У х в а л а

08 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів:
Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової
О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом та просив
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь борг
в сумі 50 000 доларів США, що еквівалентно
586 440 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідач взяла у нього в борг суму в
розмірі 50 000 доларів США і купила жилий
будинок з надвірними будівлями, при
цьому в розписці власноручно написала,
що позичила кошти для купівлі будинку і
0,25 га земельної ділянки, вказавши, що
борг взяла терміном на 2 роки, однак
застерегла, що залишає за собою право
із 0,25 га землі використати 0,5 га для
подальшого будівництва і надвірних
споруд для себе, а раніше придбаний
будинок і 0,20 га землі продати і гроші
повернути позивачу.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 16
червня 2014 року, залишеним без змін
апеляційним судом Київської області
від 14 серпня 2014 року, позовні вимоги
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 за договором позики 50 000
доларів США, що еквівалентно 586 440 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року
у відкритті касаційного провадження,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 16
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 14 серпня 2014
року у зазначеній справі відмовлено на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справа надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 жовтня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ч. 2 ст. 251, ст. ст. 252, 257 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за заявою ОСОБА_3
про перегляд судового рішення слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України», заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права полягає, зокрема: у
різному тлумаченні судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; у різному застосуванні
правил конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням юридичної сили цих
правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за
змістом судових рішень означає, що суд
(суди) касаційної інстанції при
розгляді двох або більше справ за
подібних правовідносин при однаковому
їх матеріально-правовому регулюванні
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків.

Наведені заявником доводи з посиланням
на ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 травня 2012
року, 05 червня 2013 року, 28 травня 2014 року,
16 липня 2014 року, 23 липня 2014 року, 10
вересня 2014 року не містять ознак, які
згідно вимог вищевказаної норми є
підставою для перегляду судового
рішення, оскільки із доданих до заяви
судових рішень не вбачається однакових
фактичних обставин та подібних
правовідносин у порівнянні з судовим
рішенням, яке оскаржується.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовляє у допуску до
провадження Верховного Суду України
зазначеної справи.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 жовтня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С.
Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова