Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3380/14-ц
Провадження №: 2/332/981/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 липня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді
Л.О. Мєркулової,

при секретарі
Н.А. Худайбердіївій,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання
недійсним договору підряду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Заводського
районного суду м. Запоріжжя з позовом, в
якому просить визнати недійсним
договір підряду №2 від 12 квітня 2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позов обґрунтовується тим, що 31 березня
2008 року між позивачем та Відповідачем 1
укладено договір доручення, за яким
відповідачу 1 було доручено від імені
позивача укласти договір підряду на
проведення ремонтно-оздоблювальних та
будівельних робіт у нежитловому
приміщенні АДРЕСА_1 в межах ліміту
грошових коштів згідно умов договору, а
саме: 200 000,00 гривень.

Так, з метою виконання договору
доручення, 12 квітня 2008 року Відповідач 1
уклав з Відповідачем 2 договір підряду
на виконання робіт №2, за умовами якого
замовник доручає, а підрядник виконує
будівельні роботи у нежитлових
приміщеннях АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що укладаючи зазначений
вище договір підряду, відповідач 1
порушив істотні умови договору
доручення, а саме: кількість
використаного матеріалу на
ремонтно-будівельні роботи
нежитлового приміщення є меншою, ніж
передбачено кошторисом, сама ж
вартість матеріалу, зазначеного у тому
ж кошторисі є завищеною у кілька разів,
та такою, що не відповідає звичайним
ринковим цінам на аналогічні
матеріали, обсяг здійснених робіт у
приміщенні не відповідає їх вартості,
тому позивач вважає договір підряду
від 12 квітня 2008 року недійсним.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не
з*явився, але надав суду заяву, в якій
зазначив, що позов визнає в повному
обсязі та просить суд розглядати
справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлені належним чином,
заяви про відкладення розгляду справи
та заяви про розгляд справи без його
участі не надходило, тому суд вважає за
можливе розглянути справу без його
участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за
договором доручення одна
сторона(повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.

Договором доручення може бути
встановлено виключне право
повіреного на вчинення від імені та за
рахунок довірителя всіх або частини
юридичних дій, передбачених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений
зобов'язаний вчиняти дії відповідно до
змісту даного йому доручення.

31 березня 2008 року між ОСОБА_1 (далі -
довіритель) та ОСОБА_2 (далі - повірений)
укладений договір доручення, за
умовами якого довіритель поручив, а
повірений взяв на себе зобов'язання від
імені та за рахунок довірителя
провести оплату та укласти договір
підряду на проведення
ремонтно-оздоблювальних та
будівельних робіт нежилого приміщення
АДРЕСА_1 та виконати будь-які дії,
необхідні для виконання зобов'язань за
договором підряду. Згідно зазначеного
договору права та обов'язки за
договорами, здійсненими повіреним,
виникають безпосередньо у довірителя.
Відповідно до п. 1.2. договору для
виконання доручення, Довіритель надає
Повіреному грошові кошти у розмірі 200
000,00 грн.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

12 квітня 2008 року між відповідачем 1
(замовник) та відповідачем 2 (підрядник)
укладено договір підряду на виконання
робіт №2, за умовами якого замовник
доручає, а підрядник виконує
будівельні роботи у нежитлових
приміщеннях АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.1. договору підряду за
виконання роботи, визначеної у додатку
до цього договору, замовник сплачує
підряднику договірну вартість,
зазначену у цьому ж додатку.

Частиною 1 ст. 236 ЦК України нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення, що припиняє права і обов'язки
сторін правочину на майбутнє.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. Таким
чином, довідавшись про порушення своїх
охоронюваних законом прав згідно
перерахунку смети від 15.04.2014 р. на
оздоблювальні роботи за договором
підряду №2 від 12.04.2008 р., встановлений
законом трирічний строк позовної
давності у позивача обраховується саме
з моменту ознайомлення його із
вказаним актом.

Крім цього, актом перерахунку від
15.04.2014 р. встановлено завищення обсягів
робіт та матеріалів на загальну суму
39565 грн.

Відповідно до частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу,
зокрема: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Статтею 203 ЦК України, серед іншого
передбачено, що особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності, правочин
має вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що на підставі
договору доручення від 31.03.2008 р. позивач
надала доручення ОСОБА_2 на укладення
договору підряду та оплату в сумі 200 000
грн. оздоблювальних робіт у
нежитловому приміщенні АДРЕСА_1.
Зазначене майно належить позивачу та
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності, оскільки набуто подружжям в
період шлюбу.

На виконання оспорюваного
договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено
акт про вартість робіт і матеріалів,
згідно якого їх загальна вартість
становить 307 133,00 грн. Пізніше згідно
акту зарахування однорідних
зустрічних вимог від 03.09.2009 р.
встановлено заборгованість за
оспорюваним договором в сумі 279430,39 грн.

Однак, пунктом 1.2. договору
доручення від 31.03.2008 р. ОСОБА_2 надано
доручення на підписання і оплату
договору підряду на суму лише 200 000,00
грн. Таким чином, з урахуванням ст.ст. 203,
215, 1004 ЦК України ОСОБА_2 вийшов за межі
наданих йому повноважень та не мав
належного обсягу цивільної
дієздатності, уклавши оскаржуваний
договір підряду на суму 307 133 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що оспорюваний договір вчинений
відповідачем 1 без належного обсягу
цивільної дієздатності, з порушенням
істотних умов договору підряду і є
таким, що підлягає визнанню недійсним з
моменту укладання.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 236, 837, 1000, 1004 ЦК
України, ст. ст. 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору підряду -
задовольнити .

Визнати недійсним з моменту укладення
договір підряду №2 від 12 квітня 2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Л.О. Мєркулова