Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4007/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької с області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Василівського районного
суду Запорізької області від 31 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_5, про стягнення
грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної
шкоди.

В позові, уточненому в ході судового
розгляду, зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла їх мати ОСОБА_6, після
смерті якої залишилося спадкове майно -
квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцями за
законом після смерті ОСОБА_6 є вона,
ОСОБА_3 ОСОБА_5, які звернулися з
заявами про прийняття спадщини і
отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом в рівних долях по 1/3
частини квартири кожному.

Позивачка вказувала, що з 2009 року по
день смерті ОСОБА_6 проживала разом з
нею в спірній квартирі, де доглядала за
нею через поганий стан її здоров'я.
Після смерті ОСОБА_7, вона продовжує
проживати в спірній квартирі та
доглядати за нею. За життя матері
ОСОБА_6 за її згоди, нею було поліпшено
спадкове майно - квартира АДРЕСА_1, а
саме: 16.07.2006 року у ПП ОСОБА_8 придбано 2
водяних лічильника на загальну суму 120
гривень, які знаходяться в квартирі;
31.10.2007 року у ПП ОСОБА_12 було придбано
пральну машину автоматичну LG WD-80490 NP
вартістю 1680 гривень, водонагрівач Term-80 1
655 вартістю 640 гривень, які знаходяться
в квартирі; 25.05.2009 року у ПП ОСОБА_9 було
замовлено вхідні металеві двері в
квартиру вартістю 1200 гривень; 02.08.2011
року у ТОВ «Віконда» було замовлено
металопластикові вікна і двері
вартістю 4716,00 грн.; 19.08.2011 року на ринку
м.Дніпрорудне придбано матеріали для
ремонту каналізації на суму 455,30 грн.
Крім того, в липні 2014 року мешканцями
під'їзду будинку, де знаходиться
квартира, прийнято рішення про заміну
каналізаційних труб та труб холодної
води, 12.07.2014 року на ринку м.Дніпрорудне
нею було придбано шланг на суму 19 грн.,
монтажну піну на суму 50 грн., 18.07.2014 року
та 20.07.2014 року придбана труба,
з'єднувачі та інші матеріали на суму
634,00 грн., 21.07.2014 року кошти сплачено
особі, яка виконувала роботи по заміні
труб, їх вартість в сумі 830 грн. Крім
того, вона проводила поховання
спадкодавця ОСОБА_6 Так, 06.06.2012 року ПП
ОСОБА_10 було замовлено обряд поховання
на суму 3540 грн., 07.06.2014 року ПП ОСОБА_11
було замовлено поминальний обід на 40
осіб на суму 1680 грн. Загальна сума
витрат на поховання спадкодавця, з
урахуванням отриманої державної
допомоги на поховання в сумі 2646,56 грн.,
допомоги з останнього місця роботи
(ЗЗРК) в сумі 605,00 гривень, складає 1968,44
гри.

Позивачка вказує, що 21.03.2013 року ОСОБА_3
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 в м.Дніпрорудне
Василівського району, проте ніякої
участі в її утриманні, в тому числі
оплаті комунальних платежів, не
приймає. За період з 21.03.2013 року по 23.07.2014
року за квартиру сплачено 1859,00 грн.
квартплати та 4382,74 грн. вартості
опалення, всього 6241,74 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її
користь вартість поліпшення
спадкового майна в сумі 3448,10 грн.,
витрати на поховання спадкодавця
ОСОБА_6 в сумі 656,15 грн., витрати на
утримання частки майна, що належить
відповідачу, в сумі 2080,58 грн., а також
понесені судові витрати.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 31 липня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
витрати понесені на поховання ОСОБА_6 в
сумі 96,15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
витрати пов'язані з утриманням
спільного майна за період з 21.03.2013 року
по 23.07.2014 року в сумі 2 591,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 105,97 грн.

В задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справ,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В частині відмови судом першої
інстанції в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення суми інших
позовних вимог рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку не
оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1
ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку"
апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення апелянта
ОСОБА_3, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_6 після
смерті якої залишилося спадкове майно -
квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 згідно свідоцтв
про право на спадщину за законом набули
право власності по 1/3 частині вказаної
квартири.

ОСОБА_4 проживала із ОСОБА_6 до смерті
останньої, несла витрати на поховання,
а також несе витрати з утримання
успадкованого сторонами майна.

Під час апеляційного розгляду
встановлено, що суд першої інстанції з
дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позову.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права.

Суд правильно послався на ст. 2 Закону
України "Про поховання та похоронну
справу" за якою поховання померлого -
комплекс заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення тіла у могилу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечать
законодавству.

Суд правильно послався на ст. 1232 ЦК
України, за якою спадкоємці зобов'язані
відшкодувати розумні витрати, які були
зроблені одним із них або іншою особою
на поховання спадкодавця.

Суд встановив, що з понесених
позивачкою витрат на поховання ОСОБА_6
не відшкодованими залишилися 288,44грн.
та пропорційно часток спадкоємців
стягнув з ОСОБА_3 96,15грн.

Вірним є застосування ст.ст.322, 360 ЦК
України, за якими власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно, зі сплачених позивачкою
6241,74грн. за період з набуття права
власності на вказану квартиру
сторонами витрат з утримання квартири
та сплати житлово-комунальних послуг, у
відповідності до ст.ст. 541, 543, 544 ЦК
України , які визначають підстави
солідарного зобов'язання та право
боржника, який виконав солідарний
обов'язок на вимогу до решти боржників
у рівній частині, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 2591,58грн.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди
зі стягненням вказаних витрат не
спростовують висновки рішення суду,
оскільки не конкретизовані, не
зазначено, які саме обставини неповно
встановив суд, не сказано, чим саме
заперечуються вимоги позивача в цій
частині.

Ці доводи суперечать вимогам ст. ст. 10,
60 ЦПК України, які зобов'язують
відповідача на засадах змагальності
доводити свої заперечення
переконливими, належними та
припустимими доказами. Жодного доказу
на підтвердження своїх доводів апелянт
на навів і не надав. Фактично апелянт
вимагає від суду зробити припущення
щодо неправильності рішення суду в цій
частині, що прямо заборонено ч. 4 ст. 60
ЦПК України, яка визначає, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Під час апеляційного розгляду справи
апелянт зазначив, що не бажає
сплачувати стягнуті судом витрати,
оскільки із позивачкою існує спір щодо
користування успадкованою квартирою.

Вказане також не спростовує висновки
рішення суду, оскільки виходить за межі
даної справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставної відмови у стягненні
витрат на послуги адвоката не
спростовують рішення суду, оскільки
суперечать ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України, так
як вказані апелянтом витрати не
входять до складу судових витрат і не
можуть бути стягнути особі, не на
користь якої ухвалене рішення.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 31 липня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: