АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року позивач звернувся в
суд із позовом до відповідача про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У мотивування вимог посилався на те, що
15.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №2621/0708/71-155.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
15.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2
укладено іпотечний договір
№2621/0708/71-155-Z-1, за умовами якого остання
передала банку в іпотеку майно, а саме:
квартиу АДРЕСА_1, загальною площею 39,40
кв.м., житловою - 18,60 кв.м.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитними договорами.

15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк»
та ним укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитним договором № 2621/0708/71-155 від
15.07.2008 року.

Зазначав, що боржник належним чином не
виконує зобов'язання за кредитним
договором у зв'язку з чим станом на
01.12.2012 року утворилася заборгованість
за кредитом в розмірі 59 590,55 дол. США, що
за курсом НБУ становить 476307,26 грн., за
відсотками в сумі 3014,61 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ складає 24095,78 грн.
та пені в сумі 49,21 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ складає 393,34 грн.

Враховуючи наведене просив суд в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 2621/0708/71-155 від
15.07.2008 року, яка станом на 01.12.2012 р.
становить 500 446,31 грн. та складається з
заборгованості: за кредитом - 476 307,26 грн.
по відсотках - 24 095,78 грн., пеня - 393,34 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме на: квартиру за номером АДРЕСА_1,
що належить відповідачу на підставі
Договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого ОСОБА_3, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріальної округу 15.07.2008 р., за
реєстровим №2419, шляхом проведення
прилюдних торгів згідно Закону України
«Про виконавче провадження», за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року в задоволенні позову ПАТ
«Альфа-Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ
«Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що Законом України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» не
забороняється звертатися за захистом
свого порушеного права до суду та не
містить імперативної норми для суду
щодо відмови позивачам у захисті їх
порушених права, а визначена лише
заборона примусового відчуження
нерухомого житлового майна, яка
здійснюється лише у виконавчому
проваджені. Таким чином, рішення суду
встановлює факт наявності
заборгованості та дає право
іпотекодержателю відчужувати заставне
житлове майно, а Закон про мораторій, в
свою чергу, тимчасово призупиняє
можливість реалізації зафіксованого
судом права на продаж заставного майна.

Судом не встановлено належним чином
факт відповідності предмета іпотеки
умовам ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», а саме не
встановлено, чи використовується
квартира, яка є предметом іпотеки як
місце постійного проживання
позичальника за кредитним договором,
чи наявне у позичальника інше житло, чи
підпадає ОСОБА_2 під суб'єкта
відповідальності за корупційні
правопорушення відповідно до ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Крім того, 03.07.2014 р. Верховною радою
України прийнято в першому читані
Закону України «Про реструктуризацію
кредитних зобов'язань з іноземної
валюти в гривню», пунктом 5 ст. 5 якого,
визнано таким, що втратив чинність
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Сторони в судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи судом повідомлені, що
підтверджується їх розписками про
отримання поштових відправлень
(а.с.185-190).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції підставно
виходив з того, що позов не може бути
задоволений під час дії мораторію з
огляду на таке.

Судом встановлено, що 15.07.2008 року між
ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого
є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №2621/0708/71-155 за
умовами якого банк надав кредит у
розмірі 100000 дол. США на строк з 15 липня
2008 року по 13 липня 2032 року включно зі
сплатою 11,9 % річних за весь строк
фактичного користування кредитом
(а.с.17-24).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
15.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2
укладено іпотечний договір
№2621/0708/71-155-Z-1, за умовами якого остання
передала банку в іпотеку майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,40
кв.м., житловою - 18,60 кв.м., що належить
відповідачу на підставі Договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріальної
округу 15.07.2008 р., за реєстровим №2419
(а.с.27-33).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитними договорами (а.с.8).

15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк»
та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитним договором № 2621/0708/71-155 від
15.07.2008 року (а.с.9-16).

Звертаючись в суд з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, ПАТ «Альфа-Банк» зазначало, що
через неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором утворилася заборгованість,
яка станом на 01.12.2012 року становить
500796,38 грн., а саме: за тілом кредиту -
59590,55 дол. США, що за курсом НБУ
становить 476307,26 грн., за відсотками -
3014,61 дол. США, що за офіційним курсом НБУ
складає 24095,78 грн. та пені в сумі 49,21 дол.
США, що за офіційним курсом НБУ складає
393,34 грн. (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Враховуючи те, що позичальник не
належним чином виконує зобов'язання за
кредитним договором, тому банк
звернувся в суд з даним позовом. Проте,
як вірно зауважено судом першої
інстанції даний позов не може бути
задоволений, оскільки на час ухвалення
рішення діє Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014
року.

Відповідно до вимог Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який набрав чинності 7.06.2014
року, протягом дії цього Закону не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов»язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживачами кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
майно використовується як місце
постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об»єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме майно; загальна площа такого
нерухомого житлового майна не
перевищує 140 кв.м. для квартири та 250
кв.м. для житлового будинку.

Не заслуговують на увагу суду
посилання представника позивача на те,
що судом не встановлено належним чином
факт відповідності предмета іпотеки
умовам ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», а саме не
встановлено, чи використовується
квартира, яка є предметом іпотеки як
місце постійного проживання
позичальника за кредитним договором,
чи наявне у позичальника інше житло, чи
підпадає ОСОБА_2 під суб'єкта
відповідальності за корупційні
правопорушення відповідно до ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» виходячи з
наступного.

З наданої суду ксерокопії паспорта
вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за
в спірній квартирі, що в силу закону є
її місце проживання (а.с.25). Загальна
площа квартири становить 40,2 кв. м.(а.с.30).

У силу ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не скориставшись правом на
заявлення клопотання про витребування
доказів, передбаченим ст.137 ЦПК України,
не надав жодного доказу того, що
предмет іпотеки не використовується як
місце постійного проживання
відповідача, у неї наявне інше житло, та
того, що ОСОБА_2 відноситься до
суб'єктів відповідальності за
корупційні правопорушення.

Посилання позивача на те, що 03.07.2014 р.
Верховною радою України прийнято в
першому читані Закону України «Про
реструктуризацію кредитних
зобов'язань з іноземної валюти в
гривню», пунктом 5 ст. 5 якого, визнано
таким, що втратив чинність Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» не відповідає дійсності,
оскільки 03.07.2014 року Верховною Радою
України прийнято Постанову «Про
прийняття за основу проекту Закону
України про реструктуризацію
кредитних зобов'язань з іноземної
валюти в гривню», а не Закон як те
зазначає банк.

Враховуючи те, що на час ухвалення
рішення діяв Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», тому
судом вірно відмовлено в задоволенні
позову в повному обсязі.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 24 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: