Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2642/14-ц
Провадження №: 2/332/790/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у
складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильчено Н.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який
діє від себе особисто та від імені
малолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Заводському району, треті особи:
Запорізька міська рада, орган опіки та
піклування Заводської районної
адміністрації Запорізької міської
ради, про визнання права на
приватизацію житлової площі, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом про
визнання права на приватизацію
житлової площі. В позові зазначено, що
його мати отримала квартиру АДРЕСА_1,
згодом мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 З 1987
року позивач зареєстрований та
проживає у вказаній квартирі. В 2014 року
позивач звернувся із заявою про
приватизацію відносно себе та своєї
малолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з ним,
але з'ясувалось, що відсутній ордер на
вказану квартиру, внаслідок чого
позивачу було відмовлено в
приватизації, хоча незалежно від його
наявності він має право на
приватизацію згідно Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду». Просить в позові
визнати за ним та за його малолітньою
донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на
приватизацію та зобов'язати
відповідача прийняти пакет документів
на приватизацію без ордеру.

В судове засідання сторони та треті
особи не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію надав
суду заяву, в якій позов підтримав та
просив справу розглянути без нього.

Представники відповідача та третіх
осіб через канцелярію суду надали суду
заяви, в якій просили справу розглянути
без їх участі, та зазначили, що вони з
позовними вимогами згодні.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини та
відповідні їм правовідносини,
проаналізувавши та дослідивши всі
докази по справі, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач по
справі - ОСОБА_1, та його малолітня
донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
довідки МКП «Основаніє»
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1.

В квіті 2014 року ОСОБА_1 виявив бажання
із донькою приватизувати свою
вищезазначену квартиру, але йому було
відмовлено.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" спори, що виникають при
приватизації квартир (будинків) та
житлових приміщень у гуртожитках
державного житлового фонду,
вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України. Державний житловий фонд - це
житловий фонд місцевих Рад народних
депутатів та житловий фонд, який
знаходиться у повному господарському
віданні чи оперативному управлінні
державних підприємств, організацій,
установ. Особливості приватизації
житлових приміщень у гуртожитках
визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» об'єктом приватизації є
квартири, які перебувають в віданні
місцевих Рад, державних підприємств,
установ, організацій, незалежно від їх
відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України
зазначеного закону, - приватизація
здійснюється шляхом: безоплатної
передачі громадянам квартир (будинків)
з розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;
продажу надлишків загальної площі
квартир (будинків) громадянам України,
що мешкають в них або перебувають в
черзі потребуючих поліпшення житлових
умов.

Тому, суд приходить до висновку, що
позивач має право на приватизацію
квартири, в якій він зареєстрований і
мешкає, а відмова відповідача в
реалізації його права на приватизацію
порушує права позивача.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, позов повністю знайшов
своє обґрунтування у судовому
засіданні і тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208.209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 1,2, п.11 ст.8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право на приватизацію
квартири та надати дозвіл на
приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати Районну адміністрацію
Запорізької міської ради по
Заводському району прийняти пакет
документів і провести приватизацію
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, за відсутності ордеру на
вказану квартиру, та видати ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про
право власності на вказане житло
(квартиру).

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії до апеляційного суду Запорізької
області через Заводський районний суд
м. Запоріжжя.

Суддя
Р.В. Сінєльнік