Провадження №2/331/717/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23» жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування», треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. В
обґрунтування позову зазначено, що 24
вересня 2013 р. позивач, керуючи належним
йому транспортним засобом Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1 потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої автомобіль зазнав
значних технічних пошкоджень. Згідно з
постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя по справі про
адміністративне правопорушення,
винним в скоєнні пригоди визнано
ОСОБА_2, який, керуючи транспортним
засобом марки Ssang Yong державний номер
НОМЕР_2, на пр. Леніна в м. Запоріжжі,
порушив Правила дорожнього руху
України та допустив зіткнення.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як водія забезпеченого
транспортного засобу відповідно до
Полісу №АС/6408749 та умов Закону України
№1961-IV від 01.07.2004 р. із змінами та
доповненнями «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», застрахована у
ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування». З метою отримання
страхового відшкодування позивач
звернувся до страхової компаній із
відповідною заявою про виплату
страхового відшкодування. Листом з
ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» повідомлено позивачу, що
прийнято рішення про виплату
страхового відшкодування в розмірі 13 380
грн. 90 коп., з урахуванням 350 грн. 00 коп.
за проведення автотоварознавчого
дослідження за винятком франшизи, яка
згідно ст. 12 Закону та Полісу становить
1000 грн. 00 коп. Крім того, в даному листі
зазначено, що постанова Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя щодо
притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності є не однозначною так
як в ній вказано, що суд не прийняв той
факт до уваги, що автомобіль Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1 після зіткнення
з автомобілем Ssang Yong державний номер
НОМЕР_2 продовжив самовільний рух та
здійснив наїзд на попереду стоячий
автомобіль Infiniti EX державний номер
НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, а тому,
страховою компанією прийнято рішення
про часткову виплату страхового
відшкодування, а саме тільки за
пошкоджену задню частину автомобіля.
Позивач вважає відмову у виплаті
страхового відшкодування в повному
обсязі не законною. Посилаючись на
зазначені обставини, просить суд
задовольнити його позов з урахуванням
уточнених позовних вимог від 16.04.2014 р.
щодо збільшення позовних вимог та
стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму
в розмірі 19 784 грн. 47 коп. за спричинену
матеріальну шкоду, що перевищила ліміт
відповідальності страховика з
урахуванням франшизи; суму в розмірі 1500
грн. 00 коп. за проведення
автотоварознавчих досліджень; суму в
розмірі 10 000 грн. 00 коп. за спричинену
моральну (немайнову) шкоду, а також
стягнути із ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на його користь суму
страхового відшкодування у розмірі 35 619
грн. 10 коп.; пеню в розмірі 811 грн. 91 коп.,
а також стягнути з відповідачів судові
витрати, які складаються з витрат на
юридичної допомогу, та судового збору,
а саме, стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» судові
витрати у розмірі 1926, 20 грн., а також
стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 1125, 36 грн.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явились, від
представника позивача надійшла заява
про розгляд справи без його
присутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить суд позовні
вимоги, з урахуванням уточнених,
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнає у повному обсязі,
заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування» в
судовому засіданні 23.10.2014 року
заперечувала проти позовних вимог в
повному обсязі, проте після оголошення
перерви у судовому засіданні до 14 год.
00 хв. на зазначену годину до суду не
з'явилась, причини неприбуття до суду
не повідомила.

Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд
розглядає справу протягом розумного
строку. Крім того, однією з основних
вимог до поведінки судді, закріплених
у ст. 6 Закону України «Про судоустрій
та статус суддів»: при здійсненні
правосуддя дотримуватися вимог
Конституції та законів України,
забезпечувати повний, всебічний та
об'єктивний розгляд судових справ з
дотриманням установлених законом
строків.

Виходячи з зазначених
нормативно-правових актів України, з
урахуванням того, що справа перебуває в
провадженні суду значний час, її
розгляд неодноразово відкладався за
клопотаннями сторін, суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача ПрАТ «Страхова компанія
«АХА «Страхування», оскільки наявних в
матеріалах справи доказів достатньо
для розгляду її по суті.

Треті особи в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, причини неприбуття до
суду не відомі. Їх неявка не
перешкоджає розгляду справи по суті,
оскільки наявних в ній доказів
достатньо для розгляду справи по суті.

В попередніх судових засіданнях третя
особа ОСОБА_3 по обставинам
дорожньо-транспортної пригоди
пояснила, що 24.09.2013 р. вона, керуючи
транспортним засобом Infiniti державний
номер НОМЕР_4, рухалася по пр. Леніна в м.
Запоріжжя, перед нею зупинився
автомобіль, в свою чергу вона також
зупинилася після чого відчула поштовх
у задню частину свого транспортного
засобу.

Третя особа ОСОБА_4 в попередніх
судових засіданнях по обставинам
дорожньо-транспортної пригоди пояснив,
що 24.09.2013 р. приблизно о 16.00 год., він на
пр. Леніна в м. Запоріжжя, керуючи
транспортним засобом Daewoo Lanos державний
номер НОМЕР_5, здійснив наїзд на
автомобіль Ssang Yong державний номер
НОМЕР_2, який не рухався, під керуванням
водія ОСОБА_2, який вже до нього
потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду та стояв. При цьому, додав, що
він не міг на автомобілі Daewoo Lanos
спричинити таку шкоду трьом
позашляховикам які стояли, так як маса
Ssang Yong та Toyota 4 Runner по кілька тон і
зрушити їх з місця він би не зміг, так як
пошкодження на його автомобілі тільки
капот.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи учасників процесу,
перевіривши фактичні обставини справи
письмовими доказами, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Судом встановлено, що 24 вересня 2013 р.
ОСОБА_1, керуючи належним на підставі
свідоцтва о реєстрації НОМЕР_6 від
21.07.2011 р., транспортним засобом Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1 потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої автомобіль зазнав
значних технічних пошкоджень.

Згідно з постановою Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2013 р.
по справі №3/331/1646/13 про адміністративне
правопорушення, винним в скоєнні
пригоди визнано ОСОБА_2, який керуючи
транспортним засобом марки Ssang Yong
державний номер НОМЕР_2, на пр. Леніна в
м. Запоріжжі, порушив Правила
дорожнього руху України та допустив
зіткнення з автомобілем Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 14.11.2013 р. по справі №33/778/538/13
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 10.10.2013 р. по справі №3/331/1646/13
залишено без задоволення, а постанову
першої інстанції без змін.

Згідно з постановою апеляційного суду
Запорізької області від 05.11.2013 р. по
адміністративній справі №33/778/535/13 за
скаргою ОСОБА_4 на постанову Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2013
р., постанову, якою ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення передбаченого
ст. 124 КУпАП - уточнено, що дії ОСОБА_4 не
перебувають у причинному зв'язку між
зіткненням автомобілів Ssang Yong
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_2, Toyota 4 Runner державний номер
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та
Infiniti державний номер НОМЕР_4, під
керуванням водія ОСОБА_3

Відповідно до полісу №АС/6408749
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як власника забезпеченого
транспортного засобу Ssang Yong державний
номер НОМЕР_2 застрахована у ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування».

Транспортний засіб Toyota 4 Runner державний
номер НОМЕР_1, на праві власності та
повного господарського віддання
належить ОСОБА_1 згідно з свідоцтвом
про реєстрацію НОМЕР_6.

Згідно із звітом №08/01 від 22.01.2014 р.
автотоварознавчого дослідження про
визначення вартості матеріального
збитку спричиненого власнику
транспортного засобу Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1, сума
матеріальної шкоди на дату оцінки
становить 53 072 грн. 49 коп.

Згідно із звітом №36/04 від 15.04.2014 р.
автотоварознавчого дослідження про
визначення вартості матеріального
збитку спричиненого власнику
транспортного засобу Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1, сума
матеріальної шкоди на дату оцінки
становить 68 784 грн. 47 коп.

Відповідно до доводів представника
позивача, наданих в попередніх судових
засіданнях, шкода, яка була завдана
позивачу не відшкодована в повному
обсязі, а тому, відновити пошкоджений
транспортний засіб позивач не мав
коштів до квітня 2014 р. Тільки 11.04.2014 р. та
14.04.2014 р. придбав запасні частини та
деталі на автомобіль у ТОВ «Восток
Автомир», який є офіційним дилером Toyota
з Запорізькому регіоні, але вартість
запчастин зросла у зв'язку із
знеціненням курсу гривні по відношенню
до долара США, адже всі комплектуючі
закупляються офіційними дилерами в
Україні саме в іноземній валюті, що
підтверджується рахунком № ВА-000603 від
11.04.2014 року, рахунком № ВА-000601 від 11.04.2014
року, касовим чеком № 696, касовим чеком
№ 666 від 11.04.2014 року, листом ТОВ «Восток
Авто» № 139 від 01.10.2014 року.

Згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України,
якою передбачено, що розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було прийнято рішення
повторно звернутися до спеціаліста
автотоварознавця - ОСОБА_6, який
проводив огляд пошкодженого
транспортного засобу 29.09.2013 р., з
приводу проведення товарознавчого
дослідження з урахуванням цін станом
на 11.04.2014 р.

