РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2014 року

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді
Лозинського Б.М.

при секретарі-
Попик А.Б.

за участі представника позивача-
Бакаленко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, суд,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 14.07.2008 року між ним
та ЗАТ «Перший Український Міжнародний
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
було укладено кредитний договір №6584925,
за умовами якого банк надав йому кредит
у сумі 37 140,00 доларів США на придбання
транспортного засобу марки MITSUBISHI L 200.
Після 2009 року у позивача, з об'єктивних
причин, виникла прострочена
заборгованість. В квітні 2011 року він
отримав постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби ДВС Красилівського
РУЮ Корнія О.С. від 15.04.2011 року про
відкриття провадження №25926480, з якої
він дізнався, що приватним нотаріусом
ЛМНО ОСОБА_2 31.03.2011 року вчинено
виконавчий напис №1210 про звернення
стягнення на автомобіль марки MITSUBISHI L
200, пікап 2008 року випуску, р. н. НОМЕР_1 в
рахунок погашення кредитної
заборгованості перед банком. 29.07.2011
року виконавчою службою відповідно до
акту опису й арешту майна у позивача
було вилучено його автомобіль для
подальшої реалізації. В травні 2013 року
при ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження №25926480 йому
стало відомо, що 17.12.2012 року автомобіль
реалізовано філією 23 ПП «Нива-В.Ш.» за
ціною продажу 84 300,00 грн. 06.11.2013 року,
після апеляційного оскарження банком,
набрало законної сили рішення
Красилівського районного суду
Хмельницької області у справі
№677/864/13-ц, яким виконавчий напис №1210,
вчинений приватним нотаріусом ЛМНО
ОСОБА_2 від 31.03.2011 року про звернення
стягнення на автомобіль визнано таким,
що не підлягає виконанню. В зв'язку з
тим, що внаслідок неправомірних дій
нотаріуса з приводу вчинення
виконавчого напису в нього було
вилучено його власність, а саме
автомобіль який в подальшому було
реалізовано позивач вважає, що йому
було завдано значних моральних
страждань, так як він був позбавлений
можливості вести звичайний спосіб
життя, користуватись належним йому
майном та був змушений витрачати свій
час та гроші на отримання юридичних
консультацій та в подальшому брати
участь у судових засіданнях, а тому
просить суд позов задовольнити та
стягнути на його користь з відповідача
20 000,00 грн. моральної шкоди.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
подав до суду клопотання, в якому
просить суд слухати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить суд їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечила проти
задоволення позову та просила у
задоволенні такого відмовити, подала
заперечення на позов та заяву про
застосування строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши дійсні
обставини справи, права та обов'язки
сторін, дослідивши зібрані по справі
докази, суд встановив наступне:

14.07.2014 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк» було
укладено кредитний договір №6584925, за
умовами якого банк надав йому кредит у
сумі 37 140,00 доларів США зі кінцевим
строком повернення до 14.07.2015 року на
придбання транспортного засобу марки
MITSUBISHI L 200.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
позивачем та ЗАТ«Перший Український
Міжнародний Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» було укладено
договір застави №6584926 від 14.07.2008 року,
предметом якого є транспортний засіб -
автомобіль марки MITSUBISHI L 200, 2008 року
випуску.

31.03.2011 року приватним нотаріусом ЛМНО
ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис
№1210 на транспортний засіб марки MITSUBISHI L
200, пікап 2008 року випуску, колір сірий,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1, в
рахунок погашення кредитної
заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» у
розмірі 35 300,03 доларів США та 6 729,97 грн.

15.04.2011 року Відділом державної
виконавчої служби Красилівського
районного управління юстиції
Хмельницької області було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №25926480 з виконання даного
виконавчого напису.

17.12.2012 року транспортний засіб марки
MITSUBISHI L 200, пікап 2008 року випуску, колір
сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 було
реалізовано філією 23 ПП «Нива-В.Ш.» за
ціною продажу 84 300,00 грн.

Як вбачається, з рішення
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 10.07.2013 року по
справі №677/864/13-ц ОСОБА_1 звернувся з
позовом до приватного нотаріуса ЛМНО
ОСОБА_2, ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», Відділу державної
виконавчої служби Красилівського
районного управління юстиції про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню та визнання
незаконним дій. Згаданим рішенням суду
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково - визнано виконавчий напис
приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_2 №1210
від 31.03.2011 року про звернення стягнення
на рухоме майно позивача таким що не
підлягає виконанню. В задоволенні
позовних вимог в частині визнання
неправомірними дій відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 06.11.2013 року
рішення Красилівського районного суду
Хмельницької області від 10.07.2013 року
залишено в силі, апеляційну скаргу без
задоволення.

Також, з рішення Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 10.07.2013 року по справі №677/864/13-ц
вбачається, що підставою для
скасування виконавчого напису
нотаріуса стало те, що при вчиненні
виконавчого напису нотаріус керувався
положеннями Закону України «Про
нотаріат» та Закону України «Про
заставу», однак, не було враховано
положення ст. 1 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», де вказано, що
звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду.

Відповідні роз'яснення з приводу того,
що Закон України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» № 1255-ІV є спеціальним Законом
з питань правового режиму регулювання
обтяжень рухомого майна, у зв'язку з чим
Закон України «Про заставу» та ст. 590 ЦК
України підлягає застосуванню лише в
частині, що йому не суперечить були
надані у правових позиціях Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених даної статтею.

Ч. 1 статті 27 Закону України «Про
нотаріат» визначає, що шкода, заподіяна
особі внаслідок незаконних дій або
недбалості приватного нотаріуса,
відшкодовується в повному розмірі.

Рішенням Красилівського районного
суду Хмельницької області від 10.07.2013
року по справі №677/864/13-ц на яке, як на
підставу позовних вимог покликається
позивач» не встановлено факту
неправомірності дій нотаріуса.

Крім того, пунктом 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
встановлено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння, її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні.

Відповідно до вказаної Постанови спори
про відшкодування заподіяної фізичній
чи юридичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема, при порушенні зобов'язань, які
підпадають під дію Закону України «Про
захист прав споживачів» чи інших
законів, що регулюють такі зобов'язання
і передбачають відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Однак, правовідносини, пов'язані з
вчиненням виконавчого напису,
зверненням стягнення на заставне майно
регулюються Законом України «Про
нотаріат», Законом України «Про
заставу», Законом України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» які не
передбачають відшкодування моральної
шкоди, як форму захисту порушених прав.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення відшкодування моральної
шкоди не ґрунтуються на законі, а тому
не підлягають до задоволення.

Окрім того, позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження того, що саме
діями приватного нотаріуса ЛМНО
ОСОБА_2 йому завдана моральна шкода.

Посилання позивача на те, що йому
спричинено значної шкоди ґрунтуються
лише на його поясненнях, викладених у
позовній заяві, на підтвердження яких
ним не надано жодних доказів. Витрати
часу на підготовку заяв, звернень,
скарг та судового позову, відвідування
державної виконавчої служби не
свідчать про завдання моральної шкоди,
а є передбачений законом способом
реалізації особою свої прав.

В силу положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

ОСОБА_1 не надав суду належних та
допустимих доказів тих обставин на які
він покликається в своїх позовних
вимогах, а тому такі судом до уваги не
приймаються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 16, 22, 23, 1267 ЦК України,
суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди - відмовити в
повному обсязі.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення рішення до
Апеляційного суду Львівської області
через районний суд.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова:
Лозинський
Б.М.