Тарутинський районний суд Одеської
________________________________________________________________________
Справа №514/1007/14-ц
Провадження по справі № 2/514/406/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
с.м.т. Тарутине

Тарутинський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого судді
Тончевої Н. М.

при секретарі
Узун Н.Д.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК
України у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом по тих підставах, що з
відповідачем вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011
року. Від даного шлюбу в них одна
неповнолітня дитина: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на
утриманні позивачки.

Спільне життя сторін не
склалося, вони перестали розуміти одне
одного, у зв'язку з цим припинили
шлюбні стосунки. Зараз сторони не
проживають разом, спільне господарство
не ведуть. У зв'язку з цим позивачка
просить суд розірвати шлюб між нею та
відповідачем.

Крім того, позивачка просить
стягнути з відповідача грошові кошти в
розмірі 14500 гривень за ювелірні вироби
вагою 25 г, які були придбані за її кошти
до шлюбу і які вона втратила з вини
відповідача; грошові кошти в розмірі 700
доларів США - половина вартості
автомобіля, який був придбаний у шлюбі
на спільні кошти.

Позивачка в судове засідання
не з'явилась, на розгляд суду від неї
надійшла заява з проханням розглянути
справу у її відсутність, на позовних
вимогах наполягає (а.с.18).

Відповідач у судове
засідання не з'явився. На адресу суду
від нього надійшли заперечення на
позовну заяву, з яких вбачається, що
відповідач частково згоден з позовними
вимогами позивачки, а саме згоден
розірвати з позивачкою шлюб. З
позовними вимогами позивачки щодо
стягнення з нього грошових коштів в
розмірі 14500 гривень за ювелірні вироби
вагою 25 г та грошових коштів в розмірі
700 доларів США - половина вартості
автомобіля - відповідач не погодився
(а.с.16-17). Крім того, надав заяву, в якій
просив розглядати справу без його
участі (а.с.15), що відповідає вимогам ч.2
ст.158 ЦПК України.

В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
засідання технічним засобом не
здійснюється.

Дослідивши і оцінивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом достовірно встановлено,
що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 26 лютого 2011 року уклали
шлюб, який був зареєстрований другим
Малиновським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 виданим другим
Малиновським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського 26 лютого 2011 року за
актовим записом № 80 (а.с. 6).

Від даного шлюбу сторони
мають одну неповнолітню дитину : сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_2, виданого
другим Малиновським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського 19 липня 2011
року, про що зроблено актовий запис № 582
(а.с. 7).

Сторони припинили шлюбні
стосунки та ведення спільного
господарства і не мають наміру їх
поновлювати, тому їх сім`я носить
виключно формальний характер. Шлюб у
сторін перший, майновий спір чи спір
про місце проживання дитини у них
відсутній.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 існує лише формально та
позов підлягає задоволенню, оскільки
ст. 112 Сімейного Кодексу України
передбачено розірвання шлюбу, якщо
судом буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

З матеріалів справи не
вбачається, що відповідачка бажає
відновити своє дошлюбне прізвище, тому
суд залишає їй прізвище "ОСОБА_1".

Право спільної сумісної
власності подружжя врегульовано
главою 8 СК України.

Статтею 60 СК України передбачено,
що майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частина 1 статті 69 СК України
регламентує, що дружина та чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено,
зокрема, домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України,
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому, суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають значення для
справи.

Однак, що стосується наявності
майна, що є особистою приватною
власністю та спільного майна, про яке
йдеться у позові, та його вартості,
позивачкою не надано на підтвердження
цього жодних доказів в порушення ст. ст.
10, 60 ЦПК України, тобто позивачкою не
доведені факт наявності майна,
належності його до переліку майна, що є
особистою приватною власністю та
спільного сумісного майна подружжя.

У зв'язку з викладени, позов в
частині стягнення з відповідача коштів
в розмірі 14500 гривень за ювелірні
вироби вагою 25 г та грошових коштів в
розмірі 700 доларів США - половина
вартості автомобіля задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст.
60, 69, 70, 71, 110, 112, 113 Сімейного кодексу
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити
частково.

Шлюб, зареєстрований 26 лютого
2011 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 другим
Малиновським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції
про що зроблено актовий запис №80 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу
залишити за ОСОБА_1 прізвище "ОСОБА_1".

В інший частині позову, а саме:
щодо стягнення з відповідача коштів в
розмірі 14500 гривень за ювелірні вироби
вагою 25 г та грошових коштів в розмірі
700 доларів США - половина вартості
автомобіля - відмовити.

Надіслати наявне рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили до відділу реєстрації
актів цивільного стану Тарутинського
районного управління юстиції Одеської
області для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Роз'яснити, що документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу, є
наявне рішення суду про розірвання
шлюбу, після набрання ним законної
сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення або отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

Суддя:
Н. М. Тончева