АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар: Лук'янишина М.В.

за участю: представника заявника -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_4 про скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
стягнення боргу, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, який діє за довіреністю
та в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 23 жовтня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року представник ОСОБА_4-
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, які були вжиті за ухвалою
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 08 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Посилався на те, що рішенням
апеляційного суду Чернівецької
області від 27 серпня 2014 року, яке
набрало законної сили, визнано дійсним
договір купівлі-продажу нежилих
приміщень від 19 квітня 2013 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
відповідно до якого ОСОБА_4 придбала
нежилі приміщення загальною площею 72,10
кв.м., що знаходяться за адресою
АДРЕСА_1.

Ухвалою Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 23 жовтня 2014
року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про
скасування заходів забезпечення
позову відмовлено.

________________________________________________________________________
______________________

№22-ц/794/1640/14
Головуючий у 1 інстанції: Унгурян С.В.

Категорія: 27
Доповідач: Литвинюк І.М.

На дану ухвалу представник апелянта
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу та
постановити нову про скасування
заходів забезпечення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі вказує на те, що
ОСОБА_4 вправі була звернутись до суду
за захистом свого порушеного права, яке
полягало в неможливості державної
реєстрації права власності на нежилі
приміщення, право власності на які в
неї виникло відповідно до п. 3 ст. 334 ЦК
України, у зв»язку з накладенням арешту
на зазначене майно ухвалою
Сокирянського районного суду
Чернівецької області, як на майно
ОСОБА_5.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
скасування заходів забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що державна реєстрація права
власності ОСОБА_4 на спірне нерухоме
майно не проведена, заходи
забезпечення позову щодо ОСОБА_4 не
вживалися. ОСОБА_5 до суду із заявою про
скасування забезпечення позову не
звертався. Рішення суду від 21 серпня 2013
року про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 боргу на даний час не виконано.

Вказаний висновок суду є законним та
обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 21 серпня 2013
року, яке набрало законної сили, позов
ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2 основний борг за
договором позики від 05 квітня 2010 року в
розмірі 316 420 грн., 3% річних від
простроченої суми боргу в розмірі 26 104
грн. 65 коп. та судовий збір в розмірі 3 539
грн. 95 коп., а всього 346 064 грн. 60 коп..

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Так, ухвалою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 08 травня
2013 року з метою забезпечення позову
накладено арешт на нерухоме майно -
нежилі приміщення 87-1 87-4 загальною
площею 72,10 кв.м., вартістю 246733 грн., які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
власником яких на підставі договору
купівлі-продажу від 24 вересня 2010 року є
ОСОБА_5, мешканець АДРЕСА_2.

Відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_4, яка звернулася із заявою через
свого представника про скасування
заходів забезпечення позову, не брала
участі у справі.

В обґрунтування заяви вказувала,
що рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 27 серпня 2014
року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нежилих приміщень від
19 квітня 2013 року, укладений між
ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_4, як
покупцем, згідно якого продавець
продав, а покупець купив нежилі
приміщень, які позначені в технічному
паспорті 87-1 - 87-4, загальною площею 72,10
кв. м., що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно ОСОБА_6 Реєстраційної
служби Чернівецького МУЮ Чернівецької
області №15790247 від 15 вересня 2014 року
відмовлено у державній реєстрації
права приватної власності на вказані
вище нежитлові приміщення за ОСОБА_4 з
підстав наявності накладених арештів
на майно.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Якщо у задоволенні
позову було відмовлено, провадження у
справі закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Як зазначено в ч. 4 ст. 154 ЦПК
України, на яку посилається суд першої
інстанції, заяву про скасування
заходів забезпечення позову може
подати до суду, який розглядає справу,
лише особа, щодо якої такі заходи вжиті,
а не особа, яка вважає себе власником
майна, на яке накладено арешт.

Проте, ОСОБА_4 не брала участі у
справі та відносно неї не вживалися
заходи забезпечення позову, отже, вона
не відноситься до кола осіб, які
відповідно до вищезазначеної норми
вправі звертатися до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову.

У п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
зазначено, що заходи забезпечення
позову мають тимчасовий характер і
діють до виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжитті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Судом встановлено і не
заперечується сторонами, що рішення
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 21 серпня 2013
року про стягнення боргу з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2 боргу не виконано, а
тому доводи апеляційної скарги про
недоцільність подальшого існування
заходу забезпечення позову, є
безпідставними.

Оскільки підставою для
забезпечення позову, відповідно до
ухвали від 08 травня 2013 року була
наявність загрози відчуження
нерухомого майна, що в подальшому може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а судом не
встановлено будь-яких обставин, які б
свідчили про відсутність потреби у
забезпеченні позову чи про
неефективність вжитих заходів, чи про
невідповідність вжитих заходів
дійсним обставинам справи тощо, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність підстав для
скасування вжитих заходів
забезпечення позову.

При цьому, судова колегія звертає
увагу на те, що особа, яка не брала
участі у справі, та вважає, що майно, на
яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про звільнення майна з-під
арешту або оскаржити ухвалу про
забезпечення позову за наявності
підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК
України підставами для відхилення
скарги на ухвалу суду першої інстанції
і залишення ухвали без змін є
постановлення судом першої інстанції
ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги та
залишення ухвали суду без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 154, 303, 307, 312, 313 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
довіреністю та в інтересах ОСОБА_4,
відхилити.

Ухвалу Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 23 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: