Справа № 502/1228/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
м. Кілія

Кілійський районий суд Одеської
області у складі

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Кітреску О.М., ,

за участю : представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кілія
цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2

про стягнення боргу за
договором позики ,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 року представник позивача
ОСОБА_1 , який діє на підставі
нотаріально посвідченої довіреності ,
звернувся до Кілійського районного
суду Одеської області з позовом від
імені та в інтересах ОСОБА_5 про
стягнення з відповідача ОСОБА_2 боргу
за договором позики в сумі 142 679,45 грн.,
в т.ч. суми боргу 94 379,16 грн. та
відсотків 48 300,29 грн. В позові
зазначено, що в травні місяці 2008 року
позивач ОСОБА_6 передав відповідачу у
позику грошовими переказами грошові
кошти в сумі 267 000,00 рублів Росії. В
зв'язку з тим, що на його письмові
вимоги повернути суму боргу , боржник
не відреагувала , просить стягнути з
відповідача вказані суми боргу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов та пояснює ,
що в травні 2008 року позивач , який є
мешканцем м. Архангельськ Російської
Федерації , в усній формі, через свого
знайомого ОСОБА_8 уклав з
відповідачем ОСОБА_2 договір позики
та банківськими переказами перевів на
її ім'я вищевказані грошові кошти. В
письмовій формі договір позики між
сторонами не укладався , оскільки
вони не були знайомі и ніколи не
бачилися один з одним.

Відповідач та представник проти
позову заперечують в повному обсязі,
та пояснюють, що відповідач ОСОБА_2
ніколи не укладала ані в усній ані в
письмовій формі договору позики з
позивачем ОСОБА_9 , з яким вона не була
навіть знайома , ніколи з ним не
бачилась. Факт отримання грошових
переказів , вказаних в позові ,
відповідач не заперечує , але пояснює ,
що ці перекази вона отримала на
прохання ОСОБА_8 , з яким тоді почала
спільно проживати. ОСОБА_8 пояснив їй,
що йому висилає ці гроші його друг
ОСОБА_6, але в зв'язку з тим, що він
громадянином Російської Федерації,
вигідніше , що ці гроші були отримані
нею. ОСОБА_8 особисто спілкувався по
телефону з ОСОБА_6 , повідомив йому її
особисті дані та номер її мобільного
телефону , на який потім ОСОБА_6 СМС -
повідомленнями повідомляв контрольні
коди переказів. Після отримання
грошових переказів вона передала всі
гроші ОСОБА_8 Яке призначення мали ці
гроші , чому ОСОБА_6 пересилав їх
ОСОБА_8 їй нічого не було відомо ,
оскільки ОСОБА_8 нічого їй не
пояснював. Крім того , позивач
пояснила, що на прохання ОСОБА_8 вона
звернулася до ОСОБА_10 , в якій
працювала нянею , з проханням отримати
два грошових перекази. ОСОБА_10
отримала два грошових перекази від
ОСОБА_11 , гроші передала їй , а вона
також передала їх ОСОБА_8 Через деякий
час вони припинили спільне мешкання з
ОСОБА_8 і більше вони не зустрічалися.
Претензій ОСОБА_12 про повернення боргу
вона не отримувала. Пояснила також, що
ОСОБА_6 звернувся з аналогічним позовом
і до ОСОБА_10

Заслухавши пояснения сторін ,
дослідивши надані сторонами докази та
розглянувши справу в межах позовних
вимог, суд вважає позов не
обґрунтованим та таким , що не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні судом достовірно
встановлено наступні обставини справи
та відповідні правовідносини.

Згідно наданих стороною позивача
оригіналів , копії яких додані до
позову, заяв на відправлення
переказів № 35831410 від 21.05.2008 року на
суму 57 000 руб. Росії , № 88578331 від 23.05.2008
року на суму 70 000 руб. Росії , № 08573617
від 26.05.2008 р. на суму 70 000 руб. Росії, №
06518552 від 22.05.2008 року , ОСОБА_4 ,
громадянин РФ , який мешкає в м.
Архангельськ здійснив грошові
перекази зазначених грошових сум
ОСОБА_2 із зазначенням місця
призначення - Україна, м. Одеса. (а.с. 7,8,
9, 10)

Згідно прибуткових касових ордерів №
635 від 21.05.2008 року, № 648 від 23.05.2008 р., №
655 від 26.05.2008 р., № 639 від 22.05.2008 р. ОСОБА_4
здано відповідно 57 000,00 руб., 70 000,00 руб.,
70 000,00 руб, 70 000,00 руб. для здійснення
грошових переказів. ( а.с. 7, 8 , 9, 10-
зворотня сторона)

Згідно інформації ОАО АКБ
«Свіязь-Банк» о грошових переказах ,
здійснених ОСОБА_4 , вищевказані
грошові перекази отримані ОСОБА_2
відповідно 22.05.2008 р., 22.05.2008 р.,23.05.2008 р.
27.05.2008 р. Крім того, ОСОБА_10 отримані
грошові перекази від ОСОБА_6 : 22.05.2008 р.
в сумі 70 000,00 руб., 23.05.2008 року в сумі 70
000,00 руб. ( а.с. 11)

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини , на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини , на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб , що передбачені актами
цивільного законодавства , а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є : договори та
інші правочини.

Відповідно ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення , в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії , а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення , зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти) , визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови , які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає другій стороні
грошові кошти або інші речі, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Позивачем не надано доказів укладення
між сторонами договору позики ,
оскільки відповідно до вимог ст. 1047 ЦК
України такий договір з урахуванням
його суми підлягав укладенню в
письмовій формі.

Надані стороною позивача документи ,
підтверджують факт здійснення
позивачем грошових переказів
відповідачу та факт отримання їх
відповідачем. Але зазначені
документи не підтверджують факту
укладення між сторонами саме договору
позики та його умов , зв'язку з чим у
відповідача не виникли зобов'язання
щодо повернення отриманих від
позивача грошових коштів , що є
підставою для залишення позову без
задоволення.

Позовна вимога в частині стягнення
відсотків є похідною від вимоги про
стягнення переданих грошей , в зв'язку
з чим також підлягає залишенню без
задоволення.

Твердження представника позивача про
те , що факт укладення між сторонами
договору позики доведено
документами про здійснення позивачем
грошових переказів відповідачу та про
отримання відповідачем цих грошових
сум суд вважає безпідставними ,
оскільки наданими позивачем та
дослідженими судом документами
доведено тільки факт здійснення
грошових переказів та їх отримання
відповідачем , але не доведено, що ці
грошові суми передані позивачем в
борг и отримані відповідачем в борг
з прийняттям на себе зобов'язання
повернути їх.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15 , 157-160 , 192-196, 208-218
ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики в сумі 142
679,45 грн., в т.ч. суми боргу 94 379,16 грн. та
відсотків 48 300,29 грн. залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Кілійський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О.
Г. Тюмін