Таким чином, згідно із звітом №36/04 від
15.04.2014 р. автотоварознавчого
дослідження про визначення вартості
матеріального збитку спричиненого
власнику транспортного засобу Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1, сума
матеріальної шкоди на дату оцінки
становить 68 784 грн. 47 коп., тоді як
відповідно до звіту №08/01 станом на
22.01.2014 р. ця сума становила 53 072 грн. 49
коп.

Згідно з п.9.2, ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», передбачено, що розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.

Статтею 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих.

Відповідно до полісу №АС/6408749 від 05.08.2013
р. та умов Закону України №1961-IV від
01.07.2004 р. із змінами та доповненнями
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2, як водія
забезпеченого транспортного засобу
застрахована в ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування».

Згідно із п. 4 зазначеного Полісу, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну на одного потерпілого складає
50000,00 грн.

Згідно із п. 5 зазначеного полісу, сума
франшизи (страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну майну потерпілих
завжди зменшується на суму франшизи)
становить 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування», страхова сума - грошова
сума, в межах якої страховик
відповідно до умов страхування
зобов'язаний провести виплату при
настанні страхового випадку. Страхова
виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку.

Згідно Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та положень
Цивільного кодексу України,
обов'язковою умовою визнання події
страховим випадком за полісом і
здійснення виплати страхового
відшкодування обов'язковим є
встановлення: протиправності дій
особи, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
при експлуатації забезпеченого
транспортного засобу; наявність шкоди,
за заподіяння якої виникає
цивільно-правова відповідальність;
взаємозв'язок між протиправними діями
особи цивільно-правова
відповідальність якої застрахована та
заподіяною шкодою.

Оскільки в суді встановлено
протиправність дій ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована, при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу
автомобілем Ssang Yong державний номер
НОМЕР_2, а саме: наявність шкоди, за
заподіяння якої виникає
цивільно-правова відповідальність,
взаємозв'язок між протиправними діями
особи цивільно-правова
відповідальність якої застрахована та
заподіяною шкодою, то суд приходить до
висновку, що страховий випадок мав
місце та повинен відшкодовуватися
страховиком у відповідності полісу
№АС/6408749 від 05.08.2013 р. обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
підтверджується доказами та
визнається сторонами по справі, ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
частково виплатила ОСОБА_1 суму
страхового відшкодування в розмірі 13380,
90 грн., з урахуванням 350 грн. 00 коп. за
проведення автотоварознавчого
дослідження за винятком франшизи.

При визначенні розміру страхового
відшкодування ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» виходило з того, що
постанова Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 10.10.2013 р. щодо притягнення
ОСОБА_2 до відповідальності є
неоднозначною так як в ній вказано, що
суд не прийняв той факт до уваги, що
автомобіль Toyota 4 Runner державний номер
НОМЕР_1 після зіткнення з автомобілем
Ssang Yong державний номер НОМЕР_2 продовжив
самовільний рух та здійснив наїзд на
попереду стоячий автомобіль Infiniti EX
державний номер НОМЕР_4 під керуванням
ОСОБА_3, а тому, страховою компанією
прийнято рішення про часткову виплату
страхового відшкодування, а саме
тільки за пошкоджену задню частину
автомобіля.

Суд вважає необґрунтованою позицію
відповідача ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування», що постанова
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 10.10.2013 року щодо притягнення ОСОБА_2
до відповідальності є неоднозначною
так як в ній вказано, що суд не прийняв
той факт до уваги, що автомобіль Toyota 4
Runner державний номер НОМЕР_1 після
зіткнення з автомобілем Ssang Yong
державний номер НОМЕР_2 продовжив
самовільний рух та здійснив наїзд на
попереду стоячий автомобіль Infiniti EX
державний номер НОМЕР_4 під керуванням
ОСОБА_3, оскільки дана обставина
спростовується постановою
апеляційного суду Запорізької області
від 05.11.2013 р. по адміністративній справі
№33/778/535/13 за скаргою ОСОБА_4, якою
уточнено, що дії ОСОБА_4 не перебувають
у причинному зв'язку між зіткненням
автомобілів Ssang Yong державний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2,
Toyota 4 Runner державний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1 та Infiniti
державний номер НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_2 приймав
участь у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, відповідно до полісу
№АС/6408749 від 05.08.2013 р. та умов Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», з урахуванням франшизи,
загальна сума страхового
відшкодування, що підлягає сплаті,
становить 49 000,00 грн. Проте, страховою
компанією позивачу виплачено лише 13380,90
грн.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення з
відповідача ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на користь ОСОБА_1
суму страхового відшкодування в
розмірі 35 619, 10 грн. підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з положеннями ст. 20 Закону
України «Про страхування», страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк,
страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування або законом.

Відповідно до ст. 36.5. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати)
з вини страховика (МТСБУ) особі, яка
має право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

За таких обставин, відповідач ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
порушив свої зобов'язання щодо
своєчасної виплати страхового
відшкодування і повинен нести
відповідальність за прострочення
виплати страхового відшкодування за
період з 05.02.2014 р. (дата направлення
листа вих. №172/у-14 з частковою відмовою
позивачеві у виплаті) по 10.04.2014 р. (час,
коли позивач фактично приступив до
відновлення транспортного засобу,
шляхом придбання запасних частин).

Виходячи з строку прострочення, який
складає 64 дні, та облікової ставки НБУ,
що згідно з постановою НБУ від 09.08.2013
року № 315 становить 6.5% (подвійна
ставка - 13 %), сума пені складає 811,91 грн.

Таким чином, стягненню з ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» на користь
позивача підлягає пеня в розмірі 811
(вісімсот одинадцять) грн. 91 коп.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, а згідно з ч. 2
цієї статті, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
основі володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах - шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується
виною особою.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа,
що застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування), для повного
відшкодування завданої нею шкоди,
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням), ч. 2, ст. 1192 ЦК України
передбачено, що розмір збитків, які
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначаються відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі,
яке набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанова суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Із змісту названої статті вбачається,
що обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини, тобто
формально зазначаються в тексті
судового рішення словом "встановив" і
перераховуються ті обставини, які суд
бере за основу при задоволенні або
відмові у задоволенні позовних вимог.

Оскільки постановою Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2013 р.
по справі №3/331/1646/13 про адміністративне
правопорушення, винним в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_2, а ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 14.11.2013 р.
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 10.10.2013 р. по справі №3/331/1646/13
залишено без задоволення, а рішення
першої інстанції без змін, враховуючи,
відсутність в діях ОСОБА_4 причинного
зв'язку між зіткненням автомобілів Ssang
Yong державний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2, Toyota 4 Runner
державний номер НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_1 та Infiniti державний номер
НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_3,
яка встановлена постановою
апеляційного суду Запорізької області
від 05.11.2013 р., суд вважає, що ОСОБА_2 як
особа, винна в дорожньо-транспортній
пригоді, зобов'язаний сплатити ОСОБА_1
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Тобто,
законодавством у справах про
відшкодування шкоди встановлена
презумпція вини особи, якщо вона не
доведе зворотнє.

Суд вважає, що доводи відповідача
ОСОБА_2 про те, що позивачем не
доведений факт завдання шкоди саме ним
є неспроможними, оскільки не
відповідають зібраним у справі доказам
і фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом, підтверджено
звітом №36/04 від 15.04.2014 р. сума
матеріальної шкоди спричиненої ОСОБА_1
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди на дату оцінки становить 68 784,
47 грн.

Враховуючи те, що майно позивача -
автомобіль, пошкоджено внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася з вини відповідача ОСОБА_2,
беручи до уваги, що позивач не отримав
у повному обсязі страхового
відшкодування, суд вважає його право
порушеним. З метою поновлення цього
порушеного права, суд вважає
обґрунтованими позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_2, як
особи винної у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди,
витрати, які перевищують ліміт
страхового відшкодування в розмірі 19 784
грн. 47 коп. з урахуванням франшизи.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. Тобто,
відшкодування моральної шкоди може
здійснюватися не тільки в силу
договору, але й закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснено у п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (із наступними
змінами), розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації.

Враховуючи те, що позивач переніс певні
душевні страждання, викликані тим, що
відчув дискомфорт у вигляді
неможливості тривалий час
використовувати свою власність -
автомобіль, за його прямим
призначенням, а також те, що для
відновлення свого порушеного права
позивач був змушений звернутися до
суду, витратив час, зусилля, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 грошові кошти на
відшкодування завданої позивачеві
моральної шкоди. При цьому розмір
відшкодування моральної шкоди у 10000,00
гривень суд вважає не доведеним та не
обґрунтованим, а тому, керуючись
принципом розумної достатності, розмір
відшкодування заподіяної ОСОБА_1
моральної шкоди визначає у 1000,00
гривень, який вважає розумним та
справедливим.

Щодо позовної вимоги про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 витрат за
проведення авто товарознавчих
досліджень на загальну суму 1500,00 грн.,
суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування, а збитками є
витрати, які особа зробила для
відновлення свого порушеного права.

