РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.09.2014 Франківський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Шугало В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Львівавтокомплектація» до ОСОБА_1 про
повернення незаконно перепланованих
приміщень у попередній стан, -

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Львівавтокомплектація» (надалі -
позивач) звернулось в суд з позовом до
ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про
повернення незаконно перепланованих
приміщень у попередній стан.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що ОСОБА_1
зареєстрований в кімнатах 813, 814 та
проживає разом зі сім'єю гуртожитку за
адресою АДРЕСА_1, який знаходиться у
приватній власності ТзОВ
«Львівавтокомплектація». На початку
жовтня 2013 року, в зв'язку з проведенням
інвентаризаційних дій працівниками
адміністрації ТзОВ
«Львівавтокомплектація» стало відомо,
що відповідач провів перепланування у
кімнаті 813 та межую чому з даною
кімнатою побутовому приміщені
(позначеному ХХІІ в технічному
паспорті на приватизовану квартиру) на
8 поверсі гуртожитку, який знаходиться
за адресою АДРЕСА_1. Дане
перепланування здійснене шляхом
утворення дверного проєму у стіні, яка
роз'єднувала кімнату 813 та побутове
приміщення (ХХІІ) і замурування
дверного проєму, який раніше слугував
входом з коридору до вказаного
побутового приміщення. Вказує на те, що
відповідач пояснив, що здійснив це
перепланування з метою в подальшому
використовувати наведене побутове
приміщення у власних цілях, як ще одну
жилу кімнату. Також було встановлено,
що це перепланування було здійснено
без будь - якої на це відповідної
проектно - технічної та погоджувальної
документації. Просить прийняти
рішення, яким зобов'язати гр. ОСОБА_1
привести кімнату №813 та межуюче з нею
побутове приміщення, що знаходиться на
8 поверсі в гуртожитку, який за адресою
АДРЕСА_1 у попередній стан.

На адресу суду від представника
позивача надійшла заява про розгляд
справи у відсутності представника
позивача. Позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти заочного рішення
не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, наслідки неявки, про причини
неявки суд не повідомив.

З матеріалів вбачаються права та
взаємовідносини сторін, тому суд
вважає за можливе справу слухати
справу у його відсутності, на підставі
ст.169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
а саме з витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №11865487 від
18.09.2006р., гуртожиток площею 6194, 5 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1 належить ТзОВ
«Львівавтокомплектація» на праві
приватної власності.

Актом від 25.11.2013р. підтверджено те,
що відповідач замурував дверний проєм
з коридору, який вів до побутової
кімнати на 8 (восьмому) поверсі, та в
стіні, яка розмежовує дане побутове
приміщення та кімнату №813, самовільно
вибив дверний проєм, які розташовані в
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з постановою №538 від 13
грудня 2013 року про накладення
адміністративного стягнення,
відповідач 25.11.2013р. замурував двері з
коридору, які ведуть у побутове
приміщення та в стіні, яка розмежовує
дане побутове приміщення та в кімнаті
813, вибив отвір, чим порушив ст. 150 КУпАП.

Актом ТзОВ
«Львівавтокомплектація» №37 від
15.04.2014р. встановлено, що відповідач
самовільно без будь - якої на це
відповідної проектно - технічної та
погоджувальної документації здійснив
перепланування у кімнаті 813 шляхом
утворення дверного проєму у стіні, яка
роз'єднувала кімнату 813 та межуюче з нею
побутове приміщення, що знаходиться на
8-му поверсі гуртожитку та замурував
дверний проєм, який слугував входом з
коридору до вказаного побутового
приміщення.

Крім того, до матеріалів справи
долучена колективна заява мешканців
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 від 04
серпня 2014 року, з якої вбачається, що
відповідач замурував двері з коридору,
які ведуть у побутове приміщення та в
стіні, яка розмежовує дане побутове
приміщення та в кімнаті 813, вибив отвір.

У відповідності до ст.177 ЖК України,
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітках і в інших місцях загального
користування.

Відповідно до ст.179 ЖК України,
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Також, відповідно до ст. 12 Закону
України «Про забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитків»,
утримання гуртожитку як цілісного
майнового комплексу та прибудинкових
територій здійснюється відповідно до
Правил користування приміщеннями
житлових будинків, що затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року,
власники, наймачі приміщень житлових
будинків і гуртожитків мають право на
переобладнання житлових будинків і
підсобних приміщень, балконів і лоджій
за відповідними проектами без
обмеження інтересів інших громадян,
які проживають у будинку, з дозволу
власника будинку, власника гуртожитку
та органу місцевого самоврядування, що
видається у встановленому порядку.

Пунктом 18 Примірного положення
про гуртожитки, затвердженого
постановою Ради міністрів УРСР від
03.06.1986 р. №208, передбачено, що робітники,
службовці, студенти, учні, а також інші
громадяни, які проживають у гуртожитку,
зобов'язані зберігати чистоту й
порядок у жилих приміщеннях, кабінах
ліфтів, на сходових клітках та в інших
місцях загального користування. Згідно
п. 19 Примірного положення про
гуртожитки мешканцям гуртожитку
забороняється провадити самовільно
переобладнання й перепланування
приміщень, захаращувати предметами
домашнього вжитку балкони, пожежні
проходи, коридори, сходові клітки й
запасні виходи.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України, у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Відповідачем не дотримано вимог
вказаного вище законодавства щодо
порядку перепланування та
переобладнання кімнати в гуртожитку,
жодних проектно - технічних та
погоджувальних документів щодо
здійсненого перепланування кімнати в
гуртожитку відповідачем не надано.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
звернення фізичних чи юридичних осіб
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини першої
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

За ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищенаведеного,
керуючись, ст..ст. 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 224,
суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 за власні кошти
привести у попередній стан кімнату №813
та межуюче з нею побутове приміщення,
що знаходиться на 8 поверсі в
гуртожитку, який за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ
«Львівавтокомплектація» () 243, 60 грн. (двісті сорок три гривні
60 коп.) судового збору.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович