ОСОБА_1 ОСОБА_4 Києво-Святошинський
районний суд Київської області Орган
опіки та піклування с. П.П. Борщагівка м.
Київ вул. Мельниченка 1
Справа № 369/7363/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Дубас Т.В.

при секретарях
Сокиран І.В.,
Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, тертя особа:
Орган опіки та піклування
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в 2013 році до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з даним позовом,
мотивуючи його тим що, вона з ОСОБА_6
(сином) відповідачки проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 2002 по день
його смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народився син,
батьком якого на підставі спільної
заяви від 08 липня 2009 року є ОСОБА_6.

Спочатку позивач з ОСОБА_6 проживали в
будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_6,
а після народження сина - у будинку
АДРЕСА_2, який належить батькам
позивачки.

Увесь цей час вони вели спільне
господарство.

ОСОБА_6 протягом їх спільного життя
займався вантажоперевезеннями
будівельних матеріалів, а в 2008 році
заснував підприємство ТОВ
«Будспецтехніка», засновником і
директором якого був до смерті.

Відтак, ОСОБА_6 займався
підприємницькою діяльністю,дбав про
добробут сім'ї, а позивач займалася
веденням домашнього господарства та
вихованням сина. Вони разом придбавали
майно, предмети побуту та домашнього
вжитку, маючи намір напередодні 2012 року
узаконити їх відносини та
зареєструвати шлюбу, проти чого увесь
час заперечувала його мати ОСОБА_4

Отже, суд має встановити факт
проживання однією сім'є ОСОБА_6 із
позивачем в період з 2002 по 06.12.2011 року.

У період спільного проживання ними
придбано майно, яке є об'єктом права
спільної сумісно власності, а саме
транспортні засоби, зареєстровані у
відділі МРЕВ ДАІ у
Києво-Святошинському районі на ім'я
ОСОБА_6: КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1, ВАЗ 210934
д.н.з. НОМЕР_2, МАЗ 551605 д.н.з. НОМЕР_3, ЗАЗ
110557 д.н.з. НОМЕР_4, КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_5,
ЗИЛ 133ГЯ д.н.з. НОМЕР_31, КАМАЗ 5511 НОМЕР_6
д.н.з. НОМЕР_6, КАМАЗ 65116-020 д.н.з. НОМЕР_7,
KOGEL SNJ24 д.н.з. НОМЕР_8, КАМАЗ 65115-018 д.н.з.
НОМЕР_9, ОДАЗ 9370 д.н.з. НОМЕР_10, КАМАЗ 5410
д.н.з. НОМЕР_11.

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в період
спільного проживання придбано також
спецтехніку, а саме: екскаватор HYDREMA-R1100,
рік випуску 2001, державний номер НОМЕР_12,
зареєстровано 12.03.2010 року; екскаватор
Борекс-2201, рік випуску 2006, держ.номер
247-12КА, зареєстровано 26.10.2006 року;
екскаватор ATLAS-1304, рік випуску 1994,
держномер НОМЕР_26; зареєстровано 19.11.2008
року; екскаватор ЕО-2103, рік випуску 2007,
державний номер НОМЕР_13, зареєстрваоно
05.022007 року.

Крім того вони придбали спальний
гарнітур: ліжко, тумбу, стіл, дзеркало,
матрац, пуф та побутову техніку, які
було завезено в будинок АДРЕСА_3, що
підтверджується квитанцією та
накладною від 07.10.2011 року та 17.11.2011 року.

Тому позивач просила встановити факт
проживання однією сім'є ОСОБА_6 із
ОСОБА_1 в період з 2002 по ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Визнати вищевказане майно
об'єктом права спільної сумісної
власності позивача та ОСОБА_6. Визнати
за позивачем право власності на ?
вищевказаного майна. Стягнути з
відповідачки ОСОБА_4 грошову
компенсацію за ? вартості цього майна.

В подальшому позивачем була подана до
суду заява про уточнення позовних
вимог в якій вона просила визнати за
нею право власності на ? частку
спільного майна подружжя, та виділити
їй в натурі транспортні засоби на
загальну суму 779 076,91 грн.: транспортний
засіб марки «КАМАЗ», 2008 року випуску,
модель 65116-020 (сідловий тягач-Е),
державний номер НОМЕР_14, що належав
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про
реєстрації НОМЕР_24, вартістю 179 012,35 грн.;
транспортний засіб марки «КАМАЗ», 2008
року випуску, модель 65115-018 (вантажний
самоскид-С), державний номер НОМЕР_9, що
належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_20, вартістю 178 828,19
грн.; транспортний засіб марки «ВАЗ», 2010
року випуску, модель 210934-20, державний
номер НОМЕР_15, що належав ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_25, вартістю 36 223,04 грн.;
транспортний засіб причіп-платформа
марки «KOGEL», модель SNJ 24;
(Н/причіп-платформа - Е), 1994 року випуску,
державний номер НОМЕР_16, о належав
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_21, вартістю 77 247,25 грн.;
транспортний засіб марки «МАЗ», модель
551605 (самоскид-С), 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_17, кузов №
НОМЕР_18, що належав ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_23,
вартістю 264 359,00 грн.; транспортний засіб
марки «КАМАЗ», модель 5320 (вантажний
самоскид-С), 1988 року випуску, державний
номер НОМЕР_22, що належав ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_27, вартістю 43407,08 грн.

Також позивачем була подана заява про
збільшення позовних вимог, згідно якої
вона просила визнати грошові кошти на
особових рахунках в банках ПАТ «Приват
Банк», ПАТ «ПроКредит Банк», ПАТ
«УкрСиббанк» на ОСОБА_6 об'єктом права
спільної сумісної власності. Визнати
за позивачкою право власності на ?
грошових коштівна особових рахунках
ОСОБА_6 в банках ПАТ «Приват Банк», ПАТ
«ПроКредит Банк», ПАТ «УкрСиббанк».

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задоволити.

Відповідач та її представник проти
задоволення позову заперечували,
просили у позовних вимогах відмовити.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь у розгляді справи та
покази свідків, перевіривши матеріали
справи та зібрані в ній письмові
докази, приходить до висновку що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу
України сім"ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства

Відповідно ст. 74 СК України, якщо жінка
та чоловік проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 20 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року №11,
при застосуванні ст. 74 СК, що регулює
поділ майна осіб, які проживають у
фактичних шлюбних відносинах, судам
необхідно враховувати, що правило
зазначеної норми поширюється на
випадки, коли чоловік та жінка не
перебувають у будь-якому іншому шлюбі і
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду
України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99
встановлено, що до членів сім'ї
належать особи, що постійно мешкають
разом та ведуть спільне господарство.
Ними можуть бути не тільки близькі
родичі, але й інші особи, які не
перебувають у безпосередніх родинних
зв'язках. Обов'язковою умовою для
визнання їх членами сім'ї є факт
спільного проживання, ведення
спільного господарства, наявність
спільних витрат, купівлі майна для
спільного користування, участі у
витратах на утримання житла, його
ремонт і т.п.

Згідно з вимогами частин 1,4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні,
згідно листа Києво-Святошинського РЕВ
ДАІ при УДАІ ГУМВС України в Київській
області № 469 від 26.07.2013 р. вбачається що
за ОСОБА_6, 1976 року народження, за час
його життя зареєстровані наступні
транспортні засоби: 27.03.2005 р.
зареєстровано автомобіль марки ЗИЛ
133ГЯ, 1989 року випуску, державний номер
НОМЕР_31, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КГС № 000409 від
04.12.2003 року; 09.12.2005 р. зареєстровано
автомобіль марки КАМАЗ 5511, 1989 року
випуску, державний номер НОМЕР_5,
підстава для реєстрації біржова угода
№ 004643 від 07.12.2005 року; 20.07.2006 р.
зареєстровано автомобіль марки ЗАЗ
110557, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_4, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії ЄГП № 044596 від
20.07.2006 року; 22.02.2007 р. зареєстровано
автомобіль марки МАЗ 551605, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_3,
підстава для реєстрації довідка
рахунок серії ЄГП № 426810 від 22.02.2007 року;
03.02.2006 р. зареєстровано автомобіль
марки ОДАЗ 9370, 1990 року випуску,
державний номер НОМЕР_10, підстава для
реєстрації довідка-рахунок серії КІВ №
097382, від 03.02.2006 року; 21.03.2008 р.
зареєстровано автомобіль марки КАМАЗ
65115-018, 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_9, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії ЦБР № 246972 від
21.03.2008 року; 11.08.2008 року зареєстровано
автомобіль марки KOGEL SNJ24, 1994 року
випуску, державний номер НОМЕР_8,
підстава для реєстрації біржова угода
серії УФ № 208050780 від 07.05.2008 року; 06.01.2009
року зареєстровано автомобіль марки
КАМАЗ 65116-020, 2008 року випуску, державний
номер НОМЕР_7, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії ДДР № 719130 від
18.12.2008 року; 21.07.2010 р. зареєстровано
автомобіль марки КАМАЗ 551, 1989 року
випуску, державний номер НОМЕР_6,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КІМ № 153947 від
20.07.2010 року; 20.08.2010 року зареєстровано
автомобіль марки ВАЗ 210934, 2010 року
випуску, державний номер НОМЕР_15,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КІМ № 236632 від
18.08.2010 року; 18.02.2010 р. зареєстровано
автомобіль марки КАМАЗ 5320, 1988 року
випуску, державний номер НОМЕР_19,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КІМ № 3503992 від
28.01.2011 року.

Згідно листа Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області вбачається о за ОСОБА_6
зареєстрована наступна техніка:
екскаватор гусеничний HYDREMA R1100,
державний номер НОМЕР_32, 2001 року
виготовлення на підставі свідоцтва від
12.03.2010 року; екскаватор БОРЕКС-2201,
державний номер НОМЕР_33, 2006 року
виготовлення, на підставі свідоцтва
від 26.10.2006 року; екскаватор колісний ATLAS
1304, державний номер НОМЕР_28, 1994 року
виготовлення, на підставі свідоцтва
від 19.11.2008 року; екскаватор ЕО-2103,
державний номер НОМЕР_34, 2007 року
виготовлення, на підставі свідоцтва
від 05.02.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_5,
батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_6, який
визнав себе батьком 08 липня 2009 року, що
підтверджується свідоцтвом серія
НОМЕР_29.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що
було зроблено відповідний актовий
запис № 74, та підтверджується
свідоцтвом Серія НОМЕР_30.

Так в своїх позовних вимогах позивач
просить встановити факт її проживання
однією сім'єю з ОСОБА_6 в період з 2002 р.
по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно із частиною першою Прикінцеві
положення Сімейного кодексу України
цей Кодекс набрав чинності одночасно з
набранням чинності Цивільним кодексом
України, тобто з 1 січня 2004 року.

Спірні правовідносини між сторонами у
справі виникли до набрання чинності СК
України - до 1 січня 2004 року.

До відносин, які виникли до 1 січня 2004
року, застосовуються положення Кодексу
про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС
України), яким не передбачено
можливості визнання факту спільного
проживання без реєстрації шлюбу як
підстави для визнання набутого майна
спільною сумісною власністю.

Так суд приходить до висновку, що
позивачем не доведено у судовому
засіданні наявність між нею і ОСОБА_6
усталених відносин притаманних
подружжю саме в період з січня 2004 року
по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме не надано
доказів про спільне проживання,
ведення спільного господарства,
спільного бюджету, не надано доказів
своєї участі у набутті спільно з
відповідачем спірного майна.

Суд, критично ставиться до показань
свідків з боку позивача, оскільки вони
не змогли достовірно підтвердити суду,
що позивач та померлий дійсно вели
спільне господарство, та весь час в
період з січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
року проживали разом. Більше того
показання свідків позивача, суперечили
свідкам з боку відповідача.

Суд, припускає що окремі періоди часу
позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживало
разом, та мали певні стосунки, що
підтверджується фотокартками і
відеозаписами, які оглядались судом в
судовому засіданні. Однак доказів того,
що позивач і померлий ОСОБА_6 весь час,
сталий період, з січня 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживали разом з
усіма притаманними ознаками
шлюбно-сімейних відносин, вели спільне
господарство, мали спільні витрати для
купівлі майна для спільного
користування (в тому числі і для
купівлі спірних транспортних засобів)
надано не було.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову щодо встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та
необхідності відмови у похідних
вимогах щодо визнання за позивачем
права власності на спірне майно.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно
до ст.ст. 18, 69-71, 74 СК України, ст.ст. 15, 16,
31, 183, 355, 368, 370, 372 ЦК України, п.п. 20-25, 30
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", керуючись
ст.ст. 4, 15, 60, 61, 154, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, тертя особа:
Орган опіки та піклування
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя

Дубас Т.В.