У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в
складі:головуючого судді: - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Григоренка М.П.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю представника ПАТ КБ
«Приватбанк» - Станкевича В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Рівненського міського суду від
02 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про визнання
переважного права на купівлю предмета
іпотеки та визнання правочину
недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 02 жовтня 2014 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що
ухвалене із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному
порядку. В поданій апеляційній скарзі
пояснює, що ПАТ КБ «ПриватБанк» грубо
порушено ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», котра передбачає обов'язок
іпотекодержателя письмово повідомити
іпотекодавця та всіх осіб, які мають
зареєстровані права чи вимоги на
предмет іпотеки, про намір укладення
договору купівлі-продажу предмета
іпотеки у тридцятиденний строку до
його укладення. Та обставина, що
позивачу не направлялось зазначене
повідомлення була визнана
представником Банку в судовому
засіданні, що підтверджує факт
порушення переважного права позивача
на предмет іпотеки. Вказує, що
придбання квартири за оскаржуваним
договором було здійснене за ціною,
нижчою від вказаної у звіті про оцінку
та нижчою від звичайної ціни на цей вид
майна, що суперечить ч.6 ст. 38
вищевказаного Закону. Стверджує, що і в
позовній заяві, і в судовому засіданні
нею заявлялось клопотання про
витребування у приватного нотаріуса
ОСОБА_5 матеріали укладення договору
купівлі-продажу спірної квартири, в
тому числі і звіт про оцінку, проте таке
клопотання судом було проігнороване.
Доводить, що пряме порушення вимог
закону в момент укладення правочину є
безумовною підставою для визнання його
недійсним. Покликаючись на неповне
встановлення обставин справи, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухваливши нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення представника, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено: рішенням
Рівненського міського суду від 31
жовтня 2012 року в справі №1715/15043/12
задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_3 та звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

________________________________________________________________________
____________________________________________

Справа №569/11761/14-ц
Головуючий у 1
інстанції - Денисюк П.Д.

Провадження № 22-ц 787/2357/2014
Доповідач -
Ковальчук Н.М.

Спірні відносини між сторонами виникли
у зв'язку з тим, що 04 лютого 2014 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 без
повідомлення іпотекодавця - ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу
зазначеної квартири, ринкова вартість
якої становить 136832 грн. (згідно звіту
оцінки майна, виданого ТзОВ «Столекс»
від 03.02.2014 року). Продаж предмета
іпотеки здійснено за 135200 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
хоча Банком як іпотекодержателем і
була порушена норма закону про
обов'язок повідомлення іпотекодавця
про укладення договору купівлі-продажу
предмета іпотеки з третіми особами,
проте відповідальність за таке
порушення визначена ч. 1 ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» і передбачає
відшкодування завданих збитків, а тому,
підстави для визнання правочину
недійсним відсутні.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги про те, що факт неповідомлення
іпотекодавця про укладення договору
купівлі-продажу є підставою для
визнання правочину недійсним. Вказані
доводи не грунтуються на законі.

Ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» визначає порядок реалізації
іпотечного майна та встановлює
відповідальність за його порушення, а
саме в разі неповідомлення за 30 днів
до укладення договору
купівлі-продажу іпотекодавця та всіх
осіб, які мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права
чи вимоги на предмет іпотеки, про свій
намір укласти цей договір
іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими
особами за відшкодування завданих
збитків.

Таким чином, виходячи із правової
природи реалізації предмета іпотеки,
підстав для задоволення позову немає,
оскільки законодавець визначив
відповідальність за таке
правопорушення тільки шляхом
відшкодуванням завданих збитків.

Доводи апеляційної скарги про те, що
квартира реалізована банком за ціною,
значно меншою від експертної оцінки,
також на увагу не заслуговують,
оскільки з матеріалів справи видно, що
різниця в ціні складає 1632 грн, і
утворилась у зв»язку з призначенням
повторних торгів реалізації
іпотечного майна.

Норми процесуального права
передбачають, що обставини цивільних
справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.
Щодо обов'язку доказування і подання
доказів, то кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак, будь-яких доказів,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції, особою, яка подала
апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
02 жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді : підпис
Григоренко М.П.

підпис
Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.