АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Альфа-Банк" на рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 28 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби України,
треті особи: ОСОБА_2, Публічне
акціонерне товариство "Альфа-Банк",
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про зняття арешту і
виключення майна з акту опису та
арешту, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивачка звернулась
до суду із зазначеним позовом, на
обґрунтування якого зазначила, що 10
червня 2013 року державним виконавцем
при примусовому виконанні виконавчого
листа Шевченківського районного суду
міста Києва № 2-7558/09 від 16.10.2009 року про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості було
складено Акт опису й арешту майна, яким
було описано та накладено арешт на
земельну ділянку НОМЕР_1, кадастровий
номер 0:66:517:0022, що розташована на
АДРЕСА_1, загальною площею 0.0640 га.

Зазначаючи, що вказана земельна
ділянка належить позивачці на підставі
договору дарування від 26.12.2008 року
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, позивачка просила
виключити з Акту опису й арешту майна
від 10.06.2013 року, складеного головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Гречухом О.Я. земельну ділянку НОМЕР_1,
кадастровий номер 0:66:517:0022, що
розташована на АДРЕСА_1, загальною
площею 0.0640 га та звільнити її з під
арешту.(т. 1 а.с.1-8)

Представник відповідача проти позову
заперечував.(т.1 а.с. 13-15 т.2 а.с. 77-80)

Представник ПАТ «Альфа-Банк» проти
позову заперечував.(т. 2 а.с. 8-10)

Представник Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) надав
письмові пояснення і просив розглядати
справу за його відсутності.(т.2 а.с. 90-91)

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 28 травня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено, ухвалено виключити
з Акту опису й арешту майна від 10.06.2013
року, складеного головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречухом О.Я. земельну
ділянку НОМЕР_1, кадастровий номер
0:66:517:0022, що розташована на
АДРЕСА_1, загальною площею 0.0640 га та
звільнити її з під арешту. (т.2 а.с.108,
110-113)

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк»
посилався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення суду
скасувати.(т.2 а.с. 118-124)

В судовому засіданні представник
ОСОБА_5 заперечував проти скарги і
просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були
сповіщені встановленим порядком про що
у справі є докази.(т.2 а.с. 139-144)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 21 квітня 2010 року
державним виконавцем за заявою
стягувача відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа Шевченківського районного суду
міста Києва № 2-7558/09 від 16.10.2009 року про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості 43 968
273 грн.(т.1 а.с. 21)

17 червня 2011 року державним виконавцем
при примусовому виконанні виконавчого
листа Шевченківського районного суду
міста Києва № 2-7558/09 від 16.10.2009 року про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості було
винесено постанову про накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно,
що належить боржнику.(т.1 а.с. 54)

10 червня 2013 року державним виконавцем
було складено Акт опису й арешту майна,
яким було описано та накладено арешт на
земельну ділянку НОМЕР_1, кадастровий
номер 0:66:517:0022, що розташована на
АДРЕСА_1, загальною площею 0.0640 га.(т. 1
а.с. 18-21, 131-132)

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивачка зазначала, що вищевказана
земельна ділянка належить їй на
підставі договору дарування від 26
грудня 2008 року посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3.(т.1 а.с. 148)

Відповідно до п. 6
вищезазначеного Договору, ст. 125 ЗК
України(у редакції Закону, яка була
чинною на час укладення договору
купівлі-продажу), право власності на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа, що
посвідчує право власності на неї
(державного акту на право власності на
земельну ділянку) та його державної
реєстрації.

Відповідно до статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" (у редакції від 30 січня 2006
року, яка була чинною на час укладення
договору купівлі-продажу) підставою
для державної реєстрації права
власності на земельну ділянку є саме
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу нерухомого майна.

У день нотаріального
посвідчення договору дарування
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
на Державному акті на земельну ділянку
здійснено відповідний запис про
укладення договору, а 16 вересня 2010 року
здійснено реєстрацію права власності
ОСОБА_1 в Поземельній книзі за
реєстровим № 22001 .(т.1 а.с. 6, 149)

Відповідно до положень ст. 60
Закону України від 21 квітня 1999 року N
606-XIV "Про виконавче провадження" і
роз'яснень п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 серпня 1976
року N 4 "Про судову практику в справах
про виключення майна з опису" (зі
змінами), особа, яка вважає, що майно, на
яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки на час винесення
постанови державного виконавця 17
червня 2011 року про накладення арешту на
все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 та
складання Акту опису й арешту майна від
10 червня 2013 року ОСОБА_1 була власником
вищевказаної земельної ділянки і таке
її право було зареєстровано
встановленим порядком, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову.

Доводи скарги та посилання
апелянта на повідомлення Головного
управління земельних ресурсів та
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради про реєстрацію земельної ділянки
за ОСОБА_2 цих висновків не
спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.(т. 1 а.с. 50, 197)

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" -
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 28 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

В.А.Кравець

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/9364/2014

Головуючий у першій інстанції
-БартащукЛ.П.

Доповідач Левенець Б.Б.