СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/4977/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до державного підприємства
завод «Генератор» про встановлення
факту наявності трудового стажу у
шкідливих умовах праці та зобов'язання
видати довідку,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом
про встановлення факту наявності в
позивача спеціального трудового стажу
для призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних у ній
записів за період з 05.07.1990 по 17.04.1995 роки.
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що протягом
тривалого часу, а саме, в період з 05.08.1977
по 17.04.1995 року позивач працював на ДП
завод «Генератор». 11.04.2014 року при
зверненні з заявою до відповідача щодо
належного підтвердження наявності
трудового стажу за період роботи 1990 -1995
роки у шкідливих умовах на державному
підприємстві, позивач отримав довідку
№41/497 від 11.06.2014 року, яка містить
неточну та недостовірну інформацію, а
саме, невірно зазначено кількість днів
відпустки, аргументація відповідача
здійснюється на підставі наказу №51 від
26.10.1994 року, відповідно до якого
професії, на яких працював позивач не
дають права на пенсію за віком на
пільгових умовах. Наведеними діями
порушено право позивача на соціальний
захист.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову, зазначивши, що
посада слюсаря-електромонтажника, яку
позивач займав у період роботи з 1990 -1995
роки не відноситься до списку №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 протягом
тривалого часу працював у ДП завод
«Генератор». Зокрема, в період з 05.08.1977
по 17.10.1977, з 06.02.1980 по 15.06.1988 позивач
працював на посаді налагоджувальника
обладнання електровакуумного
виробництва, з 05.07.1990 по 17.04.1995 - на
посаді слюсаря-електромонтажника.
Наведені обставини підтверджуються
відомостями трудової книжки, серії
НОМЕР_1 від 10.08.1977 року (а. с. 6 - 8), наказом
№122/к від 11.08.1977 року (а. с. 9 - 10), наказом
№43 від 11.02.1980 року (а. с. 12), наказ №193 від
25.06.1990 року (а. с. 13).

16.05.2013 року ДП завод «Генератор» видав
ОСОБА_1 довідку про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній (а. с. 16), відповідно до
якої зазначено, що позивач працював
повний робочий день на Київському
заводі «Генератор» за період роботи з
15.08.1977 по 17.10.1977, з 06.02.1980 по 15.06.1988, за
професією налагоджувальник
обладнання, робота пов'язана із
застосуванням надзвичайно високих
частот (НВЧ).

11.04.2014 та 06.06.2014 року позивач звернувся
до відповідача з заявою про надання
інформації на предмет шкідливості
виробництва за 1977, 1980 - 1988 роки на посаді
налагоджувальника устаткування
електровакуумного виробництва на
заводі, за 1990 - 1995 по професії
слюсар-електромонтажник, надати
інформацію щодо назви продукції, яка
виготовлялась на електромонтажній
дільниці ц. 62 в період з 1990 по 1995 роки (а.
с. 17 - 19 - копія заяви).

11.06.2014 року довідкою №41/497 (а. с. 20)
відповідач повідомив, що професії, на
яких працював ОСОБА_1 на Київському
заводі «Генератор», не дають йому права
на пенсію за віком на пільгових умовах.
Позивач отримував пільги та
компенсації: доплату за умови праці в
розмірі 4 % до тарифної ставки, щорічну
додаткову відпустку в розмірі 4
календарних днів. За роботу слюсарем -
електромонтажник безкоштовно отримав
0,5 л. кефіру і сік.

Згідно додатків до колективного
договору на 1988-1990 роки, 1990 рік, 1991 рік, 1994
рік професія слюсар-електромонтажник
не входила до переліку списку №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
а відносилася до професій, робота яких
пов'язана з переробкою і застосуванням
токсичних речовин в умовах постійного
контакту, які дають право на отримання 2
гр. пектину або продуктів, що його
замінюють у вигляді фруктового соку по
300 гр. на зміну, і т.д. (а. с. 36, 39, 42, 44).

Між сторонами виник спір у зв'язку із
тим, що на думку позивача у довідці від
11.06.2014 року міститься неточна та
недостовірна інформація, яка позбавляє
його права на отримання пенсії за віком
на пільгових умовах.

В той же час позивач визнав в судовому
засіданні відсутність доказів, які б
підтверджували виконання ним робіт,
передбачених Списком № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Частиною ч. 1 ст. 13 Закону України №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що працівники, на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

У відповідності до п. 3 «Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 18.11.2005 № 383
- при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Атестація робочих місць здійснюється
на підприємствах, в організаціях та
установах незалежно від форм власності
і господарювання згідно з Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок)
та розробленими на виконання вказаної
постанови № 442 Методичними
рекомендаціями для проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженими постановою
Міністерства праці України (далі -
Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі
- Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних
актів основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України
№ 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
та Порядку дає підстави дійти висновку,
що необхідними умовами для виникнення
у особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є
формальна констатація факту
перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що містяться у
списку № 2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці, яке
полягає у наявності результатів
атестації відповідного робочого місця
за умовами праці. Документами, які
підтверджують результати атестації
робочого місця за умовами праці, можуть
бути: карта умов праці, наказ по
підприємству про затвердження
переліку робочих місць, виробництв,
професій і посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників; трудова
книжка із записом про витяг із
зазначеного наказу або з додатком
такого витягу.

В матеріалах справи відсутні докази
перебування позивача на посаді або
виконання ним робіт за період з 05.07.1990
по 17.04.1995, що містяться у списку № 2. Дані
обставини визнаються сторонами.

З наданих відповідачем додатків до
колективного договору на 1988-1990 роки, 1990
рік, 1991 рік, 1994 рік, професія
слюсар-електромонтажник, за якою
працював позивач у спірний період,
відносилася до професій, робота яких
пов'язана з переробкою і застосуванням
токсичних речовин в умовах постійного
контакту, які дають право на отримання 2
гр. пектину або продуктів, що його
замінюють у вигляді фруктового соку по
300 гр. на зміну, і т.д., проте, вказана
посада не входить списку № 2,

Доказів, які б спростовували зазначене
позивачем не надано, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ
«Про пенсійне забезпечення» ст. ст. 57-61,
88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та може бути
оскаржене до апеляційного суду м. Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