У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Висоцької В.С.

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до приватного підприємства
«Сподобівка Агро Плюс» про розірвання
договору оренди земельної ділянки,
зобов'язання передачі земельної
ділянки та стягнення орендної плати, за
касаційною скаргою приватного
підприємства «Сподобівка Агро Плюс» на
рішення Шевченківського районного
суду Харківської області
від 25 березня 2014 року, ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 6 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
розірвати договір оренди земельної
ділянки, укладений 29 січня 2005
року з ТОВ «Сподобівка»,
правонаступником якого є ПП
«Сподобівка Агро Плюс»; зобов'язати
відповідача повернути їй земельну
ділянку у належному стані та стягнути з
останнього на її користь несплачену
суму орендної плати у розмірі 1461 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач є
власником земельної ділянки - рілля
площею 7,5796 га на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області та згідно до умов договору
оренди передала ТОВ «Сподобівка»
вказану ділянку в оренду на п'ять років,
а орендар прийняв на себе зобов'язання
сплачувати оренду плату до 20 січня
наступного за звітним роком. 24 липня 2008
року позивач уклала з ТОВ «Сподобівка»
додаткову угоду за якою строк договору
визначено на 15 років, а розмір орендної
плати встановлено у розмірі 3% грошової
оцінки вартості землі. В подальшому
була укладена додаткова угода про
заміну орендаря землі на ПП «Сподобіка
Агро Плюс», яке зареєстровано у
районному відділу Держкомзему 20
березня 2012 року. Відповідач не здійснює
оплату за оренду землі у зв'язку із чим
позивач звернулася до суду з позовом
про розірвання договору оренди,
повернення земельної ділянки та
стягнення орендної плати.

Рішенням Шевченківського районного
суду Харківської області
від 25 березня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 6 травня 2014
року, позов задоволено частково.
Розірвано договір оренди землі
укладений між ОСОБА_5 та відповідачем,
укладений 29 січня 2005 року,
зареєстрований відповідно до
додаткової угоди про заміну орендаря 20
березня 2012 року, у відділі Держкомзему
у Шевченківському районі Харківської
області. Зобов'язано ПП «Сподобівка
Агро Плюс» передати позивачу земельну
ділянку розміром 7,5796 га, розташовану на
території Сподобівської сільської
ради, належної їй на праві приватної
власності згідно державного акта,
виданого Шевченківською районною
державною адміністрацією 18 грудня
2004 року. Стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_5 несплачену орендну
плату у розмірі 1 421,20 грн. У задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
задовольняючи позов виходив з того, що
згідно висновків судової
почеркознавчої експертизи експерта
Харківського НДІСЕ ім. Бокаріуса від 14
лютого 2014 року, у наданих відповідачем
на спростування доводів ОСОБА_5 про
невиконання зобов'язань по здійсненню
орендної плати, відомостей про виплату
за 2011 рік грошей та про видачу
сільськогосподарської продукції
(пшениця, ячмінь, борошно, цукор)
підписи від імені позивача виконані не
ОСОБА_5, а іншою особою. Крім того
вказані відомості затверджені
керівником ПП «Сподобівка Агро Плюс» з
яким на той період, ще було укладено
договору. З наданого відповідачем
видаткового касового ордера №65/1 від 26
жовтня 2012 року про виплату ОСОБА_5 2660,67
грн орендної плати за 2012 рік
вбачається, що у цьому ордері є підпис
позивача але відсутні відомості про
факт отримання нею грошей. В матеріалах
справи відсутні будь-які докази про те,
що відповідачем здійснювались заходи
на виплату ОСОБА_5 орендної плати за 2013
рік або про те, що позивач відмовилась
від її отримання.

Підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що
відповідачем вчинено істотне
порушення договору оренди земельної
ділянки в розумінні ст.ст. 24, 25, 32 Закону
України «Про оренду землі», що є
підставою для дострокового його
розірвання.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанції повністю
погодитися не можна, оскільки вони
зроблені без належного з'ясування
дійсних обставин справи, прав та
обов'язків сторін, без належної оцінки
наявних у матеріалах справи доказів, з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення судів
попередніх інстанцій не відповідають.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір та умови орендної
плати, що зазначені в договорі оренди,
не можуть суперечити чинному на час
укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених

статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, а також на підставах,
визначених ЗК України та іншими
законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК
України підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

В ході розгляду справи суди
попередніх інстанцій не встановили
факт систематичної несплати
відповідачем орендної плати за
договором оренди земельної ділянки,
укладеного з позивачем, належним чином
не перевірили доказів, які
підтверджують даний факт та не надали
їм належної оцінки.

Судами не прийнято до уваги
видатковий касовий ордер №65/1
від 26 жовтня 2012 pоку, в якому, згідно
висновків суду хоча і є підпис ОСОБА_5,
але відсутні відомості про факт
отримання грошей.

При цьому не враховано, що видатковий
касовий ордер це первинний документ, що
застосовується для оформлення видачі
готівки з каси підприємств (юридичних
осіб). Бланк затверджено постановою
Правління Національного банку України
№637 від 15 грудня 2004 року «Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті в Україні» з
урахуванням змін за постановою НБУ від
29 квітня 2009 року №252.

У видатковому касовому ордері №65/1
від 26 жовтня 2012 року навпроти напису
«Підпис одержувача» стоїть підпис
ОСОБА_5, а підстава «орендна плата за
зем.пай за 2012 рік».

Також, у матеріалах справи відсутні
будь які розрахунки суми орендної
плати визначені позивачем у позовній
заяві та не зазначено яким чином
проведено підрахунок орендної плати за
2012 рік.

Згідно висновків судів попередніх
інстанцій в матеріалах справи відсутні
будь-які докази про те, що відповідачем
здійснювались заходи на виплату ОСОБА_5
орендної плати за 2013 рік.

Разом з тим, судами не надано оцінки
та не перевірено доводів відповідача,
що позивачем не ставилось питання про
виплату орендної плати за 2013 рік, а на
адресу останньої направлялося
повідомлення від 1 жовтня 2013
року про проведення виплати орендної
плати за 2013 рік, з доказами
відправлення та отримання листа
позивачкою.

Відповідач вказував на те, що ним 1
жовтня 2013 року письмово було
повідомлено ОСОБА_5, що проводиться
виплата орендної плати за 2013 рік за
користування земельною ділянкою, яка
належить їй та запропоновано з'явитись
до бухгалтерії підприємства для
отримання нарахованої за 2013 рік
орендної плати. Разом з тим, позивач не
отримує орендну плату за 2013 рік з
власної ініціативи.

Встановлення факту систематичності
несплати орендної плати має суттєве
значення для правильного вирішення
спору, тому судам першої та апеляційної
інстанцій необхідно було перевірити
усі обставини та докази на, які
посилались сторони в обґрунтування
своїх вимог і заперечень. Висновки
судів щодо наявності правових підстав
для розірвання договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
сторонами, не ґрунтуються на повному і
всебічному встановленні обставин
справи.

Виходячи з викладеного, колегія
суддів вважає, що суди не виконали
своїх обов'язків, визначених законом,
всебічно, повно й об'єктивно не
з`ясували обставини справи та не надали
їм належної оцінки, ухвалили судові
рішення, що не відповідають вимогам
законності і обґрунтованості, у зв'язку
з чим, такі рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342,344 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Сподобівка Агро Плюс»
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від
25 березня 2014 року, ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 6 травня
2014 року скасувати.

Справу передати до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька Судді М.К.
Гримич О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М.
Фаловська