Справа № 161/2776/14-ц
Провадження № 2/161/1431/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

03 квітня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

при секретарі -- Селюкові Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Луцької
міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до відповідачів про визнання
права власності на спадкове майно.
Вимоги позову мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_6 Після
його смерті залишилося спадкове майно,
яке складається з 1/4 частини житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.
Після своєї смерті ОСОБА_6 заповіту не
залишив. Спадкоємцями майна за законом
після смерті ОСОБА_6 є його матір -
ОСОБА_3, дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
спадкове майно не претендують,
відмовилися від належної їм частки в
користь ОСОБА_3 Зазначає, що в
оформленні права власності на садкове
майно нотаріусом було відмовлено в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на ім'я
спадкодавця. За життя ОСОБА_6 одержати
правовстановлюючі документи на
житловий будинок не встиг. Просила
визнати за нею право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_7, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, вимоги позову підтримав.
Просив суд позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали суду
заяви про розгляд справи у їх
відсутності. Позовні вимоги визнали в
повному обсязі, не заперечували щодо
задоволення позову та визнання права
власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Визнання позову відповідачами не
суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Відповідач Луцька міська рада не
забезпечила явку свого представника в
судове засідання, хоча належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи, відповідно до вимог
ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про
розгляд справи за відсутності
представника відповідача не було
подано.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1, був
придбаний чоловіком позивача ОСОБА_8 у
колгоспу ім. Суворова Луцького району
за договором купівлі-продажу від 19.02.1971
року. Вказане будинковолодіння було
придбане ОСОБА_8 під час перебування в
шлюбі з ОСОБА_9, позивачем у даній
справі. На підставі ст.ст. 22, 23 КпШС
України будинковолодіння було
спільною сумісною власністю подружжя.

Після смерті ОСОБА_8, який помер 23.12.1975
року, належну йому частину
будинковолодіння в рівних частках
успадкували його дружина ОСОБА_9 та син
ОСОБА_6 Після чого у власності ОСОБА_9
залишалося 3/4 частини
будинковолодіння, у власності ОСОБА_6 -
1/4 частина.

З дозволу виконкому Луцької міської
ради від 14.09.1978 року №350 до будинку було
проведено добудову. А з дозволу
управління головного архітектора м.
Луцька від 21.10.1980 року №1.14-630 - проведено
капітальний ремонт хліва (а.с.25-30).

Рішенням виконкому Луцької міської
ради від 28.05.1992 року № 227 (а.с.33) ОСОБА_9 та
ОСОБА_6 було погоджено капітальний
ремонт житлового будинку з заміною
дерев'яних стін на цегляні, капітальний
ремонт цегляного гаража, літньої кухні
по АДРЕСА_1 та надано дозвіл на добудови
(а.с.31-35).

З технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
(а.с.20-23) вбачається, що
будинковолодіння по АДРЕСА_1 після
капітального ремонту та добудови
складається з наступних об'єктів:
житловий будинок «А-1», погріб «а1»,
погріб «б», прибудова «а»,
хлів-гараж-літня кухня «Б-1», вбиральня
«б2», огорожа « 1», ворота з хвірткою « 2»,
огорожа « 3», оглядова яма «б1».

Після закінчення будівельних робіт з
капітального ремонту будинковолодіння
власники не оформили права власності
на нього.

Однак, до 19.01.1996 року згідно з
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31.01.1966 року Міністерством
комунального господарства УРСР, не
підлягали реєстрації будинки і
домоволодіння, розташовані в населених
пунктах. Обов'язок власників
забезпечити державну реєстрацію прав
власності на всі без винятку об'єкти
нерухомості введено лише з 29.06.1998 року.
Саме цього дня набрала чинності
Інструкція про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
затверджена наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 09.06.98 року №121.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, зокрема, за
умови: якщо на момент виникнення прав
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Оскільки, на момент завершення
капітального ремонту будинковолодіння
в 1992 році законодавством не було
передбачено обов'язкової реєстрації
прав власності на нерухоме майно, а
тому капітально відремонтоване та
добудоване будинковолодіння набуте у
власність ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з
дотриманням установленого порядку
набуття.

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, спадкодавець ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_6
відкрилась спадщина, яка складається з
1/4 частини житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1.

Заповіт на спадкове майно померлий
ОСОБА_6 не складав. А тому, в даному
випадку спадкування здійснюється за
законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті спадкодавця ОСОБА_6 є його
мати - позивач ОСОБА_3, дружина -
відповідач ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5

Судом встановлено, що спадкоємці
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовились від
належної їм частки спадщини за законом,
що залишилася після смерті ОСОБА_6 про
що написали заяви, які були посвідчені
приватним нотаріусом Горохівського
районного нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_10 (а.с. 10,11).

В установлений законом термін позивач
ОСОБА_3 звернулася до приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_11 з метою
оформлення своїх спадкових прав, однак
свідоцтва на спадщину не отримала у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно на ім'я спадкодавця, про
що нотаріусом було надано відповідне
роз'яснення (а.с.12).

Крім того, позивач на момент смерті
спадкодавця проживала разом з ним у
спадковому будинку та вступила у
фактичне володіння спадковим майном до
шести місяців шляхом спільного
проживання, догляду за житловим
будинком.

Таким чином, позивач прийняла спадщину
у встановленому законом порядку, що
відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України.

Визнання позову відповідачами ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в суді свідчить про їх
добровільну відмову від своїх частин у
спадковому майні на користь позивача у
погодженому між спадкоємцями обсязі.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в
судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку, що за позивачем
ОСОБА_3 як за співвласником частини
будинковолодіння, та спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
сина ОСОБА_6, слід визнати право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами в
АДРЕСА_1 в цілому.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 328, 1220, 1261, 1267,
1268 ЦК України, ст.ст. 22, 23 КпШС України,
ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій