Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції Саламон О.Б.
Доповідач Волошина В.М.
25 листопада 2014 року
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва в складі :
Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
Кравченко Ольги Петрівни -
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Компані» на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 07 серпня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ЄС
Компані» про витребування трудової
книжки та стягнення середнього
заробітку.

Заслухавши доповідь судді
Волошиної В.М., перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

в с т а н
о в и л а :

25 лютого 2014 р. позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
відповідача та з урахуванням змінених
позовних вимог в процесі розгляду
справи, просив витребувати у
останнього трудову книжку та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 4 216,24 грн. за період з
дня звільнення по лютий 2014 р. та
моральну шкоду у розмірі 2 294 грн.

Свої позовні вимоги
обгрутовував тим, що у лютому 2010 року
був прийнятий на роботу у ТОВ «ЄС
Компані» на посаду заступника
директора із заробітною платою 1 600 грн.
У листопаді 2013 року його було звільнено
з посади, однак причину звільнення не
повідомлено, з наказом не ознайомлено,
трудову книжку не повернуто, чим грубо
порушено його трудові права.
Неодноразові намагання врегулювання
питання повернення трудової книжки не
дали результату. У зв'язку з затримкою
видачі трудової книжки відповідач
зобов'язаний виплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу. З
приводу моральної шкоди зазначав, що
невидача йому трудової книжки призвела
до страждань, зміни встановленого
способу життя, неможливості
влаштування на роботу на належному
рівні.

Рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 07 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Зобов'язано Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЄС
Компані» видати ОСОБА_2 належно
оформлену трудову книжку .

Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЄС
Компані» на користь ОСОБА_2 за затримку
видачі трудової книжки середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 4 191,30 грн. та моральну шкоду у
розмірі 300 грн.

Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЄС
Компані» на користь держави витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243,60
грн.

У задоволенні інших вимог
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду
Кравченко О. П. - представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Компані» подала
на нього апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність,
порушення норм процесуального та
матеріального права при його
ухваленні. Просила рішення скасувати
та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 305 ЦПК
України апеляційний суд відкладає
розгляд справи в разі неявки у судове
засідання особи, яка бере участь у
справі, щодо якої немає відомостей про
вручення їй судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Позивач та його представник в
судове засідання апеляційного суду не
з'явились двічі, про день та час
розгляду справи повідомлені належним
чином, про що надійшли від них письмові
розписки. А причину неявки
представника позивача ОСОБА_3 колегія
суддів не може визнати поважною,
оскільки надане суду клопотання про
перенесення розгляду справи не
свідчить про хворобу представника і
будь-які документи з цього приводу суду
не надані. До того ж, клопотання було
подано до канцелярії самим
представником 25.11.2014 о 9-20, тобто за 10 хв.
до розгляду справи. Тому колегія
суддів у відповідності до вимог ст.305
ЦПК України вважає за можливе
розглядати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права (п.п. 1,4 ч.1 ст. 309
ЦПК України).

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з їх доведеності саме в такій
частині.

Проте, з такими висновками
суду погодитися не можна виходячи з
наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрутованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до правил ст. 214
ЦПК України під час ухвалення рішення
суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судове
рішення повністю не відповідає.

Судом встановлено, що позивач
перебував у трудових відносинах з ТОВ
ЄС «Компані» з 02 лютого 2010 р. та обіймав
посаду заступника директора.

Відповідно до наказу №9/1-к
від 29 листопада 2013 р. позивач був
звільнений з роботи 29.11.2013 за власним
бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Як встановлено в судовому
засіданні, про що не заперечувалося
стороною відповідача, заява позивачем
про звільнення за власним бажанням не
подавалася.

Звільнення відбулося без
написання письмової заяви про
звільнення, а в усному порядку, при
цьому сторона відповідача не
заперечувала факт неповернення
трудової книжки по даний час.

В день звільнення (29 листопада
2013 року) позивачу не було видано
трудову книжку та не повідомлено про
його звільнення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.47
КЗпП України власник, або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП України.

При звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум ( ч.1 ст.116 КЗпП
України ).

При затримці видачі трудової
книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу ( ч. 4 ст. 235 КЗпП України).

Судом встановлено, що після
прийняття наказу про звільнення,
трудова книжка знаходиться у ТОВ «ЄС
Компані». Разом з тим позивач всупереч
установленим вимогам не отримав
заповнену трудову книжку, враховуючи
те, що стороною позивача направлялися
лист та заява - претензія з проханням
повернення трудової книжки, на яку
відповідач не прореагувала належним
чином. Суд вірно встановив, що трудова
книжка позивачу не видана з вини
відповідача.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Мінпраці України, Мінюсту України,
Мінсоцзахисту України від 29 липня 1993р.
№ 58, з подальшими змінами, при затримці
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу. Днем звільнення в такому разі
вважається день видачі трудової
книжки.

Середній заробіток позивача
розрахований відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 100 від 8
лютого 1995р. «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», відповідно до якого
середньомісячна заробітна плата
обчислюється, виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Подією, з якою пов'язана така
виплата в розумінні викладеної норми
права, є подія, яка створює правові
підстави для виплати, а саме звільнення
працівника з роботи на підставі
відповідного наказу роботодавця.

Згідно з п. 8 вказаного Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
нарахування виплат, що обчислюються
згідно середньої заробітної плати за
останні два місяці роботи, проводиться
таким чином:

заробітна плата за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі дні ділиться на число
відпрацьованих робочих днів, з чого
випливає середньоденна заробітна
плата;

вказана сума середньоденної
заробітної плати множиться на
відповідну кількість календарних днів.

Кількість робочих днів у вересні -
жовтні 2013 року становила 46 днів. . ,

Заробітна плата за фактично
відпрацьовані протягом цих двох
місяців робочі дні становить:' 1397 грн. х
2 міс = 2 794 грн.

2794 грн. / 60 днів (загальна кількість
днів за два останні місяці роботи) х 46
робочих днів = 2 142 грн. (сума заробітної
плати за фактично відпрацьовані за два
місяці робочі дні);

2142/46 робочих днів = 46,57 грн.
(середньоденна заробітна плата);

46,57 грн. (середньоденна заробітна плата)
х 90 днів (кількість днів) = 4 191,3 грн.

Виходячи з наведеного розрахунку
суд першої інстанції прийшов до
висновку про стягнення середньої
заробітної плати з відповідача на
користь позивача повинна становити
4191,3 грн.

Розглядаючи спір суд першої
інстанції в межах доводів позову повно
і всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку зібраним по справі
доказам, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює і у відповідності з
вимогами закону прийшов до
правильного висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, але погодитись з розміром
середнього заробітку у 4191,3 грн., який
суд стягнув з відповідача на користь
позивача повністю не можна виходячи з
наступного.

В пункті 32 постанови Пленум
Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" зазначив, що оскільки згідно
зі ст.235 КЗпП оплаті підлягає вимушений
прогул, вимоги працівника про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку підлягають
задоволенню в тому разі і за той період,
коли з вини власника або
уповноваженого ним органу була
затримана видача трудової книжки або
неправильне формулювання причин
звільнення в трудовій книжці
перешкоджало працевлаштуванню
працівника. При присудженні оплати за
час вимушеного прогулу зараховується
заробіток за місцем нової роботи
(одержана допомога по тимчасовій
непрацездатності, вихідна допомога,
середній заробіток на період
працевлаштування, допомога по
безробіттю), який працівник мав в цей
час.

В судовому засіданні встановлено,
що відсутність трудової книжки у
позивача не перешкодило його
подальшому працевлаштуванню.

Однак, із повідомлення ТОВ «Бест
роут» (а.с. 103) від 25 травня 2014 р.
вбачається, що ОСОБА_2 працює у
зазначеному товаристві з 10 грудня 2013 р.
Оскільки його трудова книжка при його
звільненні з попереднього місця роботи
не була йому видана, то він був
оформлений на роботу лише на одну
годину в день. Заробітна плата його
складає 156,62 грн. в місяць. Загальну суму
на час пред'явлення позову до суду -
лютий 2014 р. (а.с.105 довідка) за новим
місцем роботи позивач отримав у
розмірі 411,41 грн., яку і слід відрахувати
з 4191,3 грн. Розмір середнього заробітку,
який підлягає до стягнення повинен
становити 4191,3 грн - 411,41 грн. = 3779,89 грн.

За таких обставин рішення суду в
цій частині слід змінити зменшивши
розмір стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЄС
Компані» на користь ОСОБА_2 з 4191,30 грн.
до 3779,89 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди
та покладаючи обов'язок по його
відшкодуванню у розмірі 300 грн. на
відповідача, суд достатньо врахував
вимоги ст. 237-1 КЗпП України та
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, даних у п.9 постанови „ Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної / немайнової /
шкоди", згідно з якими Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди визначається залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Зваживши на наведене, та
враховуючи характер завданих
моральних страждань і первісні вимоги
позивача щодо розміру моральної шкоди,
судова колегія вважає , що розмір
моральної шкоди судом першої
інстанції визначений правильно.

Рішення суду в іншій частині є
законним та обгрунтованим і правових
підстав до його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу Кравченко
Ольги Петрівни - представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Компані»
задовольнити частково.

Рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 07 серпня 2014
року змінити в частині стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Компані» на
користь ОСОБА_2 за затримку видачі
трудової книжки середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 4191,30
грн. зменшивши розмір стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Компані» на
користь ОСОБА_2 з 4191,30 грн. до 3779,89 грн.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: