Справа № 748/1118/14-ц Провадження №
22-ц/795/1737/2014 Головуючий у I інстанції
-Хоменко Л. В. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю: апелянта ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 24 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Хмільницької сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім"єю без шлюбу,
визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
спорудами та на 1/2 частину земельної
ділянки,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Чернігівського
районного суду від 24.07.2014 року, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Хмільницької сільської ради
Чернігівського району, ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім"єю без шлюбу, визнання права
власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними спорудами та на 1/2
частину земельної ділянки - відмовлено,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Доводи скарги зводяться до того, що
рішення місцевого суду є незаконним та
необґрунтованим, винесеним з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, судом не повно
з»ясовані обставини справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, дана невірна оцінка всім
доказам по справі.

В скарзі апелянт зазначає, що проживала
разом з померлим ОСОБА_6 однією сім»єю
без реєстрації шлюбу. Під час спільного
проживання придбали житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, в якому
і проживали.

ОСОБА_1 вказує, що стороною відповідача
не надано жодного доказу, що ОСОБА_6 на
час смерті мешкав за адресою своєї
реєстрації у місті Чернігові. Звертає
увагу суду на те, що всі оригінали
документів, а саме договір
купівлі-продажу на спірний будинок,
державний акт на земельну ділянку та
технічна документація знаходяться у
позивачки.

Крім того, допитані в судовому
засіданні свідки підтвердили факт
проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 однією
сім»єю без реєстрації шлюбу.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта
ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 05.06.2001 року ОСОБА_1
та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб (а.с. 9), який 24.11.2006 року було
розірвано (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 58).

17.04.2008 року ОСОБА_6 за договором купівлі
- продажу придбав житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, та
земельну ділянку загальною площею 0, 3454
га. (а.с. 5, 6).

Згідно довідки виконкому Деснянської
районної у м. Чернігові ради від 13.05.2014
року ОСОБА_6 був зареєстрований за
адресою по АДРЕСА_2 у період з 10.07.2008
року по 13.08.2011 року ( а.с. 60).

З акту обстеження житлових умов, стану
житлового будинку та земельної ділянки
в АДРЕСА_1 від 14.05.2014 року (а.с. 65)
вбачається, що житловий будинок
знаходиться у занедбаному стані, дах
протікає, зі стелі відпадає штукатурка,
пліснява на стінах та вікнах, піч
зруйнована та непридатна до
використання, господарські будівлі
знаходяться майже в зруйнованому
стані, земельна ділянка не доглянута.
Комісія дійшла висновку, що будівля не
доглядалась на протязі мінімум чотири
роки і для проживання не придатна.
Особистих речей побутового вжитку
ОСОБА_6 в будинку не має.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
прийшов до вірного висновку, що
позивачем суду не надано жодного
доказу на підтвердження факту
проживання позивачки та ОСОБА_6 як
подружжя на момент укладення договору
купівлі - продажу спірного будинку та
земельної ділянки, не надано доказів
про їх доходи, та те, що спірне майно
придбано за їх спільні кошти. На
підставі чого встановлення факту
проживання однією сім»єю без
реєстрації шлюбу у даному випадку
значення не мають, та не породжують
юридичних наслідків, а тому і
встановленню судом не підлягають.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд, оскільки судом першої інстанції
обставини справи з"ясовані в обсягу,
необхідному для правильного вирішення
спору, відповідно до встановлених
обставин, правильно визначено суть і
характер правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім»єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

У п.2 Постанови N 7 Пленуму ВСУ «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року роз'яснено,
що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказів відповідно до приписів статей
58-59 ЦПК України про те, що ОСОБА_1
проживала з ОСОБА_6 однією сім»єю без
шлюбу та те, що під час спільного
проживання вони придбали житловий
будинок з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1, в якому і проживали та вели
спільне господарство, суду не надано.

Обґрунтовуючи факт спільного
проживання ОСОБА_1 з померлим,
спільного ведення ними домашнього
господарства, позивачка посилається на
покази свідків, суд на виконання вимог
ст.ст. 57, 60, 62, 64, 212 ЦПК оцінив покази
свідків, надані письмові докази та
прийшов обґрунтованого висновку про
відсутність у ОСОБА_1 з померлим
сімейних відносин, відсутність в
матеріалах справи даних, щодо
придбання майна та спірного будинку за
спільні кошти, таким чином не
заслуговують на увагу суду доводи
апеляційної скарги, що судом не
враховані покази свідків.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи містять довідку від
28.05.2014 року № 590/01-17 КЗ «Чернігівського
обласного бюро судово-медичної»
експертизи, відповідно до якої згідно
журналу реєстрації трупів, тіло гр.
ОСОБА_6, видане дружині ОСОБА_1 13.11.2013
року, про проведення нею інших дій не
відомо та довідку Хмільницької
сільської ради № 948 від 24.12.2013 року, що
ОСОБА_1 проживає і зареєстрована в
АДРЕСА_1 з 04.12.2008 року і по даний час (а.с.
8, 99, 102).

З акту про встановлення сумісного
проживання однією сім»єю від 13.01.2014
року вбачається, що зі слів сусідів та
односельців - ОСОБА_1 дійсно постійно
проживала з 2008 року з покійним
чоловіком співмешканцем ОСОБА_6 в
АДРЕСА_1 та вели спільне господарство
(а.с. 7).

Враховуючи вище викладенне, посилання
в апеляційній скарзі на наявність
доказів про факт спільного проживання
однією сім"єю без реєстрації шлюбу, не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, оскільки
матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів на підтвердження
обставин на які посилається позивач.

За нормами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки, а за
таких обставин, суд першої інстанції
обгрунтовано прийшов до висновку про
відмову в задоволенні позову.

Законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду І інстанції
перевірено в межах доводів апеляційної
скарги і підстав для його скасування не
встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на
повно та всебічно досліджених доказах,
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують та не містять
передбачених законом підстав для
скасування вірного по суті рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, рішення суду
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а
тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
від 24 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: