У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Маляренка
А.В.,Писаної Т.О.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» про відшкодування
шкоди, за касаційною скаргою
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 06 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулися до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи його тим, що 01
жовтня 2010 року сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі −?
ДТП), внаслідок якої було пошкоджено
транспортний засіб ВАЗ 21099,
реєстраційний номер НОМЕР_1, власником
якого є ОСОБА_8, а також їм усім трьом
заподіяні ушкодження здоров'я різного
ступеня тяжкості. Вироком
Цюрупинського районного суду
Херсонської області винним у ДТП
визнано ОСОБА_9 На час заподіяння шкоди
в останнього був укладений з
Товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (далі −? ТДВ СК «Провіта»)
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності на
умовах, визначених у законі.
Посилаючись на наведене просили
стягнути на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_8
страхове відшкодування, пов'язане зі
стійкою втратою працездатності, по 35 499
грн кожному, з урахуванням пені та 3 %
річних, а також моральну шкоду у
розмірі по 2 550 грн кожному; на користь
ОСОБА_7 страхове відшкодування у
зв'язку з ушкодженням здоров'я в сумі 47
989, 88 грн, з урахуванням пені та 3 %
річних, а також моральну шкоду у
розмірі по 2 550 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 19 листопада 2013 року позов
задоволено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 6 лютого 2014
року рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 19 листопада 2013 року
змінено в частині стягнення з ТДВ СК
«Провіта» на користь: ОСОБА_6, зменшивши
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю з 35 499
грн 00 коп. на 27 288 грн 92 коп., пеню за
прострочення сплати страхового
відшкодування з 9 545 грн 35 коп. до 7 459 грн
00 коп., 3% річних від простроченої суми з
13 523 грн 66 коп. до 1 585 грн 75 коп.; ОСОБА_7
зменшивши шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю, з 47 989 грн 88 коп. на 6 615 грн 00
коп., пеню з 12 585 грн 84 коп до 1 808 грн 34
коп., 3 % річних з 18 282 грн 17 коп. до 384 грн
40 коп.; ОСОБА_8 зменшивши шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю, з 35 499 грн 00
коп. на 14 091 грн 96 коп., пеню з 9 545 грн 35
коп. до 3 852 грн 32 коп., 3 % річних з 13 523 грн
66 коп. до 818 грн 88 коп. у решті ‒?
залишено без змін.

У касаційній скарзі ТДВ СК «Провіта»,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення про відмову позивачам у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення страхового відшкодування,
пені та 3 % річних, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині стягнення, апеляційний суд
виходив із того, що вимоги про
відшкодування витрат на лікування
заявлені лише ОСОБА_7 на суму 47 989 грн 88
коп. Задовольняючи вимоги позивача в
повному обсязі, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що позивачем на
його особисте лікування витрачено лише
6 615 грн 00 коп., а решта - на лікування
дружини та сина, що підтверджується їх
заявами до ТДВ СК «Провіта» (а. с. 64).

Зазначені висновки суду відповідають
вимогам матеріального та
процесуального закону та зроблені при
повному з'ясуванні всіх обставин
справи.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судами встановлено, що 01 жовтня 2010 року
на 10 км +400 м автодороги
Цюрупинськ-Гопри-Скадовськ мала місце
ДТП за участю автомобілів ВАЗ 21099,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_8, з причепом до
автомобіля «Мерседес Бенц» - 711,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_9 В результаті
ДТП пасажири автомобіля ВАЗ ОСОБА_6,
ОСОБА_8, та ОСОБА_8 отримали тілесні
ушкодження.

Вироком Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 14 жовтня 2011
року ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України.

Відповідно до поліса № ВЕ/0235229
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ОСОБА_9 застрахував
цивільно-правову відповідальність у
ТДВ СК «Провіта», зазначений
транспортний засіб з лімітом
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю, 51 000 грн на кожного
потерпілого, а майну 25 500 грн.

У березні 2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулась до страховика із заявою про
виплату страхового відшкодування,
пов'язаного з ушкодженням здоров'я (а. с.
39, 62 - 64).

Проте листом від 06 лютого 2013 року ТДВ СК
«Провіта» повідомило позивачів, що
виплату страхового відшкодування за
фактом ДТП, внаслідок якої нанесено
шкоду їх здоров'ю, призупинено до
з'ясування обставин (а. с. 9).

Судами також встановлено, що ОСОБА_8
встановлено третю групу інвалідності,
а ОСОБА_6 −? першу (а. с. 10, 11).

Частиною 1 ст. 979 ЦК України визначено,
що за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. У разі несплати страховиком
страхувальникові або іншій особі
страхової виплати страховик
зобов'язується відповідно до ст.
992 ЦК України сплатити неустойку в
розмірі, встановленому договором або
законом.

Оскільки відповідачем з березня 2012
року, після отримання від потерпілих
документів для виплати страхового
відшкодування, не вжито заходів,
спрямованих на виплату, а саме: не
направлено запитів до лікувальної
установи, не витребувано документів,
яких, на погляд страховика, не
вистачало для прийняття рішення, суд
першої інстанції правильно вважав це
умовою для відповідальності
останнього відповідно до вимог ст.992 ЦК
України.

Крім того суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку,
зазначивши, що при безпідставній
відмові у виплаті страхового
відшкодування, крім наслідків,
передбачених договором, страховик,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, зобов'язаний сплатити
страхову виплату з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційним судом
правильно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Установивши, що оскаржуване рішення
відповідає вимогам
статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись
ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» відхилити.

Рішення Апеляційного суду Херсонської
області від 06 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк Т.О. Писана