УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 05 грудня 2014 року
м.
Київ Суддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Печерського районного суду
м. Києва від 27 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду м. Києва
від 26 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні, в с т а н о в и в :У вересні 2013
р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом в
обґрунтування якого посилалася на те,
що від шлюбу з ОСОБА_3 вона має
трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. 05 червня 2008 року шлюб між
сторонами було розірвано. 17 червня 2008
року між сторонами було укладено
договір про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні.
Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язався надавати позивачу
аліменти на утримання дітей, грошові
кошти на придбання для дітей одягу та
взуття на певний період, до досягнення
ними повноліття або закінчення ними
вищого навчального закладу, нести
витрати на медичне обслуговування
дітей шляхом щорічного страхування
дітей у медичному закладі, фінансувати
витрати на дітей на час їх відпочинку
разом із матір'ю, внести на депозитні
рахунки кожної дитини грошові кошти у
сумі, що еквівалентна 100 тис. доларам
США. Відповідач взяті на себе за
вказаним договором зобов'язання не
виконує та від добровільного їх
виконання ухиляється, у зв'язку з чим
позивач звернулась до суду з позовом,
уточнивши який просила суд стягнути з
відповідача на її користь за порушення
виконання зобов'язань заборгованість
за п. 2.1.2 вказаного договору в розмірі 261
737 грн, понесені нею витрати за
договором добровільного страхування в
розмірі 44 368 грн 68 коп., понесені витрати
за п. 2.1.5 договору на відпочинок в
розмірі 58 131 грн 60 коп., заборгованість
за п. 2.1.6 договору в загальному розмірі 2
997 тис. грн, які позивач просить внести
на депозитні рахунки дітей.
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 суми заборгованості
за: п. 2.1.2 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні у розмірі
85 360 грн; п. 2.1.4 договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні у розмірі 44 368 грн 68 коп.; п. 2.1.5
договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні у розмірі
58 131 грн 60 коп.; п. 2.1.6 договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні у розмірі 990 тис. грн.
Зобов'язано ОСОБА_3 вказану суму
грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок, відкритий в
публічному акціонерному товаристві
комерційний банк «ПриватБанк», на ім'я
сина ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суму заборгованості за
п. 2.1.6 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні, у
розмірі 990 тис. грн. Зобов'язано ОСОБА_3
вказану суму грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок, відкритий в
публічному акціонерному товаристві
комерційний банк «ПриватБанк», на ім'я
сина ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суму заборгованості за
п. 2.1.6 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні, у
розмірі 990 тис. грн. Зобов'язано ОСОБА_3
вказану суму грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок, відкритий в
публічному акціонерному товаристві
комерційний банк «ПриватБанк», на ім'я
дочки ОСОБА_5 Вирішено питання про
відшкодування судових витрат. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Рішенням
апеляційного суду м. Києва від 26 червня
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_3 суми
понесених витрат за п. 2.1.4 договору про
визначення місця проживання дітей,
умов їх утримання і участі батьків у їх
вихованні від 17 червня 2008 у розмірі
44 368 грн 68 коп., суми заборгованості
за п. 2.1.6 договору про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні від 17
червня 2008 у розмірі 990 тис. грн на кожну
дитину та зобов'язання ОСОБА_3 вказану
суму грошових коштів внести на
розрахунковий рахунок на ім'я сина
ОСОБА_3, на ім'я сина ОСОБА_4, на ім'я
дочки ОСОБА_5 скасовано, ухвалено в цій
частині нове рішення яким відмовлено в
задоволенні позовних ОСОБА_2 у даній
частині. Рішення суду першої інстанції
в частині розподілу судових витрат
змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 355 грн 10
коп. В іншій частині рішення залишено
без змін. У касаційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій і ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права. У серпня 2014 року
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_2 про відмову від касаційної
скарги на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 27
березня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва
від 26 червня 2014 року, подана в порядку
ст. 330 ЦПК України. Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з метою захисту процесуальних
прав заявника та недопущення їх
порушення, виникла необхідність
уточнення вимог ОСОБА_2 щодо меж
застосування судом касаційної
інстанції норм ч. 3 ст. 330 ЦПК України, а
саме роз'яснено; що заявник має на меті
відмовитися від попередньої
касаційної скарги на рішення
Печерського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 26
червня 2014 року і наполягає на розгляді
касаційним судом уточненої редакції
касаційної скарги на рішення
апеляційного суду м. Києва
від 26 червня 2014 року; заявник має на
меті відмовитися від касаційної скарги
(як попередньої так і уточненої її
редакції). Станом на 03 грудня 2014 року
від ОСОБА_2 відповіді на лист до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не надійшло, а тому суд не має
підстав для прийняття заяви
ОСОБА_2 і касаційна скарга підлягає
розгляду в загальному порядку. У
відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи. Згідно ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими. Ухвалюючи у
справі судове рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
не виконав свої зобов'язання за
договором про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні від 17
червня 2008 року та не сплатив позивачу
аліменти та кошти на утримання дітей,
на придбання одягу, витрати на
відпочинок, страхування дітей та суму
еквівалентну 100 тис. доларів США на
кожну дитину, в результаті чого виникла
заборгованість, яку суд частково
стягнув у рамках даного позову.
Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3
сум понесених витрат і ухвалюючи в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову в даній частині,
апеляційний суд виходив з того, що такі
позовні вимоги не доведені та
безпідставні. Доводи касаційної скарги
та зміст оскаржуваних судових рішень
не дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень. На підставі наведеного та
керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя у х в
а л и в: ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участі батьків у їх вихованні
відмовити. Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику. Ухвала
оскарженню не підлягає. Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ В.М.
Колодійчук