Справа №705/5096/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області, в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській
Н.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умані
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Уманського міського відділу УМВС
України в Черкаській області, ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача старший
слідчий СВ Уманського МВ УМВС України в
Черкаській області Дробницька Леся
Михайлівна про відшкодування шкоди
завданої майну, визнання договору
укладеним та визнання права власності
на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про те, що в лютому 2014 року
побачив оголошення на сайті продажу
автомобілів www.auto.ria.ua про продаж або
обмін автомобіля Opel Frontera 1992 р.в. та
вирішив обміняти його на належний йому
автомобіль VW Passat 1997 р.в. ДНЗ - НОМЕР_2. У
вказаному оголошенні було зазначено
мобільний номер телефону НОМЕР_3 та ім'я
контактної особи «ОСОБА_5».
Зателефонувавши за вказаним номером
йому відповів чоловік, що назвався
ОСОБА_5. Після спілкування з зазначеною
особою дійшли згоди про обмін
вищезазначеними автомобілями. Умовою
обміну було визначено доплату
позивачем коштів у розмірі 9 000 грн.

28.02.2014р. близько 09 години зустрівся за
попередньою домовленістю з
відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на
автовокзалі в м. Умань Черкаської
області. Вказані особи пересувались на
автомобілі Opel Frontera червоного кольору
ДНЗ - НОМЕР_1. При огляді зазначеного
автомобіля сторони дійшли згоди про
обмін автомобілями за вищезазначеними
умовами.

Того ж дня у приватного нотаріуса
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 було посвідчено
довіреність видану ОСОБА_3 на його ім'я.
Вказаною довіреністю відповідач
ОСОБА_3 уповноважив його здійснювати
всі юридичні дії та вчиняти правочини,
що стосуються експлуатації та
розпорядження автомобілем Opel Frontera 2.3 D,
універсал легковий - В, 1992р.в., червоного
кольору, номер шасі - НОМЕР_4,
реєстраційний номер - НОМЕР_1.

На підтвердження укладення договору
міни та за умовами договору позивачем
було передано ОСОБА_3 кошти в розмірі 9
000 грн., відеокамеру, техпаспорт на
автомобіль VW Passat 1997 р.в. ДНЗ - НОМЕР_2 та
ключі від нього. В свою чергу ОСОБА_3
окрім довіреності на право володіння
та розпорядження автомобілем передав
позивачу техпаспорт на автомобіль Opel
Frontera червоного кольору ДНЗ - НОМЕР_1 та
ключі від нього. Після обміну
автомобілями сторони забрали особисті
речі з автомобілів та роз'їхались.

Позивач зазначив, що довіреність на
ім'я ОСОБА_3 на користування та
розпорядження автомобілем VW Passat 1997 р.в.
ДНЗ - НОМЕР_2 він не видавав, оскільки
відповідач цього не вимагав.

На думку позивача між ним та
ОСОБА_3 було укладено договір міни,
оскільки досягнуто усіх істотних умов
цього договору а саме, досягнуто згоди
відносно предмету міни, умов виконання
договору міни, відбулась фактична
передача предметів між сторонами,
сторони фактично отримали майно про
яке домовились.

27.03.2014р. прибув на придбаному ним
автомобілі Opel Frontera 2.3 D, реєстраційний
номер - НОМЕР_1 до площі Леніна в м.
Умань, де зустрівся з двома невідомими
чоловіками для продажу зазначеного
автомобіля. При зустрічі та перевірці
документів і автомобілю з'явився гр.
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які повідомили його,
що вони забирають автомобіль, а
довіреність скасовано.

Викликані на місце події працівники
Уманської міської міліції відібрали у
позивача пояснення, склали акт огляду
та вилучили автомобіль Opel Frontera
червоного кольору ДНЗ - НОМЕР_1. Однак
протокол вилучення та опису
автомобіля, працівниками Уманського
відділку УМВС не складався. Автомобіль
тривалий час перебував в неналежних
умовах. Вважає, що утримання автомобіля
в неналежних умовах, без правових
підстав, всупереч ст.ст. 167-169 КПК
України, завдало йому матеріальної
шкоди, яка загрожує втратою цінності та
повним знищенням автомобіля.
Відповідно до довідки експерта ОСОБА_7
від 24.06.2014р. про середньо-ринкову
вартість аналогічного транспортного
засобу, різниця у вартості автомобіля
за період з 01.04.2014р. по 01.06.2014р. становить
280 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що чинний КПК України
не передбачає такої процесуальної дії
як поміщення майна на майданчик.
Підтвердженням неправомірних дій
службових осіб Уманського МВ УМВС
України в Черкаській області є та
обставина, що слідчий, всупереч
положенню ч.5 ст.171 КПК України, не
звернувся з клопотанням про арешт
машини наступного за вилученням дня та
не повернув йому, як особі в якої було
вилучено майно, автомобіль. Ці
обставини на думку позивача свідчать
про систематичні та грубі порушення
чисельних норм КПК України службовими
особами Уманського УМВС України в
Черкаській області, а тому вважає, що
йому повинна бути відшкодована
матеріальна шкода в розмірі 280 грн.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення
моральної шкоди позивач зазначає, що
він постійно страждає та нервує
внаслідок позбавлення можливості
використовувати автомобіль в побуті.
Вимушений звертатись та їздити до
органу досудового слідства в м. Умань,
брати участь в розгляді справ судами:
писати заяви, заперечення, клопотання.
Всі ці обставини змусили його змінити
життєвий устрій, погіршили його
стосунки з оточуючими. Також вимушений
був нести додаткові витрати на
постійні поїздки, правову допомогу.
Маючи малолітню дитину на утриманні,
вимушений був виїхати до іншої країни
на заробітки та довірити представляти
свої інтереси дружині, яка тепер зазнає
аналогічних утисків, страждань,
моральної шкоди та витрат.

Позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
пояснив, що в лютому 2014 р. побачив в
інтернеті оголошення про продаж
автомобіля Opel Frontera червоного кольору
ДНЗ - НОМЕР_1. Зателефонував на вказаний
в оголошенні номер мобільного
телефону та, поспілкувавшись з
чоловіком на ім'я ОСОБА_5, дійшов згоди
про умови його обміну на автомобіль, що
був в його володінні VW Passat 1997 р.в. ДНЗ -
НОМЕР_2. 28.02.2014 р. близько 09 години
зустрівся з відповідачем ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на автовокзалі в м. Умань.
Оглянувши автомобілі вони з ОСОБА_3
дійшли згоди про обмін цих автомобілів
з умовою доплати. Того ж дня, близько 11
години у приватного нотаріуса ОСОБА_6
було посвідчено довіреність видану
ОСОБА_3 на автомобіль «Опель». Будь яких
обмежень щодо можливості
розпорядження і володіння в
довіреності не було зазначено. Після
цього в присутності своєї дружини
ОСОБА_8, ОСОБА_3 було передано гроші в
сумі 9000 грн., відеокамеру, ключі від
машини, та технічний паспорт на
автомобіль VW Passat 1997 р.в. ДНЗ - НОМЕР_2.
Відповідач також передав йому ключі
від машини та технічний паспорт.
Забравши особисті речі з машин сторони
поїхали по домам. За весь період
користування автомобілем до 27.03.2014р. до
нього не надходило жодних повідомлень
по телефону чи по пошті про те, що
довіреність на вищезазначений
автомобіль скасована. В березні 2014р. у
нього змінились плани і він вирішив
продати автомобіль «Опель», для чого
подав оголошення в інтернеті. На подане
оголошення йому зателефонував
невідомий чоловік на ім'я Сергій та
запропонував купити автомобіль. 27.03.2014
р. прибув на автомобілі в м. Умань на
площу Леніна, де до нього підійшло двоє
незнайомих чоловіків та запропонували
дати для огляду технічний паспорт і
ключі для перевірки машини. Одразу
після цього підійшов відповідач
ОСОБА_3, який викликав міліцію. Після
огляду автомобіля працівниками
Уманського міськвідділу міліції,
машину у нього забрали в міське
відділення міліції на відкритий
майданчик. Як пізніше йому стало відомо
автомобіль «Опель» повернули ОСОБА_3
Вважає, що йому причинено матеріальну і
моральну шкоду, яка виникла через
неправомірні дії працівників міліції
та яку оцінює у 280 грн. і 10 000 грн.
відповідно, та просить її стягнути на
його користь.

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні в повному об'ємі
підтримав позовні вимоги, позов вважає
обґрунтованим та пояснив, що в лютому
2014 року його довіритель знайшов
оголошення в інтернеті щодо продажу
автомобіля Опель. Зателефонувавши за
вказаним контактним номером домовився
про обмін транспортних засобів. 28
лютого 2014 року ОСОБА_3 оглянув
автомобіль та погодився на обмін, але з
умовою, якщо позивач доплатить 9000
гривень та віддасть відеокамеру. Між
сторонами було проведено розрахунок,
відповідач оформив довіреність на ім'я
позивача. Тобто, у відповідності до
вимог ст. 638 ЦК України договір міни є
укладеним. До 27 березня 2014 року до
позивача не надходило будь-яких
повідомлень щодо скасування
довіреності. Коли позивач згодом
вирішив продати автомобіль, також
знайшов покупця в інтернеті, з яким
домовилися для зустрічі під час якої
обманним шляхом заволоділи ключами та
документами на автомобіль, а потім
викликали працівників міліції.
Працівники міліції, не склавши
протокол та винісши постанови,
вилучили транспортний засіб. Вважає
такі дії працівників міліції
незаконним та не правомірними.
Кримінальне провадження було закрито
стосовно невідомих осіб, але чи
відносно позивача, чи відносно
позивача - невідомо. Також незрозуміло
з яких причин транспортний засіб було
повернуто ОСОБА_3 Такі події негативно
вплинули на його довірителя, чим
завдано йому крім матеріальної шкоди,
ще й моральну, яку позивач оцінює у 10000
гривень. Просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
направив письмову заяву, у якій просить
суд справу слухати у його відсутність,
позовні вимоги не визнає та просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача
Уманського міського відділу УМВС
України в Черкаській області позов не
визнав та просив в його задоволенні
відмовити.

Третя особа, яка не заявляє
самостійний вимог на стороні
відповідача Дробницька Л.М. в судове
засідання не з'явилась, на адресу суду
подала письмове заперечення, у якому не
погодилась з доводами позивача щодо
допущених Уманським міським відділом
міліції порушень вимог процесуального
закону на досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що
ОСОБА_2 є її чоловіком. Для сімейних
потреб в користуванні в селі їм був
потрібний автомобіль з покращеними
ходовими якостями. Тому вони шукали
такий автомобіль як придбаний «Опель».
В інтернеті вони знайшли оголошення
про продаж автомобіля Opel Frontera
червоного кольору ДНЗ - НОМЕР_1. Чоловік
зателефонував на вказаний в оголошенні
номер мобільного телефону та
поспілкувавшись з чоловіком на ім'я
ОСОБА_5 дійшов згоди про умови його
обміну на автомобіль що був в їх
володінні VW Passat 1997 р.в. ДНЗ - НОМЕР_2.
28.02.2014р. вони вдвох поїхали в м. Умань.
Близько 09 години зустрілись з ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на автовокзалі в м. Умань.
Оглянувши автомобіль, вони з ОСОБА_3
дійшли згоди про обмін цих автомобілів
з умовою доплати з боку ОСОБА_2 Того ж
дня, близько 11 год., у приватного
нотаріуса ОСОБА_6 було посвідчено
довіреність видану ОСОБА_3 на
автомобіль «Опель». Будь яких обмежень
щодо можливості розпорядження і
володіння в довіреності не було
зазначено. Після цього в її присутності
ОСОБА_3 було передано гроші в сумі 9000
грн., відеокамеру, ключі від машини та
технічний паспорт. ОСОБА_3 також
передав чоловіку машину, ключі від
машини та технічний паспорт. Забравши
особисті речі з машин, вони поїхали до
дому.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що
27.03.2014р. разом з знайомим ОСОБА_2 поїхали
в м. Умань продавати машину «Опель». На
площі Леніна в місті, де вони
знаходились підійшли двоє незнайомих
чоловіків. Вони запропонували оглянути
документи і машину для купівлі. Після
того як ОСОБА_2 їм надав документи і
ключі, підійшов ОСОБА_3, якого знав
ОСОБА_2 та викликав міліцію. Оглянувши
машину, працівники міліції її забрали у
ОСОБА_2 до відділення міської міліції.

Суд, вислухавши позивача,
представника позивача, представника
відповідача, покази свідків та
вивчивши письмові матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦК
України цивільні права особа здійснює
у межах наданих їй договором або актом
цивільного законодавства.

Ч.1 ст.16 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право звернутись за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що згідно
довіреності від 28.022014р., виданої ОСОБА_3
ОСОБА_2 на право здійснювати необхідні
юридичні дії, вчиняти правочини, що
стосуються експлуатації,
розпорядження транспортного засобу
(продавати, обмінювати, здавати в
оренду); факту передачі та обміну між
позивачем і ОСОБА_3 автомобіля Opel Frontera
червоного кольору ДНЗ - НОМЕР_1. на
автомобіль VW Passat 1997 р.в. ДНЗ - НОМЕР_2.,
який визнав відповідач ОСОБА_3 (а.с.9
кримінального провадження ЄРДР
№0000356), показів свідка ОСОБА_8
вбачається, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було
укладено договір міни вищевказаних
автомобілів. Наведене також дає
підстави до висновку, що між сторонами
досягнуто усіх істотних умов цього
договору: досягнуто згоди відносно
предмету міни, ціни і умов виконання
договору міни. Факт укладення договору
міни на умовах доплати за свій
автомобіль не заперечував і ОСОБА_3 в
своїх поясненнях, які він давав
слідчому в межах кримінального
провадження №0000356 від 27.03.2014р.

Відповідно до ч.2 ст.640 ЦК України
договір міни є укладеним з моменту
передачі майна. Оскільки в суді
встановлено, що передача майна
автомобілів між сторонами один одному
відбулась 28.02.2014р., то відповідно з
моменту передачі зазначеного майна
необхідно вважати укладеним договір
міни.

Норми ст.ст. 715, 716 ЦК України не містять
вимог щодо обов'язкової письмової
форми договору міни. Натомість ч.4 ст. 715
ЦК України вказує, що право власності
на обмінювані товари переходить до
сторін одночасно після виконання
зобов'язань щодо передання майна обома
сторонами, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 передав
ОСОБА_3 автомобіль VW Passat 1997 р.в. ДНЗ -
НОМЕР_2, 9000 грн. та відеокамеру, а ОСОБА_3
прийняв та передав позивачу автомобіль
Opel Frontera ДНЗ - НОМЕР_1, то такі дії сторін
були направленні на укладення договору
міни.

Відповідно до ч. 4 ст. 715 ЦК України -
право власності на обмінювані товари
переходить до сторін одночасно після
виконання зобов'язань щодо передання
майна обома сторонами, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи ту обставину, що позивач та
відповідач в обмін передали один
одному автомобілі, визнали факт
передачі майна автомобілів, то
відповідно ОСОБА_2 набув право
власності на автомобіль Opel Frontera ДНЗ -
НОМЕР_1 з моменту передачі йому даного
автомобіля.

Згідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
звернутись за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Суд критично оцінює та вважає
за неможливе погодитись з вимогою
позивача щодо відшкодування
матеріальної шкоди 280 грн. і моральної
шкоди в розмірі 10 000грн. з ОСОБА_3 і
Уманського міського відділу УМВС
України в Черкаській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
відшкодуванню підлягає майнова шкода,
завдана юридичній чи фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю.

Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана особі
відшкодовується за наявності її вини.

Суд вважає, що позивач належними
доказами, згідно до ст. 58 ЦПК України, не
довів завдання йому, як власнику
автомобіля, шкоди, оскільки на час
вилучення автомобіля Opel Frontera ДНЗ -
НОМЕР_1 він не був визнаний власником у
встановленому законом порядку. Також
позивачем не надано належних доказів
вини відповідачів у спричиненні йому
матеріальної і моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 328, 334, 638, 640, 715 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати укладеним договір міни від 28
лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
відносно автомобіля НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
автомобіль НОМЕР_1, яке виникло на
підставі укладеного договору міни від
28 лютого 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 1017 гривень 10
копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
А. Б. Коваль