інстанції Ярмола О.Я.Провадження №
22-ц/780/4898/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивачі
звернулися до суду з позовом про
стягнення боргу за договором позики.
Позовні вимоги обґрунтовували тим, що
27.12.2010 року під розписку позичили
відповідачу спільні кошти в сумі 914 000
грн. Згідно тексту розписки відповідач
зобов'язався повернути кошти до грудня
2012 року. Однак, відповідач не виконав
взятих на себе зобов'язань, на прохання
позивачів про повернення коштів не
реагує, а тому просили суд стягнути з
відповідача на їх користь суму боргу 914
000 грн. з у рахуванням 3 % річних.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачів
кошти в сумі 914 000 грн. та судові витрати.
В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового, про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що судом
першої інстанції невірно встановлено
обставини, що мають значення для
справи, а також порушено норми
матеріального та процесуального права.
Крім того, зазначив, що текст розписки,
якої він не писав, не відповідає
вимогам закону. Також відсутні докази
того, що кошти у розмірі 914 000 грн. були
передані відповідачу та позивачами не
надано доказів на підтвердження
джерела походження вказаних коштів, що
були передані відповідачу за
розпискою.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав у
позивачів у борг кошти в сумі 914000 грн.
та зобов'язався повернути їх до грудня
2012 року, що підтверджується розпискою
(а.с. 3)

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач, взявши в борг
кошти, не повернув їх у встановлений
строк, а заперечення, якими
обґрунтовував свої доводи не
підтверджені належними та допустимими
доказами у справі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання, виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Тобто, за своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.

Оскільки відповідач згідно
розписки взяв у позивачів кошти у
розмірі 914 000 грн. та не повернув їх у
встановлений строк, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення з відповідача
вищезазначених коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що розписку він не писав,
коштів не отримував, однак жодних
доказів на підтвердження своїх
пояснень суду не надав, а від
проведення почеркознавчої експертизи
відмовився, не оплативши її.

Доводи апелянта про те, що судом було
проігноровано клопотання про
зупинення провадження у справі у
зв'язку з розглядом правоохоронними
органами його заяви про притягнення
позивачів до кримінальної
відповідальності не заслуговують на
увагу, оскільки суд діяв відповідно до
вимог ст. 203 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення постановлене з
дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.