Провадження № 2/344/4777/14
У Х В А Л А

про вжиття заходів
забезпечення позову

03 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Бойчук О.В., розглянувши у
приміщенні Івано-Франківського
міського суду заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу та заборгованості
по відсотках за договорами позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення основного боргу в
розмірі 35000,00 грн. та заборгованості по
відсотках у розмірі 5919,31 грн. за
договорами позики від 08.08.2012 року.

Позивач ОСОБА_1 подав суду письмову
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно, що належить на праві
власності ОСОБА_2. Заява обґрунтована
тим, що відповідач може ухиляться в
майбутньому від виконання рішення суду
у разі задоволення позову.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 152 ЦПК України
щодо співмірності виду забезпечення
заявленому позову, з огляду на те, що
позов стосується грошового
зобов'язання, застосування такого виду
забезпечення позову, як накладення
арешту на майно відповідача в межах
вказаної у позові суми основного боргу
в розмірі 35000,00 грн. є співмірним із
позовними вимогами, оскільки таке
зобов'язання іншим чином не
забезпечене, і суд не може до ухвалення
рішення у справі передчасно встановити
підставність або безпідставність
позову.

У задоволенні вимог заяви щодо
накладення арешту на майно в межах
вказаної в позові суми заборгованості
по відсотках у розмірі 5919,31 грн. за
договорами позики та інше майно понад
розмір вказаної в позовній заяві суми
основного боргу слід відмовити,
оскільки така вимога є вимогою про
притягнення позивача до юридичної
відповідальності за невиконання
зобов'язання, наявність якого судом в
даний час не встановлена.

Згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України, суд,
допускаючи забезпечення позову, може
вимагати від позивача забезпечити його
вимогу заставою, достатньою для того,
щоб запобігти зловживанню
забезпеченням позову, яка вноситься на
депозитний рахунок суду. Розмір
застави визначається судом з
урахуванням обставин справи, але не
повинен бути більшим за розмір ціни
позову.

Згідно частини 3 пункту 4 Постанови № 9
від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
Пленуму Верховного Суду України,
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Також у частині 1 пункту 6 зазначеної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України зазначено, що особам, які
беруть участь у справі, має бути
гарантована реальна можливість
захистити свої права при вирішенні
заяви про забезпечення позову,
оскільки існує ризик спричинення їм
збитків у разі, якщо сам позов або
пов'язані з матеріально-правовими
обмеженнями заходи з його забезпечення
виявляться необґрунтованими. Тому,
допускаючи забезпечення позову, суд
відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК вправі
покласти на позивача обов'язок внести
на депозитний рахунок суду заставу,
достатню для того, щоб запобігти
зловживанню забезпеченням позову
(проте її розмір не повинен
перевищувати розміру ціни позову). За
змістом цієї норми суд (суддя),
визначивши вид забезпечення позову та
розмір застави, повинен зазначити у
відповідній ухвалі, що остання
звертається до виконання негайно після
внесення предмета застави у повному
розмірі.

З метою запобігання зловживанню
забезпеченням позову щодо особи, яка
набула майно, що має певну вартість,
суддя вважає, що від позивача слід
вимагати забезпечити вимогу про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача в межах
вказаної у позові суми основного боргу
в розмірі 35000,00 грн. до вирішення спору
заставою в розмірі, що гарантує
позивачу реальну можливість захистити
свої права, і є розумним та співмірним
із заявленими позовними вимогами, а
саме у розмірі 1/4 вказаної суми (35000,00
грн. / 4=) - 8750,00 грн.

Зазначену заставу суддя вважає
обґрунтованою у зв'язку з тим, що
накладення арешту на рухоме майно
відповідача може завдати йому збитків,
які він, у відповідності до ст. 155
Цивільного процесуального кодексу
України, зможе відшкодувати за рахунок
застави.

На підставі наведеного, відповідно до
ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 153 ЦПК України,
керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 ЦПК України,
суддя,-

У Х В А Л И В :

Вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу та заборгованості по відсотках
за договорами позики - задовольнити
частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме
майно (ім'я та ідентифікаційний код
боржника за даним виконавчим
документом:) ОСОБА_2, ідентифікаційний
№ НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, в
межах суми позовних вимог розміром 35000
гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог заяви
відмовити.

Вимагати від (ім'я та ідентифікаційний
код стягувача за даним виконавчим
документом:) ОСОБА_1, ідентифікаційний
№ НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2,
забезпечити заставою в розмірі 8750
гривень 00 копійок вимогу про
накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_2,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1, в межах суми
позовних вимог розміром 35000 гривень 00
копійок, з внесенням застави на р/р:
0355, одержувач: ТУ ДСА України в
Івано-Франківській області, код: 26289647,
банк: ГУ ДКСУ в Івано-Франківській
області, МФО: 836014, призначення платежу:
застава по цивільній справі №344/15066/14ц
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу та заборгованості по
відсотках за договорами позики.

Роз'яснити заявнику, що предмет застави
повертається позивачеві, якщо позов
про відшкодування збитків не подано
протягом двох місяців після настання
обставин, визначених частиною першою
цієї статті, якою визначено, що у разі
скасування заходів забезпечення
позову, набрання законної сили
рішенням про відмову у задоволенні
позову чи ухвалою про закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду особа, щодо якої
вжито заходи забезпечення позову, має
право на відшкодування збитків,
завданих забезпеченням позову. Також
предмет застави повертається
позивачеві, якщо набрало законної сили
рішення суду про задоволення позову
або якщо сторони уклали мирову угоду.

Законом, зокрема ч. 9 ст. 153 ЦПК України,
передбачений інший строк виконання
ухвали, ніж встановлений п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ
«Про виконавче провадження», а саме:
ухвала про забезпечення позову
звертається до виконання негайно після
внесення предмета застави в повному
розмірі. Оскарження ухвали не зупиняє
її виконання .

Строк пред'явлення ухвали до виконання
- один рік.

Дата видачі виконавчого документа - 03
жовтня 2014 року.

Копію ухвали в кількості, відповідній
кількості осіб, щодо яких вжито заходів
забезпечення позову, надіслати
заявнику для забезпечення можливості
пред'явлення виконавчого документа до
виконання у відповідності до п. 2 ч. 2 ст.
17 та п. 1 ст. ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження».

Особі, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову, надіслати копію
ухвали негайно після її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Бойчук О.В.