Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3842/14-ц
Провадження №: 2/332/1120/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

Головуючого суддіСінєльнік Р.В.при
секретаріВасильченко Н.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, треті
особи - ОСОБА_6, Заводський РВ у місті
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 31.07.2014 року звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, треті
особи - ОСОБА_6, Заводський РВ у місті
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням.

Позивач просить розглянути справу за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення, про що в матеріалах справи є
відповідна заява.

Третя особа - Заводський районний
відділ у місті Запоріжжі Управління
державної міграційної служби України в
Запорізькій області, в судове не
з'явився, причини неявки суду не відомі,
але він був належним чином повідомлен
про час і місце розгляду справи.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове не
з'явився, причини неявки суду не відомі,
але він був належним чином повідомлен
про час і місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не відомі,
але він був належним чином повідомлен
про час і місце розгляду справи.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснювалось.

На підставі наявних у справі доказів,
зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові
матеріали справи, аналізуючи і
оцінюючи надані докази, приходить до
висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

На праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу від
22.02.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_7, належить
квартира АДРЕСА_1.

В зазначеній квартирі позивачка
проживає з моменту її придбання в 2008
році.

В 2008 році у вказаній квартирі з дозволу
ОСОБА_3 був зареєстрований ОСОБА_4, а в
2010 році його донька з чоловіком - ОСОБА_5
та ОСОБА_8.

При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у
вищезгаданій квартирі ніколи не
проживали. З грудня 2013 року ОСОБА_4
також в квартирі не проживає.

Зазначені обставини підтверджуються
Актом № 201 від 24.07.2014 року, складеного
спеціалістами ЦОА № 4 ГКП «Основаніє»
(а.с.10) та довідкою ЦОА № 4 від 24.07.2014 року
№1848 (а.с.11).

Згідно статті 163 Житлового кодексу
України у разі тимчасової відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою, пунктами
1 і 5 частини третьої і частиною
четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Відповідно до статті 167 Житлового
кодексу України уразі вибуття наймача
та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття.

У зв'язку з тим, що відповідачі в
спірній квартирі не проживають більше
шести місяців, вони втратили право
користування цієї квартирою в силу
положень ст. ст. 71,163,167 Житлового
кодексу України.

Відповідачі ніколи не сплачували
комунальні послуги та не вносили
квартирну плату, що нараховується
позивачу, як власниці житлового
приміщення.

А відповідно до частини 4 статті 168
Житлового кодексу України договір
найму жилого приміщення, укладений як
на визначений так і на невизначений
строк, може бути розірвано за вимогою
наймодавця, якщо наймач або особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи
одному будинку, а також у разі
систематичного невнесення наймачем
квартирної плати і плати за комунальні
послуги.

Крім того, в пункті 5 Постанови № 2 від
12.04.1985 року «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив: при
розгляді спорів, що не урегульовані
житловим законодавством, суд
застосовує норми цивільного
законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
або обмежений в його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод в
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 7 Закону України
Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її законного
представника;

- судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа,
що надійшов з органу державної
реєстрації актів цивільного стану, або
документа про смерть, виданого
компетентним органом іноземної
держави, легалізованого в
установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про
припинення:

- підстав для перебування на території
України іноземців та осіб без
громадянства;

- підстав для проживання або
перебування особи у спеціалізованій
соціальній установі, закладі
соціального обслуговування та
соціального захисту;

- підстав на право користування
житловим приміщенням.

Таким чином в судовому засіданні було
встановлено, що є всі передбачені
законом підстави для задоволення
позову, оскільки відповідач не
проживає в квартирі більше шести
місяців, не оплачує плату за
користування жилим приміщенням і
комунальні послуги, не несе інших
витрат по утриманню спірної квартири.

Керуючись ст.ст.71, 72,168 ЖК України, ст.ст.
10, 60, 212-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
в квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8
судовий збір у розмірі 81,20 грн. на
користь позивача з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суд
м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Р.В.Сінєльнік