Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9901/2014
інстанції - Борденюк В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства СП
«Партнер», за участі третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета позову, гаражного
обслуговуючого кооперативу
«Краснова-17», про зобов'язання
безоплатного усунення недоліків,
допущених при будівництві гаражного
комплексу.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги ,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ПАТ СП «Партнер», за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета
позову, ГОК «Краснова-17», про
зобов'язання безоплатного усунення
недоліків, допущених при будівництві
гаражного комплексу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду, ухвалити новее
рішення, яким задовольнити позов.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Зазначає те, що судом не було враховано
висновок будівельно-технічного
експертного дослідження №ЕД-1-1-75/14
приміщень гаражів вказаного гаражного
обслуговуючого кооперативу, які
розташовані по АДРЕСА_1, відповідно до
якого в результаті обстеження
конструктивних елементів та
оздоблювальних матеріалів гаражного
комплексу було встановлено наявність
протікань та сліди зволоження
(намокання), причиною виникнення яких,
враховуючи характер і дислокацію
виявлених протікань та вимоги
нормативної законодавчо-технічної
документації може бути відсутність
гідроізоляції плит перекриття.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 1999 року
Управлінню державної охорони України
виданий державний акт на право
постійного користування земельної
ділянки площею 4910 квадратних метрів по
АДРЕСА_1, для будівництва житлового
будинку. Акт зареєстровано в книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №75-
4-00009.

Актом від 17 серпня 2000 року зазначена
земельна ділянка Управлінням
державної охорони України була
передана ДП «Житлоінбуд» під
будівництво об'єкта.

За договором доручення від 25 липня 2000
року №3 Управління державної охорони
передало функції замовника ДП
«Житлоінбуд» при управлінні державної
охорони України на будівництво
житлового будинку із вбудованими
приміщеннями соціальної сфери та
підземними автостоянками по АДРЕСА_1.

14 березня 2003 року між ДП «Житлоінбуд»
(замовник) та СП «Партнер»
(інвестор-підрядник) було укладено
договір підряду №15/1, за умовами якого
СП «Партнер» взяло на себе зобов'язання
в установлені терміни власними силами
побудувати Об'єкт (за винятком робіт, на
виконання яких Замовником буде
укладено прямі договори), здати об'єкт
приймальній комісії та усунути
протягом гарантійного строку виявлені
дефекти, спричинені неякісним
виконанням робіт (п. 2.1. договору).

Об'єктом будівництва за даним
договором є підземний автогараж в
комплексі з необхідною інженерною
інфраструктурою по АДРЕСА_1,
будівництво якої є предметом
діяльності сторін за договором;
замовником за даним договором підряду
є державне підприємство «Житлоінбуд»,
яке виконує функції замовника на
будівництво за листом-дорученням № 17/96
від 14 липня 2000 року і
договором-дорученням № 3 від 25 липня 2000
року. (п. 1.1. договору підряду).

Відповідно до пункту 2.4. договору
підряду джерелом фінансування
будівництва Об'єкта є кошти та інші
активи, що направляються на
будівництво Інвестором- Підрядником, а
також інші, залучені
Інвестором-Підрядником відповідно до
законодавства інвестиції, в тому числі
залучені шляхом реалізації гаражних
боксів юридичним та фізичним особам,
які вкладають у будівництво об'єкта
грошові кошти, матеріальні ресурси та
інші активи.

01 липня 2003 року позивачем та Приватним
акціонерним товариством СП «Партнер»
був укладений інвестиційний контракт
№77, за умовами якого відповідач
зобов'язався своїми силами і засобами
за рахунок залучених від позивача
коштів збудувати і передати позивачу
обумовлений автогараж (об'єкт
інвестування) на дільниці по АДРЕСА_1, а
інвестор зобов'язався забезпечити
відповідне фінансування об'єкта та
прийняти його у власність (п.1.1
Контракту).

За пунктом 2.1. Інвестиційного контракту
інвестор здійснює фінансування
будівництва підземного гаража НОМЕР_1,
розміром 5,7м. х 3,5м., що буде збудований
СП «Партнер» до 31 грудня 2009 року з
комплексом передбачених проектом
оздоблювальних та монтажних робіт,

Інвестор може отримати автогараж на
ділянці по АДРЕСА_1, лише за умови
повного інвестування площі цього
автогаража (п. 2.3 Інвестиційного
договору).

Інвестор має право вибрати і закріпити
за собою конкретний гараж згідно з
переліком гаражів, які є у наявності;
переуступити право вимоги за цим
інвестиційним контрактом на користь
третіх осіб, або дострокового
розірвати інвестиційний контракт (п.п.
3.1.1, 3.1.2 контракту).

За умовами п.п. 4.2.1., 4.2.2. Інвестиційного
контракту СП «Партнер» зобов'язане
збудувати і передати у власність
Інвестору об'єкт інвестування на
умовах, передбачених цим інвестиційним
контрактом та чинним законодавством
України; оформити вибір конкретного
гаража та закріпити за інвестором.

Після введення гаражів в експлуатацію
в комплексі житлового будинку по
АДРЕСА_1 за актом №318 від 10 жовтня 2005
року «Про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта» та
передачі гаражів за актом №1 від 31
липня 2006 року СП «Партнер» оформив
документи на право власності на гаражі,
в т.ч. позивачу ОСОБА_2, з яким був
укладений інвестиційний контракт №77
від 01 липня 2003 року на фінансування
робіт з будівництва гаража АДРЕСА_1.

Позивач, за його твердженнями, є членом
гаражного обслуговуючого кооперативу
«Краснова 17». Із статуту ГОК «Краснова
17» вбачається, що кооператив був
створений для обслуговування і
експлуатації гаражного комплексу
(гаражних боксів), що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а. с.. 18).

Позивачем було надано акт від 12 квітня
2013 огляду будівлі (споруди), складений
комісією ГОК «Краснова 17», із
зазначенням переліку недоліків
гаражного комплексу, а саме протікання
стель боксів гаражів, у тому числі і у
гаражі НОМЕР_1 та прилеглих до нього
приміщень загального користування
гаражного комплексу від 12 квітня 2013
року.(а.с. 7-8)

Також позивачем надано висновок №
ЕД-1-1-75/14 будівельно-технічного
(оціночно-будівельного) експертного
дослідження, що був складений 24 травня
2014 року експертом ТОВ «Судова
незалежна експертиза України»,
відповідно до якого в результаті
обстеження конструктивних елементів
та оздоблювальних матеріалів
гаражного комплексу, розташованого по
АДРЕСА_1, було встановлено наявність
протікань та сліди зволоження
(намокання), опис яких викладено на
стор. 5-9 даного висновку, причиною
виникнення яких, враховуючи характер і
дислокацію виявлених протікань та
вимоги нормативної
законодавчо-технічної документації,
може бути відсутність гідроізоляції
плит перекриття; вартість
ремонтно-будівельних робіт, виконання
яких необхідне для усунення пошкоджень
конструктивних елементів та
опоряджувальних покриттів,
спричинених протіканням та замоканням
стелі та стін гаражного комплексу,
становить 802 535,75 грн.

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, просив
постановити рішення, яким зобов'язати
на підставі ст. 858 ч. 1 ЦК України
відповідача усунути недоліки,
допущені при будівництві гаражного
комплексу, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, згідно переліку, визначеному у
акті огляду будівлі (споруди) від 12
квітня 201З року, та висновку
будівельно-технічного експертного
дослідження від 24 травня 2014 року, а саме
протікання стель боксу гаражу НОМЕР_1
та прилеглих до нього приміщень
загального користування гаражного
комплексу; встановити строки для
усунення зазначених недоліків - 3 (три)
місяці з дня прийняття рішення
(набрання рішення чинності).

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що при будівництві
відповідачем гаражного комплексу було
допущено порушення будівельних норм,
які одразу неможливо було виявити
(приховані недоліки). 03 квітня 2013 року
відбулися загальні збори членів
обслуговуючого кооперативу, на яких
вирішувалось питання порушення
відповідачем будівельних норм при
будівництві гаражного комплексу та не
усунення вказаних порушень в
добровільному порядку. Комісією ГОК
«АДРЕСА_1» було проведено загальний
огляд гаражного комплексу для
виявлення недоліків, про що складено 12
квітня 2013 року Акт загального огляду
будівлі (споруди) із зазначенням
переліку недоліків, а саме протікання
стель боксів гаражів, у тому числі і у
гаражі НОМЕР_1 та прилеглих до нього
приміщень загального користування
гаражного комплексу від 12 квітня 2013
року. Наявність недоліків
підтверджується і висновком № ЕД-1-1-75/14
будівельно-технічного
(оціночно-будівельного) експертного
дослідження від 24 травня 2014 року, у
якому зазначено, що в результаті
обстеження конструктивних елементів
та оздоблювальних матеріалів
гаражного комплексу, розташованого по
АДРЕСА_1, було встановлено наявність
протікань та сліди зволоження
(намокання), причиною виникнення яких,
може бути відсутність гідроізоляції
плит перекриття.

Відповідач позов не визнав, у письмових
запереченнях вказував на те, що ним
були виконані умови інвестиційного
контракту №77 від 1 липня 2003 року, гаражі
були введені в експлуатацію та
передані 31 липня 2006 року фізичним
особам, які приймали участь у
фінансуванні будівництва. Усунення
недоліків, зазначених позивачем, не
пов'язане з предметом інвестиційного
контракту, виникли, на думку
відповідача, внаслідок неправильної
експлуатації та обслуговування
гаражів власниками та кооперативом
«Краснова 17» (а.с. 36-38).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
його безпідставності.

Висновок суду ґрунтується на
встановлених обставинах, наданих
сторонами та оцінених судом доказах, а
саме: факті відсутності між сторонами
договору підряду, укладення ними
інвестиційного контракту №77 від 01
липня 2003 року, який не є джерелом
виникнення правовідносин підряду між
СП «Партнер» і ОСОБА_2, що свідчить про
відсутність у позивача права звернення
до суду із вимогою усунути недоліки,
допущені при будівництві гаражного
комплексу, застосовуючи спосіб захисту
цивільного права, що передбачений ст. 858
ЦК України.

Крім того, висновком № ЕД-1-1-75/14
будівельно-технічного
(оціночно-будівельного) експертного
дослідження від 24 травня 2014 року, що
був складений експертом ТОВ «Судова
незалежна експертиза України» за
замовленням директора ГОК «Краснова
17», не встановлена вина забудовника у
протіканні стелі та інших виявлених
недоліках гаражного комплексу, у ході
дослідження експертом проводився лише
зовнішній огляд гаражного комплексу
без фактичного дослідження наявності,
відсутності, чи неналежного виконання
гідроізоляції плит перекриття, у
висновку зазначена одна з можливих
причин протікань стелі гаражного
комплексу, отже зазначений висновок
не можна визнати належним і допустимим
доказом недостатньої якості
будівельних робіт, які виконувались
ПАТ СП «Партнер» при спорудженні
підземного автогаражу. Клопотання про
проведення відповідної судової
експертизи з метою встановлення причин
протікання стелі гаражного комплексу
позивачем не заявлялось.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду, вважає, що вони
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги є
аналогічними доводам позовної заяви, і
не спростовують висновок суду першої
інстанції про те, що позивачем не було
доведено тієї обставини, що саме з вини
відповідача внаслідок недоліків,
допущених останнім при будівництві
гаражного комплексу, відбувається
протікання стелі гаражів.

З огляду на наведене судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: