АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 - й інстанції:
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

02 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда
Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 12 вересня 2013 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду міста Києва від 12
вересня 2013 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про відшкодування збитків
задовольнити частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 кошти, витрачені на
придбання та встановлення в квартирі
демонтованого обладнання в сумі 10 389
гривень 07 копійок., борг за спожиту
електроенергію в сумі 150,5 грн., суму
боргу за спожитий газ 54,03 грн., кошти в
сумі 5120,51 грн. сплачені за
житлово-комунальні послуги, а всього -
15 714 грн. 04 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі
229 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням
суду, відповідач ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
заочне рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 12
вересня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду 1-ї інстанції постановлено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд
ухвалив рішення за наявності
апеляційної скарги на ухвалу про
відкриття провадження у справі, неявка
відповідача в судове засідання була
викликана загостренням хронічного
захворювання, розгляд справи у
відсутності відповідачів призвів до
неповного з»ясування дійсних обставин
справи. Так, доводи позивача про те, що
вона змушена була сплачувати
житлово-комунальні послуги по
квартирі АДРЕСА_1 за період з травня 2011
року по липень 2012 року коли в ній
проживали відповідачі є неправдивими,
оскільки відповідачі ніколи не
відмовлялись сплачувати комунальні
платежі, ставши власником квартири
позивач сама забажала сплачувати
вказані платежі. Посилання суду першої
інстанції на акт огляду технічного
стану квартири, складений ОСББ «
Арсеналець-4» на підтвердження
заподіяння шкоди майну квартири є
безпідставним, так як при складанні
вказаного акту ОСББ « Арсеналець-4»
вийшло за межі своїх повноважень, а
тому даний акт є неналежним доказом у
справі. Не підтверджені належними
доказами і доводи позивача щодо
вартості придбаних нею вікон та дверей
для відновлення квартири, так як
відсутні докази того, що саме такі
вікна та двері були в квартирі на
момент виселення відповідачів з
вказаної квартири. Безпідставно суд
стягнув з відповідачів на користь
позивача сплачену ним заборгованість
по оплаті спожитої електроенергії в
сумі 150,50 гривень в жовтні 2012 року, так
як платежі по електроенергії
відповідачами сплачувались регулярно
і в повному обсязі, позивач на свій
розсуд визнала вказану заборгованість
і сплатила її після виселенні
відповідачів з квартири, а тому вимоги
до відповідачів про стягнення з них
вказаної суми платежу не підлягають
задоволенню. Відсутні підстави для
стягнення з відповідачів сплаченої
позивачем у вересня 2012 року
заборгованості по оплаті послуг за
постачання газу в сумі 54,03 гривні, так
як платежі по оплаті газопостачання
відповідачами за період проживання в
квартирі сплачувались в повному
обсязі. Посилається також на те, що
стягуючи з відповідачів грошові кошти
суд першої інстанції не врахував
скрутного матеріального становища
відповідачів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
повністю підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити..

Представник позивача ОСОБА_4  ОСОБА_9
проти доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на те, що вони
є безпідставними, а рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права..

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2
належить на праві власності позивачці
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом , виданого
Восьмою Київською державною
нотаріальною конторою 13 березня 2008
року, реєстровий номер 4-256.

У вказаній квартирі до 06.08.2012 року
проживали відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5
та їх син ОСОБА_7 1996 року народження.

З акту державного виконавця державної
виконавчої служби у Дніпровському
pайоні м. Києва від 06.08.2012 року
вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 були виселені з квартири
АДРЕСА_2. Комісією ОСББ «Арсеналець-4»
було складено акт технічного стану
квартирі АДРЕСА_2 після виселення
відповідачів з якого вбачається, що
були демонтовані (відсутні): внутрішні
двері з їх дверними коробками у
кількості 5 шт.; зовнішні вікна в кухні
та спальні; рушникосушник (сушарка для
рушників) у ванній кімнаті; газова
плита та мийка на кухні; зрізані разом з
електропроводкою та демонтовані 25
різних електророзеток.

Позивачем було проведено
відновлювальні роботи вказаного
демонтованого обладнання квартири,
загальна вартість придбаного та
встановоеного в квартирі
демонтованого перед виселенням ОСОБА_3
з квартири її обладнання складає 10 389
грн. Крім того, за період проживання
відповідачів в квартирі АДРЕСА_2 з
травня 2011 року по 06 серпня 2012 року
позивачем здійснено оплату вартості
житлово-комунальних послуг в розмірі 5
120, 51 грн., сплачено заборгованість по
оплаті електроенергії в сумі 150, 50 грн.,
та заборгованість по оплаті
газопостачання в сумі 54,03 гривні.

В добровільному порядку відповідачі
відмовляються відшкодувати позивачу
завдану шкоду та понесені нею витрати,
а тому в лютому 2013 року ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про відшкодування збитків.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4 та стягуючисолідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти,
витрачені на придбання та
встановлення в квартирі
демонтованого обладнання в сумі 10 389
гривень 07 копійок., борг за спожиту
електроенергію в сумі 150,5 грн., суму
боргу за спожитий газ 54,03 грн., кошти в
сумі 5120,51 грн. сплачені за
житлово-комунальні послуги, а всього -
15 714 грн. 04 коп., суд 1-ї інстанції виходив
з того, що саме з вини відповідачів
позивачу була заподіяна вказана
матеріальна шкода, розмір якої
підтверджений належними та
допустимими доказами, а тому вимоги
позивача в цій частині підлягають
задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник
та члени його сім'ї зобов'язані
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги щомісячно
у встановлені строки.

Відповідно до вимог п.5 ч.З ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

З наданих суду та досліджених в
судовому засіданні квитанцій по
сплаті житлово-комунальних платежів
та довідки ОСББ « Арсеналець-4»
вбачається, що за період проживання
відповідачів в квартирі АДРЕСА_2 з
травня 2011 року по 06.08.2012 року власником
квартири ОСОБА_4 було сплачено по
рахункам КП ГІОЦ 5 120,51 грн., 150,50 грн.
боргу за спожиту електроенергію на 54,03
гривні заборгованості за спожитий
відповідачами газ.

З досліджених судом доказів
достовірно встановлено, що після
виселення відповідачів з квартири
АДРЕСА_2 членами комісії ОСББ «
Арсеналець-4» було виявлено
відсутність ( демонтаж) в квартирі
внутрішніх дверей з їх дверними
коробками у кількості 5 шт.; зовнішніх
вікон в кухні та спальні;
рушникосушника (сушарки для рушників) у
ванній кімнаті; газової плити та мийки
на кухні; різних електророзеток в
кількості 25 штук.

Позивачем було проведено
відновлювальні роботи вказаного
демонтованого обладнання квартири. З
договору купівлі-продажу № 82/08/12/к від
15.08.2012 року вбачається, що ОСОБА_4 було
придбано та встановлено в квартирі
АДРЕСА_2 27.08.2012 року два пластикові
вікна, вартістю 2930,00 гривень. З
товарного чеку СПД ОСОБА_8 «
Супермережі дверей» від 13 серпня 2012
року № 1926 вбачається, що ОСОБА_4 було
придбано п'ять дверей з їх
комплектуючими, які були доставлені в
квартиру АДРЕСА_2, загальна вартість
дверей 5000,00 гривень, вартість монтажу
дверей відповідно до акту становить
1350,00 гривень. З товарних чеків ТОВ «
Епіцентр» ( а.с. 20-21) вбачається, що
позивачем було придбано сушарку для
рушників і накладну гайку до неї,
вартістю 573,50 гривень та 25 різних
розеток на загальну суму 550,80 грн.
Всього на відновлення демонтованого
відповідачами обладнання квартири
позивачем було витрачено 10 389,00
гривень.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка
встановлює загальні підстави
відшкодування шкоди в рамках деліктних
(позадоговірних) зобов'язань, під
шкодою розуміється матеріальна шкода,
що виражається в зменшенні майна
потерпілого в результаті порушення
належного йому майнового права та (або)
применшенні немайнового блага (життя,
здоров'я тощо). Шкода це не тільки
обов'язкова умова, але й міра
відповідальності, оскільки завдана
шкода (реальна шкода та упущена вигода)
відшкодовується в повному обсязі.

Оскільки судом першої інстанції
достовірно встановлено, що з вини
відповідачів позивачу була заподіяна
матеріальна шкода, яка складається з
вартості сплачених позивачем
комунальних платежів в період
проживання в квартирі відповідачів в
розмірі 5 120,51 грн., заборгованості по
оплаті вартості електроенергії в сумі
150,50 гривень та за оплату
газопостачання в сумі 54,03 гривні та
оплаті вартості робіт по відновленню
демонтованого відповідачами
обладнання квартири в сумі 10 389,00
гривень, а всього - 15 714, 04 грн., колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
задоволення позову ОСОБА_4 в частині
відшкодування вказаних витрат
позивача відповідачами.

Доводи апеляційної скарги про
неправдивість заяви позивачки про те,
що вона змушена була сплачувати
житлово-комунальні послуги по
квартирі АДРЕСА_1 за період з травня 2011
року по липень 2012 року коли в ній
проживали відповідачі, оскільки
відповідачі ніколи не відмовлялись
сплачувати комунальні платежі, ставши
власником квартири позивач сама
забажала сплачувати вказані платежі,
правильність висновків суд не
спростовують, оскільки з моменту
прийняття спадщини позивачем в 2008
році та набуття нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 стала
виконувати передбачені законом
обов»язки власника квартири,
відповідачі відмовлялись в
добровільному порядку звільнити
вказану квартиру, використовували її
для своїх потреб, чим чинили перешкоди
власнику в користуванні його
власністю і були виселені з даної
квартири лише за рішенням суду 06.08.2012
року.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги про те, що акт огляду
технічного стану квартири, складений
ОСББ « Арсеналець-4» на підтвердження
заподіяння шкоди майну квартири не є
належним доказом у справі, оскільки
вказаний акт складений комісією ОСББ «
Арсеналець-4» при здійсненні
примусового виселення відповідачів з
квартири АДРЕСА_1, підписаний членами
комісії, а тому є належним письмовим
доказом у справі

Доводи апеляційної скарги про те, що
підстави для відшкодування позивачу
вартості придбаних нею пластикових
вікон та дверей вартістю 5000,00 гривень
для відновлення квартири відсутні, так
як відсутні докази того, що саме такі
вікна та двері були в квартирі на
момент виселення відповідачів
правильність висновків суду також не
спростовують, оскільки на момент
виселення відповідачів з квартири
АДРЕСА_1 два вікна та внутрішні двері
були демонтовані відповідачами, а тому
у комісії не було можливості здійснити
опис вказаних дверей та вікон за їх
характеристиками, доказів того, які
саме вікна та двері були демонтовані в
квартирі відповідачі суду також не
надали.

Не відповідають встановленим
обставинам справи і доводи скарги про
відсутність підстав для стягнення з
відповідачів на користь позивачки
сплаченої нею заборгованості по
оплаті спожитої електроенергії в сумі
150,50 гривень в жовтні 2012 року, так як
платежі по електроенергії
відповідачами сплачувались регулярно
і в повному обсязі, оскільки вказана
заборгованість виникла внаслідок
невірного застосування відповідачами
тарифів при оплаті вартості спожитої
електроенергії, що підтверджується
актом звірки № 1/5 від 25.10.2012 року
ПАТ « Київенерго».

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
Україниколегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 12
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді: