У х в а л а

8 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Диканської селищної ради Диканського
району Полтавської області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, усунення від спадкування,
надання права спадкування разом із
спадкоємцями першої черги за законом;
за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до
Диканської селищної ради Полтавської
області, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування на
нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що з грудня
2002 року вона та ОСОБА_7 почали проживати
однією сім'єю без реєстрації шлюбу. При
цьому вели спільне господарство, мали
спільний бюджет, піклувалися одне про
одного, поліпшували умови свого
проживання та побуту. З 2009 року ОСОБА_7
важко хворів, перебував на
амбулаторному лікуванні, а у 2011-2012
роках - на стаціонарному лікуванні.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Позивач
зазначала, що діти покійного: ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, здоров'ям батька не цікавились
та не надавали жодної матеріальної чи
моральної підтримки.

Враховуючи наведене, просила суд
встановити факт проживання однією
сім'єю з покійним ОСОБА_7 та усунути від
спадкування його дітей: ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до суду з
зустрічним позовом, посилаючись на те,
що при оформленні спадщини, після
смерті ОСОБА_7, ними виявлено втрату
оригіналів правовстановлюючих
документів на все спадкове майно, що
перешкоджає їм як спадкоємцям
розпоряджатися цим майном на власний
розсуд.

Враховуючи наведене, просили суд
визнати за кожним з них право власності
на Ѕ частини спадкового майна.

Рішенням Диканського районного суду
Полтавської області від 9
квітня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 задоволено. Визнано за
ОСОБА_6 в порядку спадкування право
власності на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 2,49 га, вартістю 65 720
грн. 22 коп. розташовану на території
Диканської селищної ради Полтавської
області, яка залишилась після смерті
батька ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_6 в
порядку спадкування право власності на
Ѕ частини домоволодіння, яке
складається з: житлового будинку літ.
«А-1», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ.
«В», «Д», «Е», «Ж», погреба вхідного
«Г,г», вбиральні «З», огорожі № 1,
хвіртки № 2, воріт огорожі № 3, що
знаходиться по АДРЕСА_1, яке залишилось
після смерті батька ОСОБА_7 Визнано за
ОСОБА_5 в порядку спадкування право
власності на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 2,49 га, вартістю 65 720
грн. 22 коп. розташовану на території
Диканської селищної ради Полтавської
області, яка залишилась після смерті
батька ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_5 в
порядку спадкування право власності на
Ѕ частини домоволодіння, яке
складається з: житлового будинку літ.
«А-1», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ.
«В», «Д», «Е», «Ж», погреба вхідного
«Г,г», вбиральні «З», огорожі № 1,
хвіртки № 2, воріт огорожі № 3, що
знаходиться по АДРЕСА_1, яке залишилось
після смерті батька ОСОБА_7 Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 23 червня
2014 року рішення районного суду в
частині визнання права власності за
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на земельні ділянки
скасовано та ухвалено у цій частині
нове рішення. Визнано за ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в порядку спадкування право
власності за кожним по Ѕ частини
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва загальною площею 2,49 га,
вартістю 65 720 грн. 22 коп., розташованої
на території Диканської селищної ради
Полтавської області, та по Ѕ частини
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва загальною площею 2,49 га
вартістю 65 720 грн. 22 коп., розташованої
на території Диканської селищної ради
Полтавської області, які належали на
праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 В решті рішення залишено без
змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
представнику ОСОБА_3 відмовлено у
відкритті касаційного провадження за
її касаційною скаргою на рішення
Диканського районного суду
Полтавської області від 9 квітня 2014
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 23 червня 2014
року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У жовтні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява представника
ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом
України ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ч. 2 ст.
3 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 368,
ст. ст. 1224, 1229 ЦК України.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії: рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 лютого 2012 року у
справі про встановлення факту
проживання однією сім'єю та поділ
майна; постанови Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року у справі
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
поділ спільного майна подружжя,
визнання недійсними договорів
дарування жилого будинку та земельної
ділянки, визнання права власності на Ѕ
частини жилого будинку та земельної
ділянки; рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 липня 2012 року у справі про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2013 року у справі про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу та поділ
спільного майна подружжя; постанови
Верховного Суду України від 18 вересня
2013 року у справі про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу, поділ
майна, скасування реєстраційного
посвідчення.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту заяви та долучених до неї
копій рішення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 лютого 2012
року, рішення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 липня 2012 року
та ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2013 року
на які здійснюється посилання як на
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не вбачається
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права. Зокрема,
судові рішення судів касаційної
інстанції ухвалені у справах, в яких
предмет спору, підстави позову та зміст
позовних вимог не є тотожним, та в
справах за різних встановлених судами
фактичних обставин.

У п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення:

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ;

- Вищого адміністративного суду
України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанови Верховного Суду України на
які здійснюється посилання як на
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права ухвалені не
як судом касаційної інстанції, а тому
не є судовими рішеннями, на які заявник
може посилатися на підтвердження
підстави неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права.

За таких обставин неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права не відбулось, а
тому у допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_5 до Диканської селищної ради
Полтавської області, ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування на нерухоме майно, за
заявою ОСОБА_3, подану представником -
ОСОБА_4, про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська