АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Меєчко Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 червня 2014 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця, заінтересовані особи:
Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, Публічне акціонерне
товариство «Фідобанк»,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з скаргою на дії державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
посилаючись на те, що 10.06.2013 р. державний
виконавець Бялим М.Г. в порушення вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» та положень Інструкції
«Про проведення виконавчих дій» провів
без її відома опис належної їй на праві
власності квартири АДРЕСА_1, що
перебуває в іпотеці ПАТ «Фідобанк» на
виконання виконавчого листа №2-481/11
виданого 04.04.2013 р. Шевченківським
районним судом м. Києва.

З огляду на те, що опис майна було
вчинено за її відсутності, просила
визнати незаконними дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, та скасувати акт опису й
арешту майна ВП №37633899 від 10.06.2013 р.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 06.12.2013 р. визнано дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві незаконними, та скасовано акт
опису й арешту майна ВП №37633899 від 10.06.2013
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві ОСОБА_1

Справа № 761/6521/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/10054/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гайдук
С.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 р.
скасовано ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 06.12.2013 р., а
справу повернуто до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 26.06.2014 р. в задоволенні
скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити скаргу, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення і
неправильне застосування норм
матеріального процесуального права.

Зазначав, що суд залишив поза увагою
його доводи про те, що державний
виконавець, направивши ОСОБА_1 вимогу
№902/7 від 24.05.2013 р. про призначення та
проведення опису майна на 14.00 год. 21.06.2013
р., провів опис квартири боржника 10.06.2013
р., чим порушив її право брати участь у
проведенні виконавчих дій, передбачені
ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», а також вимоги ч.1 ст.6
цього Закону, відповідно до якої його
зобов'язано використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Фідобанк» просив
апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що державний
виконавець діяв відповідно до п.4.4.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, чинної на час
вчинення виконавчих дій

Представник Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи зазначена особа
була повідомлена належно, що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштової
кореспонденції.

Відхиляючи скаргу ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що державний
виконавець діяв відповідно до п.4.4.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
р. № 512/5, яким передбачено, що у разі
відсутності боржника виконання
рішення може бути проведено без його
участі за участю стягувача або його
представника та двох понятих, а
посилання скаржника на пункти 5.6.9, 5.8.4
Інструкції про проведення виконавчих
дій є помилковими, оскільки зазначена
Інструкція втратили чинність
відповідно до наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 зі
змінами, внесеними наказом
Міністерства юстиції України від 30.11.2012
р. № 1765/5.

Такий висновок суду ґрунтується на
матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 19.04.2013 р. відкрито виконавче
провадження на виконання виконавчого
листа №2-481/11, виданого 04.04.2013 р.
Шевченківським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Фідобанк» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 3 953 603,18
грн. та судових витрат у розмірі 1950,00
грн.

За змістом ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів щодо
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно та в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення, і може накладатися шляхом
винесення постанов про арешт коштів
боржника, а також майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Стягнення на нерухоме майно
звертається за відсутності у боржника
достатніх коштів чи рухомого майна з
додержанням правил ст.63 Закону України
«Про виконавче провадження».

21.05.20013 р. та 24.05.2013 р. державний
виконавець приходив до ОСОБА_1 з метою
опису майна боржника, однак двері
квартири АДРЕСА_1 державному виконавцю
не відкрили, про що були складені
відповідні акти.

24.05.2013 р. державний виконавець направив
ОСОБА_1 вимогу про забезпечення доступу
до квартири з метою опису майна,
призначеного на 21.06.2013 р. о 14.00 год.

10.06.2013 р. особа, яка проживала у АДРЕСА_1
добровільно допустила державного
виконавця, стягувача та представника
ТОВ «Укрспецторг» в зазначену
квартиру, де державний виконавець
описав майно боржника, яке було
передано на відповідальне зберігання
ОСОБА_4, про що складений акт опису й
арешту майна ВП №37633899.

Будь-яких неправомірних дій державного
виконавця при проведенні виконавчих
дій щодо опису та арешту майна
боржника, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 не встановлено.

Та обставина, що опис майна боржника
був проведений за його відсутності, не
є підставою для визнання таких дій
неправомірними, з урахуванням положень
п.4.4.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 та, що
ОСОБА_1 попередньо двічі, отримуючи
вимоги державного виконавця про
надання доступу для проведення опису
квартири АДРЕСА_1, їх не виконувала.

За змістом ч.6 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник
зобов'язаний утримуватися від вчинення
дій, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення.

Відповідно частини 7 зазначеної норми
Закону особи, які беруть участь у
виконавчому провадженні зобов'язані
сумлінно користуватися наданими
правами у виконавчому провадженні з
метою забезпечення своєчасного та в
повному обсязі вчинення виконавчих
дій.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 26 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: