/ та
не надає нотаріальній конторі, як
власник іншої частки спірної квартири,
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_1 /а.с.37/.

Як передбачено ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється чи не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити, оскільки підтверджено
належність на праві власності
спадкодавцеві спадкового майна та
наявність підстав для визнання права
власності позивача на спадкове майно у
порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 169, 208, 209, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, ст. 55 Конституції
України, ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268, 1269
ЦК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? (
одну четверту ) частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова:
Лозинський
Б.М.