Справа № 353/978/14-ц
Провадження № 2/353/431/14
У Х В А Л А

28 серпня 2014 року
м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області Гавриш Я.М.

ознайомившись з матеріалами справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітніх дітей без згоди батька,-

в с т а н
о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача з вищенаведеним
позовом, з тих підстав, що 07.08.2014р.
Івано-Франківським міським судом
розглянута справа № 344/1886/14-ц,
провадження № 2/344/1973/14 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки та піклування м.
Івано-Франківська, прокуратура м.
Івано-Франківська про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів. Дане рішення не вступило в
законну силу.

Від шлюбу з відповідачем вони мають
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 (12.07.2009р.н.)
та ОСОБА_4 (12.07.2009р.н.).

Останніх чотири роки починаючи з
вересня 2010 року відповідач виїхав за
межі України і їхні доньки проживають з
нею за адресою: вул. Довга,62/4, м.
Івано-Франківськ.

Вона матеріально утримує та належним
чином піклується про здоров'я дітей, їх
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

З часу виїзду за кордон відповідач
участі у вихованні та догляді за дітьми
не бере, розвитком дітей не цікавиться,
матеріальної допомоги на утримання не
надає.

Більш того, відповідач безпідставно
чинить перешкоди у здійсненні нею
заходів, спрямованих на покращення
здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Зокрема, відповідач відмовляється
надати у передбаченому законодавством
України порядку дозвіл на виїзд
малолітніх доньок за кордон для
відпочинку та оздоровлення.

Водночас, її доньки часто хворіють
застудними захворюваннями, для
лікування та профілактики яких, за
рекомендаціями лікарів, необхідне
періодичне перебування дітей на морі.
Крім того, виїзд дітей за кордон
вочевидь сприятиме розширенню
світогляду дитини та добре позначиться
на їх духовному та інтелектуальному
розвитку як особистостей.

Але не зважаючи на це, відповідач
ОСОБА_2, перебуваючи за кордоном,
безпідставно не надає згоди на виїзд
дітей за межі України. При цьому жодних
вагомих аргументів, які б пояснювали та
обґрунтовували його відмову, він не
наводить.

Вважає, що така позиція відповідача і
батька неповнолітніх дітей, шкодить їх
інтересам та не сприяє їх всебічному та
гармонійному розвитку, порушує право
дітей на повний та гармонійний
розвиток їх особистості та вказує на
зловживання відповідачем своїми
батьківськими правами.

А тому просить надати їй дозвіл на
виїзд ОСОБА_3, 12.07.2009р.н. та ОСОБА_4,
12.07.2009р.н. за кордон без дозволу (згоди)
батька ОСОБА_2 до повноліття дітей, а
також дозволити їй або її офіційному
представникові, без згоди батька
ОСОБА_2, оформлювати документи для
тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітніх ОСОБА_3, 12.07.2009р.н. та
ОСОБА_4, 12.07.2009р.н. за межі України до
країн ближнього та дальнього зарубіжжя
до досягнення ними повноліття.

Ознайомившись із позовною заявою та
доданими до неї матеріалами, вважаю, що
її слід залишити без руху, з таких
підстав:

Позивачкою при зверненні до суду в
повній мірі не враховані вимоги
положень Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 р.,
Правила оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 р. №
231, Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 р. та в
редакції, затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2010 р. № 724, якими передбачено
можливість вирішення у судовому
порядку питання про виїзд дитини за
кордон без згоди та супроводу одного з
батьків.

Відповідно до ст.119 ЦПК України в
позовній заяві зокрема повинно бути
зазначено виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на
те, що виїзд дітей за кордон необхідний
для їх оздоровлення та відпочинку.
Разом з тим, в позовній заяві відсутні
дані, які б підтверджували таку
необхідність, так само, як і докази з
цього приводу.

В позові не зазначено часу виїзду, з
визначенням його початку і закінчення,
місце виїзду (державу прямування) та
посилання на докази, які б стверджували
наведені обставини, та самі письмові
докази.

В матеріалах справи відсутні
документи, які б підтверджували, що
позивачка є матір’ю малолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім наведеного, в позовній заяві
позивачка не зазначила чи рішенням
Івано-Франківського міського суду від
07.08.2014 року відповідач позбавлений чи
не позбавлений батьківських прав
відносно двох малолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4, що має істотне значення для
вирішення спору.

Таким чином, позовна заява не
відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а
тому підлягає залишенню без руху з
наданням позивачці строку необхідного
для усунення вищенаведених
недоліків.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А
Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітніх дітей без згоди
батька - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 з часу отримання копії
ухвали, п’ятиденний строк, для
усунення недоліків зазначених в
мотивувальній частині ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає.

Суддя

Я.М. Гавриш