22-ц/775/1647/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
У х в а л а

Іменем України

3 грудня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого - Бугрим
Л.М.

Суддів -
Зайцевої С.А., Лоленко А.В.

При секретарі -
Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Комунального комерційного
підприємства «Маріупольтепломережа»
(далі ККП «Маріупольтепломережа») до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
Комунального комерційного
підприємства «Маріупольтепломережа»
на рішення Іллічівського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 23 жовтня 2014 року,

В с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ККП
«Маріупольтепломережа» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в
якому просило стягнути з них
заборгованість за користування
тепловою енергією в сумі 2582,73 грн., 3%
річних у розмірі 548,78 грн., інфляційні
витрати в сумі 2045, 78 грн., а також
судовий збір у розмірі 243,60 грн. В
обґрунтування позову посилалось на те,
що відповідачі є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 та споживачами послуг
з постачання теплової енергії , проте
оплата за надані послуги здійснюється
не в повному обсязі, в результаті чого
за період з 01.10.2005 по 01.09.2012 р.р.
утворилась заборгованість у сумі 2582,73
грн.. Раніше позивач звертався до
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя з заявою про видачу судового
наказу. Ухвалою Іллічівського
районного суду Донецької області м.
Маріуполя від 25 лютого 2013 року судовий
наказ про стягнення заборгованості був
скасований за заявою відповідачки, у
зв'язку з чим ККП
«Маріупольтепломережа» звернулося до
суду з позовною заявою.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
23 жовтня 2014 року у задоволенні позову
ККП «Маріупольтепломережа»
відмовлено.

На вказане рішення суду ККП
«Маріупольтепломережа» подало
апеляційну скаргу у якій ставиться
питання про скасування судового
рішення. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги, апелянт посилався
на те , що судом невірно встановлені
обставини справи , невірно досліджені
та оцінені надані докази Зокрема,
судом не було враховано, що
відповідачка з липня 2009 року почала
сплачувати заборгованість за
теплопостачання, яка утворилась з
жовтня 2005 року , що свідчить про
визнання нею боргу , а тому такими діями
відповідачки було перервано перебіг
строку позовної давності для
звернення до суду щодо стягнення
заборгованості за цей період часу.
Вказані обставини давали суду підстави
для задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного
суду представник ККП
«Маріупольтепломережа» Єгельська Е.В.
підтримувала доводи апеляційної
скарги, просила рішення суду скасувати
та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_1 та її
представник адвокат ОСОБА_4 просили
відхилити апеляційну скаргу , а
рішення суду залишити без зміни.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився , про час та місце
розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення сторін
,перевіривши матеріали справи , доводи
апеляційної скарги, додатково надані
докази , апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
, а рішення суду - залишенню без зміни
виходячи з наступного.

Відповідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи , надані докази, вірно
застосував матеріальний закон та
зробив правильні правові висновки.

Зокрема , судом встановлено ,що
відповідачі зареєстровані в квартирі
АДРЕСА_1 і користуються послугами з
теплопостачання, які надає ККП
«Маріупольтепломережа». На ім'я ОСОБА_1
відкрито особовий рахунок на якому
відображаються надані послуги , оплата
за них , заборгованість .

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення з відповідачів суми боргу
позивач зазначав про те, що у
відповідачів утворився борг по сплаті
послуг з теплопостачання з 1 жовтня 2005
року по 1 вересня 2012 року у сумі 2582 грн
.73коп..

Перевіряючи доводи представника
позивача ,судом першої інстанції
встановлено, що борг за
теплопостачання утворився за період з
жовтня 2005 року по серпень 2009
року,позивачем пропущено строк
позовної давності для захисту
порушеного права ,доказів про те, що
відповідачка визнавала борг та його
сплачувала не надано.

Разом з тим, в судовому засіданні
апеляційного суду представник ККП
«Маріупольтепломережа» Єгельська Е.В.
надала письмові уточнення періоду
утворення боргу та посилалась на те, що
на підставі заяви позивача судом було
видано наказ про стягнення боргу з
ОСОБА_1 за послуги теплопостачання за
період з 1 жовтня 2005 року по 1 липня 2006
року у сумі 706 грн.03 коп. і цей борг
відповідачка почала сплачувати лише з
лютого 2011 року за рахунок пенсії та
сплатила в липні 2011 року. Заявлена ж
сума боргу у розмірі 2582 грн.73 коп.
утворилась за період з 1 липня 2006 року
по 1 вересня 2012 року.

Окрім того, вона посилалась на те, що
відповідачка ОСОБА_1 у травні 2009 року
сплатила за послуги теплопостачання на
100 грн. більше ніж зазначено у
квитанції,які надаються споживачам ККП
«Маріупольтепломережа» і тим самим
вона визнавала та сплатила борг , який
утворився з 1липня 2006 року і цей факт
свідчить про переривання перебігу
строку позовної давності і виникнення
права на стягнення суми боргу.

Вказані доводи перевірені
апеляційним судом,однак вони не
заслуговують на увагу.

Як пояснила відповідачка ОСОБА_1 вона
ніколи не оплачувала борг і не вносила
будь-які суми на його погашення.
Позивач пропустив строк позовної
давності для стягнення сум з
теплопостачання за період з 2005 року по
2009 рік , тому суд обґрунтовано відмовив
у позові. Щомісячно ККП
«Маріупольтепломережа» направляє на
адресу споживачів квитанції на сплату
послуг з теплопостачання. В цих
квитанціях зазначається позивачем
конкретна сума, яка повинна бути
сплачена споживачем за надані послуги,
при цьому сума за споживання гарячої
води та за послуги з опалення квартири
зазначені окремо. Оскільки вона не мала
достатніх коштів,то послуги з
теплопостачання нею сплачувались не
щомісячно та не у повному обсязі.

Дійсно нею у травні 2007 року було
сплачено 161 грн.46 коп., хоча у квитанції
за гарячу воду вона повинна сплатити
суму 29 грн.57 коп. . Сума 161 грн. була
сплачена наперед і це підтверджується
тим, що упослідуючому ,у серпні 2009 року
з врахуванням наперед сплаченої суми
вона не оплачувала квитанцію на суму 85
грн.78 коп., у жовтні 2009 року замість
сплати 58 грн. 07 коп. за споживання
гарячої води та за послуги з
центрального опалення у сумі 91 грн.80
коп. нею було сплачено усього 85грн, у
листопаді 2009 року.,замість сплати 85 грн.
78 коп. за користування гарячою водою та
за послуги з опалення у сумі 152 грн 98
коп. нею було сплачено усього 149 грн. 87
коп., у грудні 2009 року нею не були
сплачені виставлені позивачем суми за
користування гарячою водою у сумі 85
грн.78 коп. та за опалення у сумі 166 грн. 27
коп.,оскільки у серпні 2009 року вона
враховувала наперед сплачену суму. До
того ж у січні 2009 року нею не були
оплачені суми 76 грн. 66 коп. за
користування гарячою водою та за
послуги з центрального опалення у сумі
220 грн.18 коп., у березні 2009 року також
сума за теплопостачання не була
сплачена у повному обсязі замість
сплати 76 грн.66 коп за користування
гарячою водою та 220 грн.52 коп. за послуги
з центрального опалення ,
відповідачкою було сплачено суму лише
250 грн.68 коп. .

Вказані обставини підтверджуються
розшифровкою особового рахунку
відповідачів із якого вбачається
нерегулярна та не у повному обсязі
оплата відповідачкою послуг з
теплопостачання тому апеляційний суд
не може погодитись з доводами апелянта
про те, що відповідачка сплачувала
суму боргу саме у травні 2009 року і тим
самим було перервано перебіг строку
позовної давності для звернення до
суду з цим позовом. ( а.с.8-11).

Також не можна погодись з доводами
апелянта про те,що в квитанціях на
оплату послуг з теплопостачання
відповідачкою зазначено суми оплати
боргу, оскільки як пояснювала ОСОБА_1
вона у квитанціях іноді суму сплати за
послуги помилково писала в графі»
оплата боргу « замість в графі « усього
до сплати» оскільки ці графи
знаходяться рядом. Вона оплачувала
лише поточні платежі, інших сум та борг
за минулий період вона не сплачувала та
не зазначала у квитанціях. Також у
квитанціях на оплату поточного платежу
ККП «Маріупольтепломережа» сума боргу
не зазначалась.

Як пояснювала представник позивача
несвоєчасне пред'явлення зазначеного
позову до відповідачів викликане
великим навантаженням на роботі та
великою кількістю боржників , що на
думку апеляційного суду не може давати
підстави для визнання строку
пропущеним з поважних причин.

Враховуючи наведене, апеляційний
суд вважає , що постановлене судом
рішення відповідає обставинам справи
та вимогам закону і підстав для його
скасування не вбачається. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального
комерційного підприємства
«Маріупольтепломережа» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
23 жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Л.М.Бугрим

Судді:
С.А.Зайцева

А.В.Лоленко