Справа № 266/1592/14-ц
Провадженя№ 2/266/657/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м.
Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі головуючого
судді Пантелєєва Д.Г. при секретарі
Сидоровій Н.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Маріуполі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
договору поруки № 198078 від 17 квітня 2008
року припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» )
про визнання договору поруки
припиненим. В позовній заяві зазначив,
що між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» було
укладено договір споживчого кредиту №
0 від 17.04.2008 року. В забезпечення
виконання договору споживчого кредиту
між позивачем та Банком укладено
договір поруки №198078 від 17 квітня 2008
року відповідно до умов якого
позивачка зобов'язалася відповідати
перед Банком за виконання боржником
зобов'язань за договором споживчого
кредиту.

27.09.2013 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» звернувся до
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
з позовом до ОСОБА_2 та позивачки у
даній справі про стягнення з них
солідарно заборгованості за вказаним
договором споживчого кредиту у розмірі
463 111,94 грн. (цивільна справа № 263/10314/13-ц,
суддя Кулік С.В.). 08.12.2011 р. між ПАТ
«Дельта банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було
укладено договір купівлі-продажу права
вимоги за договором кредиту,
відповідно до умов якого ПАТ
«УкрСиббанк» передав (відступив)
відповідачу право вимоги за кредитним
договором та договором поруки. ОСОБА_1
було отримано 28.03.2013 року вимогу від
відповідача від 15.03.2013 р. про сплату
заборгованості за договором кредиту та
договором поруки отримала і позивачка.
Аналогічну за змістом вимогу від 15.03.2013
року отримав й ОСОБА_2 Пред'явлення
вказаних вимог, а потім, відповідно і
позову про стягнення з позивачки та
боржника у даній справі солідарно
заборгованості за договором кредиту та
договором поруки, відповідачем
здійснювалось шляхом застосування
права дострокового повернення всієї
суми кредиту та плати за кредит
(відсотків) відповідно до п.п. 12.1., 12.2.
договору кредиту. Разом з тим, з
вказаною позицією відповідача
позивачка не згодна. Вважала, що строк
дії договору поруки не відповідає ст.
252 ЦК України, а тому є таким, що не
встановлений. що, у свою чергу дає змогу
застосувати до спірних правовідносин
ст. 559 ЦК України. Строк виконання
основного зобов'язання боржника був
змінений відповідачем відповідно до
розділу 6 договору кредиту та є таким,
що настав 30.04.2013 року. Так, у п. 2.2.
договору передбачено, що у випадку
невиконання боржником своїх
зобов'язань за основним договором
кредитор (відповідач) має право
пред'явити свої вимоги безпосередньо
до поручителя (позивачки), які є
обов'язковими до виконання поручителем
на 10 робочий день з дати відправлення
йому такої вимоги (рекомендованим
листом). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимогу до поручителя. Тобто,
враховуючи положення розділу 6
договору кредиту, п. 2.2. договору поруки
та приписи ч. 4 ст. 559 ЦК України
відповідач як кредитор повинен був
пред'явити вимогу до поручителя
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання - у період з 30.04.2013 р. по
30.10.2013 р. Звернення відповідача до суду
з позовом до боржника та позивачки у
даній справі про стягнення з них
солідарно заборгованості за договором
кредиту, позивачка не визнає як
пред'явлення до неї вимоги в розумінні
положень договору кредиту та договору
поруки. Вважала, що відповідач
пропустив строк пред'явлення вимоги до
поручителя і договір поруки припинив
свою дію 30.10.2013 р. на підставі ч. 4 ст. 559
ЦК України.

Позивачка та представник позивачки в
судове засідання не з'явились, надавши
суду заяву з клопотанням, в якому
прохають справу розглянути за їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують та прохають суд їх
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надали суду
заяву з клопотанням розглянути справу
у його відсутність, позовні вимоги не
визнає та прохає суд в їх задоволенні
відмовити. В запереченнях на позов,
наданих на адресу суду, пояснив, що банк
не вимагав сплати достроково всієї
суми заборгованості за кредитом, а
лише попереджав про таку можливість,
тому посилання позивача на розділ 12
Кредитного договору є недоцільним,
оскільки в ньому йдеться про
застосування банком права на
дострокове повернення всієї суми
кредиту та направлення вимоги про
дострокове повернення всієї суми
кредиту. Таким чином, строк виконання
основного зобов'язання боржника не був
змінений направленням вимоги і не
настав 30.04.2013р. як зазначає у позові
позивачка. Також, при виникненні
простроченої заборгованості за
кредитом, банк має право звернутися з
вимогою до поручителя про сплату
простроченої заборгованості, оскільки
поручитель згідно п. 1.4 договору поруки
відповідає солідарно з боржником перед
банком (кредитором). Зазначив, що
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання. Крім
того, ст. 256 ЦК України зазначає, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права та інтересу. Тобто законодавець
ототожнює поняття вимога та позовна
заява.

Вислухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 (далі - боржник) було укладено
договір споживчого кредиту № 0,
відповідно до умов якого банк надав
боржнику кредит у сумі 49100 доларів США,
що дорівнює еквіваленту 412440 грн. (а. с.
9-13)

Згідно з п. 1.2.2 договору споживчого
кредиту позичальник у будь-якому
випадку зобов'язаний повернути банку
кредит у повному обсязі в термін не
пізніше 17 квітня 2028 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту, відповідно до умов
цього договору та/або згідно умов
відповідної угоди сторін.

За змістом ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Пунктом 6.1.2. договору споживчого
кредиту передбачено, що сторони,
керуючись чинним законодавством
України, зокрема ст. ст.525, 611 ЦК України,
погодилися, що банк має право визнати
термін повернення кредиту таким, що
настав згідно з пунктом 1.2.2. договору,
та вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати плати за
кредит. В разі застосування банком
права, передбаченого п. 6.1.2 договору,
термін дострокового повернення
кредиту та сплати плати за кредит
вважається таким, що настав, а кредит і
плата за кредит - обов'язковим до
повернення і сплати в повному обсязі
банку з 32 календарного дня, рахуючи з
дати одержання позичальником
повідомлення (вимоги) банку про
дострокове повернення кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за договором
споживчого кредиту між позивачем
ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» 17
квітня 2008 року укладено договір поруки
№ 198078, за яким поручитель відповідає
перед банком за порушення зобов'язання
боржником. (а.с.8)

22.03.2013 року у зв'язку з невиконанням
боржником своїх зобов'язань за
договором споживчого кредиту перед ПАТ
«Дельта банк» банком була пред'явлена
письмова вимога № 31.4-08/1982/13 від 15.03.2013
року до позичальника про погашення
простроченої (поточної) заборгованості
станом на 23.03.2013 року у сумі 21759,39
доларів США. (а. с. 17) Вимога була
отримана боржником, про що сторони не
заперечували.

Таку ж саму вимогу за № 31.4-08/1779/13 від
18.03.2013 року було направлено ОСОБА_2, (а. с.
19-20)

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта банк»
звернулося до суду з позовом про
дострокове стягнення солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за
договором споживчого кредиту.(а. с. 16)

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У разі
якщо такий строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина
перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору поруки (пункт 3.1) про його дію
до повного виконання боржником своїх
зобов'язань перед банком за кредитним
договором не є встановленим сторонами
строком припинення дії поруки,
оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст.
252 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст.
559 ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання
основного зобов'язання чітко
визначений - строк повного погашення
кредиту є 17.04.2028 (пункт 1.2.2.).

Як видно з тексту вимог до боржника та
поручителя, банк не вимагав сплати
достроково всієї суми заборгованості
за кредитом, а лише попереджав про таку
можливість, тому посилання позивача на
розділ 6 договору споживчого кредиту є
недоцільним, оскільки в ньому йдеться
про застосування банком права на
дострокове повернення всієї суми
кредиту та направлення вимоги про
дострокове повернення всієї суми
кредиту. Таким чином, строк виконання
основного зобов'язання боржника не був
змінений направленням вимоги і не
настав 30.04.2013 року як зазначає
позивачка.

Згідно п. 2.2. договору поруки у випадку
невиконання боржником своїх
зобов'язань за основним договором банк
має право, але не зобов'язаний
пред'явити свої вимоги безпосередньо
до поручителя.

Скориставшись правом на судовий захист
банк подав у жовтні 2013 року до суду
позовну заяву про дострокове стягнення
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованості за договором
споживчого кредиту.

Навіть якщо позивач вважає, що банк
повинен був пред'явити вимогу до
поручителя у період з 30.04.2013 року по
30.10.2013 року, то банк саме в цей строк
подав до суду зазначену вище позовну
заяву.

Згідно п. 24 постанови Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року,
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Тобто у даному випадку поняття
«вимога» та «позовна заява» є
тотожними.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
відмовляє у їх задоволенні.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні
позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір не
стягується.

На підставі ст.ст. 251, 252, 553, 559, ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 88,
197, 212-215, 218 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
договору поруки № 198078 від 17 квітня 2008
року припиненим, залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Приморський районний суд м. Маріуполя
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Пантелєєв Д. Г.