Справа №591/6963/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Міліціанов Р. В.Номер
провадження 22-ц/788/2048/14 Суддя-доповідач -
Собина Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Маслова В.
О.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 15 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»

про визнання недійсними умов та правил
надання банківських послуг та
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

10 вересня 2014 року позивачка звернулась
до місцевого суду з позовом і свої
вимоги мотивувала тим, що 06.02.2014р. між
нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено депозитний договір
банківського вкладу № SAMDN5730 в
доларах США зі строком вимоги про
повернення вкладу - 06 серпня 2014р. В
рамках вказаного договору нею внесено
депозитні кошти в сумі 6030,56 доларів США.
28.02.2014р. вона подала заяву про
дострокове розірвання договору
банківського вкладу, їй було видано 5600
дол. США, що підтверджується копіями
квитанцій. Однак, при поверненні
грошових коштів відповідачем утримано
7% від суми депозитних коштів в розмірі
422,52 доларів США в зв'язку з достроковим
поверненням депозиту, що передбачено
Умовами та правилами надання
банківських послуг Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», які визначають
відповідний тариф з утримання
відсотків від суми вкладу, для
депозитів, переоформлених до спливу 30
календарних днів з дня оформлення
вкладу, у разі розірвання договору за
ініціативою клієнта до спливу 3 місяців
з дати оформлення вкладу. Вважала дії
відповідача неправомірними, а тому
просила визнати недійсними Умови і
правила надання банківських послуг в
частині утримання комісії, у разі
розірвання договору за ініціативою
клієнта до спливу 3 місяців з дати
оформлення вкладу (мультивалютне
свойство), у розмірі 7% від суми вкладу,
для депозитів, переоформлених по
спливу 30 календарних днів з дня
оформлення вкладу та стягнути на її
користь заборгованість за договором
банківського вкладу в сумі 422,52 доларів
США.

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 15 жовтня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному
обсязі. Визнано недійсними Умови та
правила надання банківських послуг ПАТ
КБ «ПриватБанк» в частині
встановленого тарифу з утримання
відсотків від суми вкладу, для
депозитів, переоформлених до спливу 30
календарних днів з дня оформлення
вкладу, у разі розірвання договору за
ініціативою клієнта до спливу 3 місяців
з дати оформлення вкладу. Стягнуто з
ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2
422,52 доларів США та на користь держави
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 243,60 грн.

ПАТ КБ «Приват Банк» не погодився з
рішенням місцевого суду і звернувся з
апеляційною скаргою, посилаючись на
неповноту встановлених судом обставин
справи перед ухваленням рішення та
неправильне встановлення обставин, які
мають значення для справи, на
неправильне і неповне дослідження
доказів та їх оцінку, що привело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення та ухвалити нове рішення, яким
у позові відмовити повністю.

При цьому зазначає, що місцевим судом
не враховано, що укладений між
сторонами договір разом з Умовами та
правилами надання банківських послуг є
змішаним договором, а отже суд першої
інстанції був зобов'язаний керуватися
не лише положеннями закону щодо
договору банківського вкладу, а й також
положеннями щодо договору
банківського рахунку. Оскільки право
банку на отримання комісійної
винагороди закріплено безпосередньо
ЦК України, то така умова не може бути
визнана недійсною.

Заслухавши доповідь судді-головуючого,
доводи представника апелянта,
заперечення представника позивачки,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка була клієнткою ПАТ КБ
«ПриватБанк» і укладала з ним договори
банківських вкладів. 01.07.2013 року між
позивачкою та ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено Договір № SAMDN9103
«Стандарт на 12 мес.» відповідно до
якого сума вкладу складала 18069 грн.71
коп. строк дії договору по 01.07.2014 року
включено. За час дії цього договору
позивачкою неодноразово здійснювалось
поповнення вкладу і станом на 06.02.2014
року сума вкладу складала 53078 грн.51 коп.,
що підтверджується клієнтською
випискою до договору (а.с.31-32).

З метою збереження вкладів на
депозитних рахунках клієнтів Банку,
останнім була запропонована клієнтам,
які мають вклади «Стандарт» можливість
переоформлення вкладу зі збереженням
усіх раніше нарахованих відсотків з
переводом усієї суми на новий вклад в
іншій валюті на строк 6 місяців та
більше («мультивалютне свойство»). При
цьому вклад розривається за
ініціативою Банку.

Позивачка скористалась запропонованою
можливістю і достроково 06.02.2014 року
розірвала договір № SAMDN9103
«Стандарт на 12 мес.» від 01.07.2013 року і
кошти в сумі 53078 грн.51 коп, накопичені на
рахунку за даним договором, були
конвертовані в іноземну валюту (долари
США) на суму 5930,56 доларів США та
переведені на рахунок за договором №
SAMDN75730, укладеним між сторонами
цього ж дня. Дані обставини
підтверджуються копією договору №
SAMDN75730 від 06.02.2014 року,
клієнтськими виписками по договору №
SAMDN9103 та № SAMDN75730 (а.с.15-16, 30-32 ).

07.02.2014 року позивачка поповнила вклад
на суму 100 доларів США, тому загальна
сума вкладу стала дорівнювати 6030,56
доларам США.

При укладенні договору ОСОБА_2
приєдналась та була ознайомлена з
Умовами та правилами надання
банківських послуг, що підтверджено її
підписом в договорі.

Не зважаючи на умови укладеного
договору ОСОБА_2 28.02.2014 року звернулась
із заявою про дострокове розірвання
договору, при цьому зазначивши в заяві,
що з умовами розірвання договору
ознайомлена та згодна (а.с.34).

Виходячи з умов укладеного договору та
згідно з умовами, які викладені в
тарифах Умов та правил надання
банківських послуг за якими
утримуються 7% від суми вкладу для
депозитів переоформлених після спливу
30 календарних днів з дня оформлення
вкладу за заявою вкладника договір
було розірвано зі сплатою комісії в
сумі 7% від суми залишку, що складає 422,52
долари США.

При задоволенні позову місцевий суд
виходив з того, що умова правил надання
банківських послуг, як частина
депозитного договору, щодо утримання
частини депозитних коштів при
достроковому розірванні договору,
порушує право власності позивачки,
оскільки визначає обов'язкове
позбавлення її частини належних їй до
виникнення договірних відносин
грошових коштів.

В той же час, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду з
таких підстав:

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК
України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
вільні в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Відповідно до ст.1058 ч.1 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк) , що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановленому договором.

Положеннями укладеного сторонами
договору, а саме п.11, передбачено, що
розмір комісії, строки повернення
депозитних коштів визначаються
Умовами та правилами надання
банківських послуг Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк».

Виходячи з аналізу вищезазначених норм
матеріального права, при вирішенні
спору між сторонами місцевий суд
повинен був врахувати, що укладений між
сторонами договір від 06.02.2014 року разом
з Умовами та правилами надання
банківських послуг є змішаним
договором, а тому необхідно було
керуватися положеннями закону щодо
договору банківського вкладу та
положеннями щодо договору
банківського рахунку.

Законом України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» (п.7.1.1. ст.7)
визначено, що вкладний (депозитний)
рахунок - це рахунок, що відкривається
банком клієнту на договірній основі
для зберігання коштів, що передаються
клієнтом банку в управління на
встановлений строк та під визначений
процент (дохід) відповідно до умов
договору), а тому право банку на
отримання комісійної винагороди за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта обумовлено ст.1068 ЦК України,
ст.7 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні» та
Умовами та правилами надання
банківських послуг Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк».

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції щодо доведення позивачем
належними доказами своїх позовних
вимог прийняте з неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

З огляду на викладене, рішення
місцевого суду підлягає скасуванню на
підставі п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог позивачки
ОСОБА_2 .

У зв'язку із задоволенням апеляційної
скарги колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до ст.88 ЦПК
України стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
сплачений ним судовий збір за подачу
апеляційної скарги в сумі 121 грн.80 коп. .

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 4
ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 15 жовтня 2014 року скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
понесені ним судові витрати в сумі 121
грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -