Справа № 1805/6767/2012
Провадження № 2/591/4/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року
м. Суми.

Зарічний районний суд м. Суми у складі :
головуючого - судді Шершак М.І.

при секретарі - Кузьмичовій Н.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Суми справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3- особи
Третя Сумська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_3, про визнання
недійсними договору дарування.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
вищезазначеним позовом , мотивує
вимоги тим, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_5, після укладення шлюбу її
прізвище змінено на ОСОБА_1. Як
спадкоємицею нею подано заяву до
Третьої Сумської нотаріальної контори
м. Суми , про прийняття спадщини, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в спадковому реєстрі від
19.03.2012 року.

За життя її батько був власником
квартири АДРЕСА_1. Про смерть батька їй
стало відомо з телефонної розмови зі
слідчим Зарічного районного відділу
внутрішніх справ м. Суми.

В день смерті батька їй також
стало відомо від ОСОБА_2, що батько
перед смертю 23.01.2012 року подарував їй
квартиру за адресою АДРЕСА_1 власником
якої він був.

Вважає, що дана угода дарування
квартири є недійсною в силу приписів ч.
1 ст. 225 ЦК України, так як в останні роки
свого життя її батько страждав на
хронічну психічну хворобу, перебував
на обліку в Сумському обласному
клінічному психоневрологічному
диспансері з 2008 року з діагнозом
шизофренія, тому за станом здоров'я не
усвідомлював значення своїх дій та не
міг керувати ними, просить суд визнати
договір дарування квартири недійсним.

У судовому засіданні
позивачка і її представник вимоги
підтримали.

Відповідачка з позовом не
згодна зазначає, що з ОСОБА_5 її
познайомила подруга, останній
потребував сторонньої допомоги, був у
жахливому стані на протязі року вона
за ним доглядала і в знак подяки він
їй подарував спірну квартиру, під
час укладення договору він все
розумів, писав заяву на ім'я
нотаріуса, цікавився наслідками
укладення договору дарування, даний
договір дарування є не що інше як
свідомий прояв волі власника
відносно свого майна, просить суд
відмовити в задоволенні вимог.

Третя особа ОСОБА_3 не погоджується з
позовом, зазначає, що вона являється
добросовісним набувачем майна,
просить відмовити в задоволенні
вимог.

Третя Сумська державна
Нотаріальна контора просить суд
розглядати справу без їх участі.

Суд заслухавши сторони по
справі свідків, дослідивши зібрані
докази по справі в їх сукупності
вважає, що позов не підлягає
задоволенню згідно наступного:

Як було встановлено під час
судового розгляду, що ОСОБА_5, був
власником квартири АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, помер. 23 січня 2012
року ОСОБА_5 подарував квартиру
АДРЕСА_3 ОСОБА_2, дані обставини не
оспорюються сторонами і в судовому
засіданні підтверджуються письмовими
доказами Т-1 а.с.7,10,11,67.

В подальшому ОСОБА_2 уклала договір
купівлі - продажу даної квартири з
ОСОБА_3 , матеріали справи а.с.25.

Позивачка ОСОБА_1 як донька
померлого в обґрунтування своїх
вимог посилається на ті обставини, що
її батько на час укладення договору
дарування квартири перебував у
безпорадному стані, страждав на
психічне захворювання, лікувався з
приводу даного захворювання і на час
укладення угоди не міг усвідомлювати
свої дії і керуватися ними з цих
підстав просить визнати даний
договір недійсним, однак суд не може
погодитись з позивачкою оскільки по
справі проведено дві посмертні
судово-психіатричні експертизи, одна
виконана відповідно до ухвали суду
від 03 серпня 2012 року експертами КЗ
Сумського обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру м.
Суми висновок за №507 від 27 грудня 2012
року, друга відповідно до ухвали суду
від 04 лютого2014 року експертами
Українського НДІ соціальної і
судової психіатрії та наркології за
№13 від 01.08.2014 року.

Відповідно до «Порядку
проведення судово-психіатричної
експертизи» затвердженого Наказом
Міністерства охорони здоров'я
України від 08 жовтня 2001 року за №397
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.03.2002 року за №2196507,
п.14 зазначено, що в експертизі
відсутня інстанційність. У разі
розходження думок між експертами
однієї комісії, у разі розходження
висновків первинної та повторної
експертиз жоден із висновків не має
заздалегідь установленої сили. В
зв'язку з чим суд вважає за необхідне
як один із доказів надати перевагу і
взяти до уваги висновок Сумського
обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру м.
Суми висновок за №507 від 27 грудня 2012
року, оскільки даний висновок
ґрунтується на дослідженні всієї
медичної документації відносно
ОСОБА_5, висвітлює медичні аспекти
хвороб і хворобливого стану ОСОБА_5
як вимагає того «Порядок проведення
судово-психіатричної експертизи»
затверджений Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 08
жовтня 2001 року за №397 зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 01.03.2002
року за №2196507, що не можливо
стверджувати про експертний висновок
Українського НДІ соціальної і
судової психіатрії та наркології за
№13 від 01.08.2014 року, відповідно до
якого висновок обґрунтовується на
частковій медичній документації , без
врахування меддокументації за період
лікування ОСОБА_5 з 18.02.2008 року по
03.03.2008 року, експертами Сумського
обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру м.
Суми висновок за №507 від 27 грудня 2012
року, дана мед документація
досліджувалась а.с.152, крім того у
висновку експертів за №13 від 01.08.2014
року фактично частково надано оцінку
доказів, чим перебрано повноваження
які відносяться лише до компетенції
суду Т-2 а.с.85. Також заслуговують на
увагу пояснення свідка приватного
нотаріуса ОСОБА_6 яка суду пояснила,
що під час неодноразового
спілкування з ОСОБА_5, жодних сумнівів
з приводу не розуміння своїх дій
пов'язаних з даруванням майна і не
розуміння їх значення нею не
виявлено, навпаки сам ОСОБА_5, в її
присутності склав заяву на її імя Т-1
а.с.136 в якій зазначав, що має наміри
подарувати житло відповідачці, він
вільно спілкувався з нею на різні
теми і вона встановила, що ОСОБА_5 був
всебічно розвинутою людиною. До
пояснень свідків запропонованих як
позивачем так і відповідачем суд
відноситься критично , оскільки вони
голослівні, ґрунтуються на
припущеннях, на чутках, жоден з них
не міг пояснити з посиланням на
письмові докази, які-б дійсно
відображали хворобливий стан ОСОБА_5
чим він хворів, коли лікувався, чи
дійсно вилікувався після лікування.

За таких обставин у суду відсутні
правові підстави визнавати і заповіт
і договір дарування недійсними.

Керуючись: ст.ст. 10,11,57,60,80, 174,175,224-225
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-
особи Третя Сумська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_3, про
визнання недійсними договору
дарування, залишити без задоволення.

Рішення суду підлягає
оскарженню.

Апеляційна скарга на рішення суду
особами, які брали участь у розгляді
справи, може бути подана до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів після проголошення
рішення суду і в порядку
передбаченому ст. 294 ЦПК України.

Суддя
М.І. Шершак