Відповідно до квитанції № 002598 (а.с.26) та
квитанції № 002452 від 11.04.2012 року (а.с.140),
ОСОБА_1 сплатив експерту за проведення
авто товарознавчих досліджень 800,00 грн.
та 700, 00 грн. відповідно.

Таким чином, суд приходить до висновку
про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача суми витрат за
проведення авто товарознавчих
досліджень у загальному розмірі 1500,00
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3
цієї ж статті Закону, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування та питання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому слід зазначити, що
доказування не може ґрунтуватися лише
на припущеннях.

Відповідачі, кожен в окремості, не
надали жодного доказу в обґрунтування
своєї позиції з приводу позовних вимог
позивача.

Серед позовних вимог позивачем
ставиться вимога про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 судових витрат по
оплаті судового збору за спричинення
матеріальної шкоди у розмірі 1225, 36 грн.,
судових витрат по оплаті судового
збору за спричинення моральної шкоди у
розмірі 243, 60 грн., а також про стягнення
з відповідача ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» судових витрат по
оплаті судового збору за спричинення
матеріальної шкоди у розмірі 1926, 20 грн.

До судових витрат по оплаті судового
збору за спричинення матеріальної
шкоди позивачем віднесено сума
сплаченого судового збору та витрат на
юридичну допомогу.

Так, згідно з первісними позовними
вимогами позивач повинен був сплатити
404,92 грн., згідно з квитанцією № ПН985461
від 20.02.2014 р. ОСОБА_1 сплачено судовий
збір у розмірі 405 грн. (а.с.3). Згідно з
уточненими 16.04.2014 р. позовними вимогами,
позивач збільшив позовні вимоги на
17223,89 грн., а тому, відповідно до
квитанції № 60 від 16.04.2014 р. сплатив 172, 24
грн. (а.с. 133). Тобто, загальна сума
сплаченого судового збору за позовні
вимоги майнового характеру складає
557,16 грн.

Крім того, позивачем сплачено судовий
збір за позовні вимоги немайнового
характеру у розмірі 243,60 грн., що
підтверджується квитанцією № ПН985457
від 20.02.2014 року.(а.с.4).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат пов'язаних з розглядом
справи. До витрат пов'язаних з
розглядом справи відносяться витрати
на надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», ставка судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру встановлена в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.
Вказаним Законом встановлена ставка
судового збору за подання позовної
заяви немайнового характеру - 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
тобто 243,60 грн., оскільки мінімальна
заробітна плата на 1 січня 2014 року
становить 1218,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог майнового
характеру, що складає 21284, 47 грн. (з яких:
19784, 47 грн. - сума матеріальної шкоди,
1500,00 грн. - витрати за автотоварознавче
дослідження) стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача підлягає
сума судового збору за позовні вимоги
майнового характеру у розмірі 212,84 грн.,
а також сума судового збору за позовні
вимоги немайнового характеру у розмірі
243,60 грн.

Разом з тим, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог майнового
характеру, що складає 36431,01 грн. (з яких:
35619,10 грн. - сума матеріальної шкоди, 811,91
грн. - пеня) стягненню з відповідача
ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» підлягає сума судового
збору за позовні вимоги майнового
характеру у розмірі 364,31 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України,
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави",
затверджено граничні розміри
компенсаційних витрат, пов'язаних з
розглядом справ. Так, граничний розмір
витрат, пов'язаних з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення у цивільній справі у
випадку, якщо компенсація сплачується
іншою стороною, не повинен
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40% розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Незважаючи на зазначене стороною
позивача не надано суду належним чином
оформлений розрахунок затрат у
відповідності до зазначених вимог
закону про граничний розмір оплати.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що позовна вимога позивача в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_2
на його користь витрат на правову
допомогу в сумі 974,40 грн., не підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15,30,61,62,75,88,208,212-215,218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_1 суму
шкоди в розмірі 36431,01 грн., з яких: 35 619
грн. 10 коп. - сума несплаченого
страхового відшкодування, 811,91 - пеня за
прострочення виплати страхового
відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму шкоди у розмірі 21284,47 грн., з яких: 19
784 грн. 47 коп. - сума матеріальної шкоди,
що перевищила ліміт відповідальності
страховика з урахуванням франшизи в
розмірі, 1500,00 грн. - витрати на
автотоварознавчі дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі
1000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 456, 44 грн., що
складаються з судового збору за
позовні вимоги немайнового характеру в
розмірі 243, 60 грн., судового збору за
позовні вимоги майнового характеру в
розмірі 212 грн. 84 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_1, судові
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 364 грн. 31 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через Жовтневий
районний суд м. Запоріжжя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.М. Світлицька