У х в а л а

іменем україни

11 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної
О.О.,

Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання недійсними договорів
дарування нерухомого майна, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі його
представника ОСОБА_5 на рішення
Голованівського районного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 16
жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання недійсними договорів
дарування нерухомого майна,
посилаючись на те, що договори
дарування нею були укладені під
впливом тяжких обставин і на вкрай
невигідних умовах.

Рішенням Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 16
вересня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 жовтня
2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Визнано недійсним договір дарування
нежитлової будівлі (магазин ТПП), що
знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 грудня 2012 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Голованівського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області, зареєстрований у реєстрі за №
1739.

Визнано недійсним договір дарування
нежитлової будівлі (магазин
«Промтовари»), що знаходиться в селі
Капітанка вулиця Леніна будинок
№ 100б Голованівського району
Кіровоградської області, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 грудня 2012 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Голованівського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області, зареєстрований у реєстрі за №
1741.

Визнано недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 571,10 кв. м,
кадастровий номер :51:000:0055, з
цільовим призначенням - під розміщення
магазину, що розташований на території
Капітанської сільської ради
Голованівського району, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25
грудня 2012 року, посвідчений приватним
нотаріусом Голованівського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області, зареєстрований у реєстрі за №
1743.

Визнано недійсним договір дарування
нежитлової будівлі (магазин), що
знаходиться по АДРЕСА_2, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 27 грудня 2012 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Голованівського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області, зареєстрований у реєстрі за №
1767.

Визнано недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,0240 га,
кадастровий номер :51:000:0333, з
цільовим призначенням - для розміщення
та обслуговування магазину, що
розташований на території Побузької
селищної ради Голованівського району,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 27 грудня 2012 року, посвідчений
приватним нотаріусом Голованівського
районного нотаріального округу
Кіровоградської області,
зареєстрований у реєстрі за № 1769.

Визнано недійсним договір дарування
нежитлової будівлі, що знаходиться по
АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
27 грудня 2012 року, посвідчений приватним
нотаріусом Голованівського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області, зареєстрований у реєстрі за №
1772.

Вирішено питання щодо судових витрат у
справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_5 просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних
у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України
правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз'яснено, що правочин може бути
визнаний судом недійсним на підставі
статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою
під впливом тяжкої для неї обставини і
на вкрай невигідних умовах, чим друга
сторона правочину скористалася.
Тяжкими обставинами можуть бути тяжка
хвороба особи, членів її сім'ї чи
родичів, смерть годувальника, загроза
втратити житло чи загроза банкрутства
та інші обставини, для усунення або
зменшення яких необхідно укласти такий
правочин.

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти
такий правочин добровільно, без
наявності насильства, обману чи
помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має
довести, що за відсутності тяжкої
обставини правочин не було б вчинено
взагалі або вчинено не на таких умовах.

Установлено, що згідно з договором
дарування нежитлової будівлі (магазин
ТПП), що знаходиться в селі Капітанка
вулиця Леніна будинок № 100а
Голованівського району
Кіровоградської області, укладеним між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 грудня 2012 року,
останній отримав у дар зазначену
нежитлову будівлю.

Відповідно до договору дарування
нежитлової будівлі (магазин
«Промтовари»), що знаходиться в селі
Капітанка вулиця Леніна будинок
№ 100б Голованівського району
Кіровоградської області, укладеного
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 грудня 2012
року, останній отримав у дар указану
нежитлову будівлю.

Згідно з договором дарування земельної
ділянки площею 571,10 кв. м, кадастровий
номер :51:000:0055, з цільовим
призначенням - під розміщення магазину,
що розташований на території
Капітанської сільської ради
Голованівського району, яка
знаходиться за адресою: вулиця
Леніна, № 100а/б, село Капітанка,
Голованівський район, Кіровоградська
область, укладеним між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 25 грудня 2012 року,
останній отримав у дар спірну земельну
ділянку.

Відповідно до договору дарування
нежитлової будівлі (магазин), що
знаходиться по АДРЕСА_2, укладеному між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 27 грудня 2012 року,
останній отримав у дар указану будівлю
магазину.

Згідно з договором дарування земельної
ділянки площею 0,0240га, кадастровий
номер :51:000:0333, з цільовим
призначенням - для розміщення та
обслуговування магазину, що
розташований на території Побузької
селищної ради Голованівського району,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 27 грудня
2012 року останній отримав у дар цю
земельну ділянку.

Відповідно до договору дарування
нежитлової будівлі, що знаходиться по
АДРЕСА_2, укладеному між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 27 грудня 2012 року, останній
отримав у дар указану нежитлову
будівлю.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, на підставі пояснень
сторін та наданих доказів вважав
доведеним факт укладення позивачем
оспорюваних договорів під впливом
тяжких для неї обставин і на вкрай
невигідних для неї умовах.

При цьому суд врахував стан здоров'я
позивача на момент укладання спірних
договорів, який підтверджується
наявною в матеріалах справи медичною
документацією, а також те, що позивач
фактично позбулася не лише спірного
майна, а й джерела доходів, які вона
отримувала від здавання в оренду
нерухомого майна, при тому, що будучи
вагітною та маючи ускладнення зі
здоров'ям, іншим чином самостійно
забезпечувати себе вже не могла, а
також те, що за відсутності
повідомлення від ПАТ КБ
«Правекс Банк» про сплату
заборгованості, позивачем не було б
вчинено оспорювані правочини взагалі.

Вказані обставини в сукупності суд
вважав тяжкими для позивача, що
призвело до укладення нею договорів
дарування на вкрай невигідних для неї
умовах.

На підставі досліджених судом доказів
суд вважав доведеним той факт, що за
відсутності вищевказаних тяжких
обставин правочини позивачем не було б
вчинено взагалі.

Отже, встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що на рішення
Голованівського районного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2014 року та ухвала апеляційного
суду Кіровоградської області від 16
жовтня 2014 року постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх
постановленні та в основному зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з
висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі його
представника ОСОБА_5 відхилити, рішення
Голованівського районного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 16
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.О.
Дьоміна

О.В. Ступак