У х в а л а

8 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій
державної виконавчої служби з
проведення прилюдних торгів
незаконними, визнання прилюдних торгів
з реалізації арештованого майна
недійсними, скасування акта про
проведення прилюдних торгів, визнання
недійсним правочину відчуження
нерухомого майна, застосування
наслідків недійсності правочину,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру та скасування
державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що за договором купівлі-продажу від
20 серпня 2010 року він є власником
квартири АДРЕСА_1. 26 квітня 2011 року йому
стало відомо, що Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська у справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 з нього на
користь останніх стягнуто завдану
внаслідок залиття квартири шкоду у
розмірі 120 472 грн. 38 коп. 31 травня 2012 року
ПП «Нива-В.Ш.» проведено прилюдні торги
з реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1. Торги
проводилися в межах виконавчого
провадження, з яким він ознайомлений
належним чином не був і про його
існування не знав. Вважає, що законних
підстав для проведення прилюдних
торгів не було, державний виконавець
приступив до продажу майна, не
виконавши вимог щодо захисту його
інтересів. Враховуючи наведене, просив
суд визнати дії державної виконавчої
служби з проведення прилюдних торгів
незаконними, визнати прилюдні торги з
реалізації арештованого майна
недійсними, скасувати акт про
проведення прилюдних торгів, визнати
недійсним правочин відчуження
нерухомого майна, застосувати наслідки
недійсності правочину, визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру та скасувати
державну реєстрацію права власності.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від

25 лютого 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 квітня
2014 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано
дії державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції незаконними.
Визнано недійсними прилюдні торги,
проведені 31 травня 2012 року відповідно
до протоколу № 04012084-1,
філією 4 ПП «Нива-В.Ш.» Визнано
недійсним акт проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_1, від 5 червня 2012 року, складений
державним виконавцем Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції. Визнано недійсними
правочин відчуження нерухомого майна
та свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, що видане 6 червня 2012
року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстром № 235 на ім'я ОСОБА_3, скасувавши
державну реєстрацію права власності.
Застосовано наслідки недійсності
правочину, повернувши сторони у
первісний стан.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2014 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 квітня
2014 року залишено без змін.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме: ст. ст. 203, 215 ЦК України, Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999
року № 74/5.

Також заявником порушено клопотання
про поновлення пропущеного строку на
подання цієї заяви.

Оскільки причина пропуску цього
процесуального строку є поважною,
клопотання підлягає задоволенню, а
строк на подання заяви про перегляд
судових рішень - поновленню.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії: ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року у
справі про визнання недійсними
прилюдних торгів та повернення сторін
у первісний стан; постанови Верховного
Суду України від 26 серпня 2014 року у
справі про визнання недійсними
результатів прилюдних торгів; ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 вересня 2014 року у справі про
визнання незаконними дій, визнання
недійсними прилюдних торгів, визнання
свідоцтва про придбання квартири з
прилюдних торгів недійсним,
витребування майна, визнання права
власності; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 вересня 2014 року у справі про
визнання недійсними публічних торгів,
акта по проведенню публічних торгів та
свідоцтва про право власності;
постанови Верховного Суду України від
23 вересня 2014 року у справі про визнання
недійсними прилюдних торгів.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту заяви та долученої до неї
копії ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 вересня 2014
року, на яку здійснюється посилання як
на приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, судом
касаційної інстанції, не вбачається
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права. Зокрема,
судові рішення судів касаційної
інстанції ухвалені у справах, в яких
предмет спору, підстави позову та зміст
позовних вимог не є тотожним, та в
справах за різних встановлених судами
фактичних обставин.

Водночас із копій ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 вересня 2014 року, на які
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
судові рішення скасовано, а справу
передано на новий судовий розгляд.
Посилання на ухвали суду касаційної
інстанції, якими справу передано на
новий судовий розгляд, не є підставою
для допуску справи для перегляду
Верховним Судом України, оскільки у ній
не висловлено правові позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

У п. 5 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що встановлений
ст. 355 ЦПК перелік підстав для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України судових рішень у цивільних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає. Неоднакове
застосування норм процесуального
права не може бути підставою для
подання заяви про перегляд судових
рішень Верховним Судом України згідно
з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

У п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення:

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ;

- Вищого адміністративного суду
України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанови Верховного Суду України, на
які здійснюється посилання як на
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, ухвалені не
як судом касаційної інстанції, а тому
не є судовими рішеннями, на які заявник
може посилатися на підтвердження
підстави неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права.

За таких обставин неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права не відбулось, а
тому у допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2014 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій
державної виконавчої служби з
проведення прилюдних торгів
незаконними, визнання прилюдних торгів
з реалізації арештованого майна
недійсними, скасування акта про
проведення прилюдних торгів, визнання
недійсним правочину відчуження
нерухомого майна, застосування
наслідків недійсності правочину,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру та скасування
державної реєстрації права власності,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С.
Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська