Справа № 569/9584/14-ц
"18" вересня 2014 р.
Рівненський міський суд у складі :
головуючого - судді Кучиної Н.Г.,
при секретарі Прокопчук Л.М.
з участю представника позивача,
розглянувши у судовому засіданні в м.
Рівне цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»,
Відділення № 62 про стягнення грошової
суми за договором банківського вкладу
із врахуванням індексів інфляції, пені
за прострочення виплати грошової суми,
трьох процентів річних від грошової
Представник позивача звернувся в суд
із позовом до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»,
Відділення № 62 про стягнення грошової
суми за договором банківського вкладу
із врахуванням індексів інфляції, пені
за прострочення виплати грошової суми,
трьох процентів річних від грошової
суми. В обґрунтування позову
посилається на те, що 21 березня 2014 року
між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Міський комерційний
банк» укладений договір банківського
вкладу № 2630/62/168487.
Відповідно до пункту 1.2 частини № 1
договору банк прийняв грошові кошти на
депозитний рахунок в сумі 9000 (дев'ять
тисяч) доларів, що підтверджується
меморіальним ордером № 2936 від 21.03.2014
Так, 24 березня 2014 року за заявою
позивача відповідач: переоформив
частину суми боргу на строковий
банківський вклад № 2630/62/168743 з
депозитом в сумі 7000 (сім тисяч) доларів
США 00 центів терміном на 31 (тридцять
один) день, а 2000 (дві тисячі) доларів США
00 центів залишились на рахунку НОМЕР_2
відповідно до договору банківського
вкладу № 2630/62/168487, з якого банк
здійснював щоденні виплати коштів, що
підтверджується відповідними заявами
на видачу готівки на загальну суму 1640
(одна тисяча шістсот сорок) доларів США
00 центів. Однак із 06 травня 2014 року
грошові кошти відповідачем не
24.04.2014 року позивач отримав виписку по
особовим рахункам за 24.04.2014 року. Окрім
того, 24 квітня 2014 року позивач подав
заяву до банку, в якій просив видати
йому депозитний вклад у повному обсязі
в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США 00
центів. На яку позивач отримав лист №
12.3/1800 від 23 травня 2014 року, в якому
вказано, що по закінченню строку
депозиту за договором № 2630/62/168743 вклад
був перерахований на рахунок з обліку
вкладів на вимогу НОМЕР_2, і, що кошти з
даного рахунку позивач має можливість
знімати у відділенні за наявності
готівкових коштів в касі банку, однак
ситуація ускладнюється тим, що на даний
момент існують певні проблеми та
коштів у касах немає.
Таким чином, у ПАТ «Міський комерційний
банк» на рахунку НОМЕР_2 знаходяться
грошові кошти в сумі 7360 (сім тисяч
триста шістдесят) доларів США 00 центів,
які Банк позивачу безпідставно не
Відповідно до п.4.3.2. ст.4 Частини 2
договору № 2630/62/168743 банк зобов'язаний
на вимогу вкладника повернути вклад,
однак відповідач відмовився у видачі
коштів. Позивач вважає, що дії банку з
невидачі мені суми депозиту є
Своє зобов'язання, щодо своєчасного
повернення коштів банк не виконує,
розрахунок не провів.
Станом на момент подачі позовної заяви
20.06.2014р. відповідачем не було повернуто
Представник позивача подав до суду
01.09.2014р. заяву про збільшення розміру
позовних вимог, та вказав, що загальна
сума заборгованості за укладеним
договором банківського вкладу №
2630/62/168743 від 24.03.2014 р. та договором
банківського вкладу № 2630/62/168487 від
21.03.2014 р. із врахуванням індексу
інфляції за квітень-липень 2014 року та
трьох процентів річних від суми
невиплаченого грошового вкладу
відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
становить 8 078,92 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на день ухвалення
рішення еквівалентно 105 672,27 грн. (сто
п'ять тисяч шістсот сімдесят дві гривні
27 копійок), також пеню за прострочення
виплати грошового вкладу відповідно до
ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів»
у розмірі 78,60 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ на день ухвалення рішення
еквівалентно 1 028,09 грн. (одна тисяча
двадцять вісім гривень 09 копійок).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просить суд позовні
вимоги задоволити, стягнути із
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк», Відділення
№ 62 кошти в сумі 8 078,92 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на день ухвалення
рішення еквівалентно 105 672,27 грн. (сто
п'ять тисяч шістсот сімдесят дві гривні
27 копійок), також пеню у розмірі 78,60 дол.
США, що за офіційним курсом НБУ на день
ухвалення рішення еквівалентно 1 028,09
грн. (одна тисяча двадцять вісім
гривень 09 копійок) та судові витрати по
справі, а саме витрати на правову
допомогу, у розмірі 900 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про що свідчать наявні в справі судові
повідомлення, причину неявки, суду не
повідомив, однак подав до суду письмові
заперечення в яких вказує, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки банк робить
усе можливе для виплати коштів, однак
існують проблеми з підкріпленням кас
відділень готівковою валютою та
нестабільною політичною ситуацією, за
таких обставин, просив суд в задоволені
позову відмоти.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.
224ЦПК України.

Розглянувши подані представником
позивача документи і матеріали,
заслухавши його пояснення, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, дослідивши
письмові заперечення представника
відповідача, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду із захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 21 березня 2014 року
між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Міський комерційний
банк» укладений договір банківського
вкладу № 2630/62/168487.

Відповідно до пункту 1.2 частини № 1
договору банк прийняв грошові кошти на
депозитний рахунок в сумі 9000 (дев'ять
тисяч) доларів, що підтверджується
меморіальним ордером № 2936 від 21.03.2014
року.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно з п.1.4 ч.1 договору, клієнт
повинен повідомити банк про свій намір
отримати вклад або частину вкладу за
першою вимогою, за три банківські дні
до пропонованої дати отримання вкладу
та частини вкладу. При переоформленні
даної суми на строковий банківський
вклад, згідно заяви клієнта можливе
часткове вилучення грошових коштів
день у день.

Так, 24 березня 2014 року за заявою
позивача відповідач: переоформив
частину суми боргу на строковий
банківський вклад № 2630/62/168743 з
депозитом в сумі 7000 (сім тисяч) доларів
США 00 центів терміном на 31 (тридцять
один) день, а 2000 (дві тисячі) доларів США
00 центів залишились на рахунку НОМЕР_2
відповідно до договору банківського
вкладу № 2630/62/168487, з якого банк
здійснював щоденні виплати коштів, що
підтверджується відповідними заявами
на видачу готівки на загальну суму 1640
(одна тисяча шістсот сорок) доларів США
00 центів. Однак із 06 травня 2014 року
грошові кошти відповідачем не
виплачуються.

24.04.2014 року позивач отримав виписку по
особовим рахункам за 24.04.2014 року. Окрім
того, 24 квітня 2014 року позивач подав
заяву до банку, в якій просив видати
йому депозитний вклад у повному обсязі
в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США 00
центів. На яку позивач отримав лист №
12.3/1800 від 23 травня 2014 року, в якому
вказано, що по закінченню строку
депозиту за договором № 2630/62/168743 вклад
був перерахований на рахунок з обліку
вкладів на вимогу НОМЕР_2, і, що кошти з
даного рахунку позивач має можливість
знімати у відділенні за наявності
готівкових коштів в касі банку, однак
ситуація ускладнюється тим, що на даний
момент існують певні проблеми та
коштів у касах немає.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду (строковий
або за вимогою) банк (сторона, що
прийняла від іншої сторони грошову
суму) зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника.

Таким чином, на відносини пов'язані з
виконанням умов укладеного між
позивачем та відповідачем договору
поширюються положення норм глав 71, 72
Цивільного кодексу України (статті 1046 -
1076), а також положення договору якими
регулюються відносини з приводу
здійсненого позивачем банківського
вкладу.

Судом встановлено, що у ПАТ «Міський
комерційний банк» на рахунку НОМЕР_2
знаходяться грошові кошти в сумі 8000
доларів США 32 центів, які банк позивачу
безпідставно не повертає.

Відповідно до п.4.3.2. ст.4 Частини 2
договору № 2630/62/168743 банк зобов'язаний
на вимогу вкладника повернути вклад,
однак відповідач відмовився у видачі
коштів. Позивач вважає, що дії банку з
невидачі мені суми депозиту є
протиправними.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України, с недопустимою одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Ні договором ні жодним законом
відповідач свої дії не обґрунтовує,
оскільки діючі закони такого права
йому і не надають. Своїми діями
відповідач порушив також вимоги ст.ст.
629 та 1060 Цивільного Кодексу України,
пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року
№516 "Про затвердження Положення про
порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з
юридичними і фізичними особами"
(Зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577).
Встановленим фактам відповідають
правовідносини, які регулюються ст.ст.
15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України,
відповідно до яких договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на установлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами. За договором
банківського вкладу одна сторона
(банк), що прийняла від другої сторони
(вкладника) або для неї грошову суму
(вклад), що надійшла, зобов'язується
виплатити вкладникові таку суму та
проценти на неї, встановлених
договором. За договором банківського
вкладу незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника.
Проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження з кладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові. У разі повернення вкладу
виплачуються усі нараховані до цього
моменту відсотки. Обмеження прав
клієнта, щодо розпорядження
грошовими коштами, що знаходяться
на його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження розпорядження
рахунком за рішенням суду у випадках,
встановлених законом. Ухилення
відповідача від повернення
всієї суми вкладів є незаконним та
безпідставними, оскільки відповідно до
вимог статті 1066 ЦК України банк
використовує кошти клієнта,
гарантуючи його право
безперешкодного розпорядження. Він не
має права встановлювати непередбачені
договором чи законом обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України. В
умовах воєнного або надзвичайного
стану можуть встановлюватися окремі
обмеження прав і свобод із зазначенням
строку дії цих обмежень.

Згідно ст.615 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК
України передбачено, що зобов'язання
повинні виконуватися сторонами
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплатити
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Невиконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань по своєчасному
і належному поверненню банківського
вкладу є порушенням умов договору
банківського вкладу і наведених норм
Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
року споживачем є громадянин, який
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити товари
(роботи, послуги) для власних побутових
потреб.

Оскільки позивач є вкладником, що уклав
з відповідачем - банком, договір
банківського вкладу (депозиту) з метою
отримання зі спливом встановленого
договором строку вкладу та процентів
на нього, тобто замовив банківські
послуги для задоволення своїх власних
побутових потреб, я є споживачем.
Відносини між споживачами товарів
(робіт, послуг) і виробниками,
виконавцями, продавцями в умовах
різних форм власності, захист прав та
інтересів споживачів регулюється
Законом України «Про захист прав
споживачів» від 12.05.1991 року.

Оскільки на відносини між банком та
споживачем поширюється дія Закону
України «Про захист прав споживачів»,
то відповідно до ч.5 ст.10 вказаного
Закону, у разі коли виконавець не може
виконати (прострочує виконання) роботу
(надання послуги) згідно з договором, за
кожний день (кожну годину, якщо
тривалість виконання визначено у
годинах) прострочення споживачеві
сплачується пеня у розмірі трьох
відсотків вартості роботи (послуги),
якщо інше не передбачено
законодавством. У разі коли вартість
роботи (послуги) не визначено,
виконавець сплачує споживачеві
неустойку розмірі трьох відсотків
загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені),
встановленої в разі невиконання,
прострочення виконання або іншого
неналежного виконання зобов'язання, не
звільняє його від виконання
зобов'язання в натурі.

Період прострочення (з 25.04.2014 року по
02.09.2014 року включно) становить 131 день.
Пеня за прострочення виплати грошового
вкладу відповідно до ч.5 ст.15 Закону
України «Про захист прав споживачів»
становить - 78,60 дол. США.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тобто загальна сума заборгованості за
укладеним договором банківського
вкладу № 2630/62/168743 від 24.03.2014 р. та
договором банківського вкладу №
2630/62/168487 від 21.03.2014 р. із врахуванням
індексу інфляції за квітень-липень 2014
року та трьох процентів річних від суми
невиплаченого грошового вкладу
відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
становить 8 078,92 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на день ухвалення
рішення еквівалентно 105 672,27 грн. (сто
п'ять тисяч шістсот сімдесят дві гривні
27 копійок)

За вказаних обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
стягнення коштів в сумі 8 078,92 дол. США,
що за офіційним курсом НБУ на день
ухвалення рішення еквівалентно 105 672,27
грн. (сто п'ять тисяч шістсот сімдесят
дві гривні 27 копійок), також пені за
прострочення виплати грошового вкладу
у розмірі 78,60 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ на день ухвалення рішення
еквівалентно 1 028,09 грн. (одна тисяча
двадцять вісім гривень 09 копійок)
підлягають до задоволення, як
обґрунтовано заявлені і такі, що
відповідають вимогам чинного
законодавства України, оскільки
відповідно до положень ст.1060 ЦК
України, позивач має право вимагати від
відповідача видачу вкладу або його
частину, а відповідач зобов'язаний
видати позивачу вклад або його частину
на першу вимогу позивача (вкладника), а
тому порушені права позивача
підлягають захисту в судовому порядку
шляхом стягнення з відповідача.

Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України, сторони на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

У відповідності із п.2 ч.3 ст.79 ЦПК
України до судових витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу.

02 червня 2014 року між ОСОБА_2 та
адвокатом ОСОБА_3 було укладено Договір
про надання правової допомоги.

Згідно із ч.2 ст.84 ЦПК України, граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

У відповідності до ст.1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України за 2014 рік» установлено у
2014 році мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі - 1218 гривень.

Відтак, розмір компенсації витрат на
правову допомогу в цивільних справах
на даний момент не може перевищувати
487,20 грн. за годину.

ОСОБА_2 за надану правову допомогу
адвокату ОСОБА_3 було сплачено 900,00 грн.,
що підтверджується Квитанцією до
прибуткового касового ордеру від 20.06.2014
року № 800096 та Актом наданих послуг від
20.06.2014 року.

Суд вважає за необхідне стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк», Відділення
№ 62 судові витрати, а саме витрати на
правову допомогу, у розмірі 900 грн.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України
з відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір, враховуючи
суму, яка підлягає стягненню з
відповідача за банківським вкладом, у
розмірі 1067 грн.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилався представник
позивача, як на підставу своїх вимог,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність про
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,57-60,61,88,208,212-215,218,223,292-294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Міський
комерційний банк", Відділення № 62 про
стягнення грошової суми за договором
банківського вкладу із врахуванням
індексів інфляції, пені за
прострочення виплати грошової суми,
трьох процентів річних від грошової
суми - задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк",
Відділення № 62 (03141, м. Київ, вул.
Солом'янська, буд.33, ,
К/рах1 в ГУ НБУ по м. Києву і
Київській області, МФО 321024,
індивідуальний податковий номер
89) на користь ОСОБА_2 (33028, АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_3, виданий 24.03.1997 р.
МУ УМВС України у Рівненській області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
грошовий вклад (депозит) за укладеним
договором банківського вкладу №
2630/62/168743 від 24.03.2014 р. та договором
банківського вкладу № 2630/62/168487 від
21.03.2014 р. із врахуванням індексу
інфляції за квітень-липень 2014 року та
трьох процентів річних від суми
невиплаченого грошового вкладу у
розмірі 105 672,27 грн. (сто п'ять тисяч
шістсот сімдесят дві гривні 27 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк",
Відділення № 62 (03141, м. Київ, вул.
Солом'янська, буд.33, ,
К/рах1 в ГУ НБУ по м. Києву і
Київській області, МФО 321024,
індивідуальний податковий номер
89) на користь ОСОБА_2 (33028, АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_3, виданий 24.03.1997 р.
МУ УМВС України у Рівненській області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) пеню
за прострочення виплати грошового
вкладу у розмірі 1 028,09 грн. (одна
тисяча двадцять вісім гривень 09
копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"
Відділення № 62 (03141, м. Київ, вул.
Солом'янська, буд.33, ,
К/рах1 в ГУ НБУ по м. Києву і
Київській області, МФО 321024,
індивідуальний податковий номер
89) на користь ОСОБА_2 (33028, АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_3, виданий 24.03.1997 р.
МУ УМВС України у Рівненській області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судові
витрати, а саме витрати на правову
допомогу, у розмірі 900 (дев'ятсот)грн.

Стягнути із Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк",
Відділення № 62 (03141, м. Київ, вул.
Солом'янська, буд.33, ,
К/рах1 в ГУ НБУ по м. Києву і
Київській області, МФО 321024,
індивідуальний податковий номер
89) в дохід держави судовий збір в
розмірі 1067 (одна тисяча шістдесят сім)
грн..

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Кучина Н.Г.