Справа №461/9702/14-ц
Провадження №6/461/284/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2014 року
Галицький районний суд м.Львова

в складі:
головуючого-судді Государського А.В.,

при
секретарі Скаб В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
подання старшого державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

державний виконавець Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до сплати
заборгованості за аліментами.

Судом встановлено, що згідно з
виконавчим листом №464/1475/13-ц виданого
30.05.2013 року Сихівським районним судом
м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на її
утримання в розмірі 200 грн., щомісячно,
починаючи з 15 лютого 2013 року і до
досягнення дитиною ОСОБА_4 –ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Постановою державного виконавця
Галицького ВДВС ЛМУЮ від 21.10.2013 року
відкрито виконавче провадження №40076075.

У судове засідання державний
виконавець не з’явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи. Суд вважає за можливим
проводити розгляд справи у відсутності
державного виконавця.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в’їзд в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України
передбачено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В матеріалах подання суду не надано
доказів ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням суду. Саме невиконання
боржником зобов’язання не свідчить
про вчинення нею умисних дій щодо
ухилення від виконання такого. Таким
чином, суд приходить до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року у редакції
від 04.11.2010 року, ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в’їзд в
Україну громадян України» від 21.01.1994
року з наступними змінами, суд

у х в а л и в :

в задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий

А.В.
Государський