УХВАЛА

іменем україни

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія АСКО-Донбас Північний», третя
особа - ОСОБА_4, про стягнення суми
страхового відшкодування за
касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія АСКО-Донбас Північний» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 22 жовтня 2013 року у м. Запоріжжі
сталась дорожня-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю автомобіля
«Хюндай», державний номер НОМЕР_1 під
його керуванням, автомобіля «Форд»,
державний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «Аско-Донбас
Північний» (далі - ПрАТ «СК «Аско-Донбас
Північний») та який постановою
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 4 листопада 2013
року визнаний винним у ДТП. Зазначав, що
внаслідок зіткнення автомобілів, йому
було завдано шкоди у розмірі 19 746 грн 14
коп. Відповідач виплатив йому страхове
відшкодування у розмірі 8 086 грн 92 коп., а
решту суми завданої шкоди страхова
компанія відмовилась виплачувати,
оскільки, на її думку, у ДТП винний
також і водій ОСОБА_5, так як ДТП сталася
за участю трьох автомобілів.

З урахуванням викладеного позивач
просив стягнути на його користь з
відповідача 11 659 грн 22 коп.
недоплаченого страхового
відшкодування, 3 % річних
у розмірі 141 грн 63 коп. та пеню у розмірі
180 грн 39 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 березня

2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ПрАТ «СК
«АСКО-Донбас Північний» на користь
ОСОБА_3 суму недоплаченого страхового
відшкодування у розмірі 11 159 грн 22 коп.,
витрати на проведення експертизи у
розмірі 400 грн, 3 % річних у розмірі 39 грн
90 коп., пені у розмірі 172 грн 91
коп., а всього 11 772 грн 03 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. У
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 травня 2014 року
дану справу передано на розгляд
апеляційному суду Дніпропетровської
області.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 липня

2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК АСКО-Донбас
Північний» на користь ОСОБА_3 суму
недоплаченого страхового
відшкодування у розмірі 9 294 грн 87 коп., 3
% річних у розмірі 32 грн 08 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. У
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК
АСКО-Донбас Північний», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
пошкодження автомобілю ОСОБА_3 завдано
тільки діями ОСОБА_4, тому відповідач на
підставі ст. 625 ЦК України, ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідності
власників транспортних засобів»
зобов'язаний здійснити відшкодування
позивачу страхової виплати, пені та 3 %
річних.

Скасовуючи рішення районного суду та
зменшуючи розмір стягнутої шкоди,
апеляційний суд виходив з того, що
розмір страхового відшкодування має
бути визначений з урахуванням вартості
ПДВ.

Проте повністю погодитись із такими
висновками судів не можна.

Судами встановлено, що 22 жовтня 2013 року
о 7 год. 30 хв. ОСОБА_4,
керуючи автомобілем «Форд», державний
номер НОМЕР_2 по
вул. Комсомольській у м. Запоріжжі
здійснив зіткнення з автомобілем
«Хюндай», державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_3

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2013
року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
ДТП.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2013
року ОСОБА_5 визнано винним у тому, що 22
жовтня 2013 року приблизно о 7 год. 30 хв.
він, керуючи автомобілем марки «Ніссан
Алмера», державний номер НОМЕР_3,
рухаючись по вул. Комсомольській у м.
Запоріжжі, не витримав безпечної
дистанції, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем марки «Форд»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4, чим порушив п. 10.1 Правил
дорожнього руху України.

Суди, з урахуванням наведеного,
вважали, що пошкодження автомобілю
ОСОБА_3 заподіяно тільки діями ОСОБА_4,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована у ПрАТ «СК
«Аско-Донбас Північний».

При цьому суди не врахували, що згідно
довідки УДАІ ГУ МВС України в
Запорізькій області учасниками ДТП є
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Вказана
ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_4
та ОСОБА_5 п. 13.1 Правил дорожнього руху
України.

Згідно наданих ОСОБА_4 страховій
компанії при розслідуванні обставин
страхового випадку пояснень він
допустив зіткнення з автомобілем
«Хюндай» в задній бампер, але зазначав,
що автомобіль, на якому пересувався
ОСОБА_3, від удару з місця не зрушив.
Через декілька секунд ОСОБА_5, який
керував з автомобілем «Ніссан Алмера»,
допустив зіткнення з його автомобілем,
який внаслідок цього допустив
зіткнення з автомобілем
ОСОБА_3

Також під час розгляду справи ОСОБА_4
зазначав, що пошкодження автомобілю
позивача завдані також діями ОСОБА_5

Проте суди вказаним доводам на дали
належної оцінки, усупереч
п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та у порядку,
передбаченому ст. ст. 33, 36 ЦПК України не
залучили ОСОБА_5 до участі у розгляді
справи, що є обов'язковим для
визначення ступеня вини ОСОБА_5 а, отже,
і розміру належного до виплати
страхового відшкодування.

Не залучивши до участі у справі ОСОБА_5,
учасника ДТП, і встановивши обставини
ДТП та вину сторін у справі, суд, тим
самим, вирішив питання про права та
обов'язки ОСОБА_5

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та вчинені
вони цією особою.

Пославшись на вказану норму, суди
вважали, що оскільки у постанові
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 5 листопада 2013 року щодо
притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності не
зазначено, що внаслідок його дій
завдано шкоду автомобілю ОСОБА_3, то
шкоду позивачу завдано тільки діями
ОСОБА_4

Однак не можна погодитись з такими
висновками судів, оскільки відсутність
у постанові суду такого висновку не
свідчить про відсутність самої події.

Крім того, суди зазначали, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 під час розгляду справ про
притягнення їх до адміністративної
відповідальності не давали пояснення
щодо заподіяння шкоди ОСОБА_3 внаслідок
ДТП. При цьому справи про
адміністративні правопорушення судами
не витребовувались та не
досліджувались, тобто висновки судів
ґрунтуються на припущеннях, що
заборонено законом (ч. 4 ст. 60 ЦПК
України).

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
зобов'язаний сприяти всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попередити про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і
сприяти здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Проте суд належним чином не мотивував
відмову у задоволенні клопотання ПрАТ
«СК «Аско-Донбас Північний» про
призначення судової автотехнічної
експертизи.

Про вказані порушення зазначало у
своїй апеляційній скарзі
ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний»,
проте апеляційний суд усупереч
ст. ст. 303, 316 ЦПК України
доводам апеляційної скарги
апеляційний суд не дав належної оцінки.

Ураховуючи, що судами не встановлені
всі фактичні обставини від яких
залежить правильне вирішення справи,
та допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, судові рішення підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія АСКО-Донбас Північний»
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 липня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О.Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко