У х в а л а

іменем україни

03 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_4,
Закритого акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа»
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу, за
касаційною скаргою представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхової компанії «ПЗУ Україна» -
Лигіна Вадима Віталійовича на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 21 квітня 2014 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ПрАТ «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» звернулось до
суду з позовом, у якому просило
стягнути з ОСОБА_4 510 грн франшизи та з
ЗАТ «Українська страхова компанія
«Княжа» 23 187 грн 10 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу.

На обґрунтування своїх
вимог посилалось на ті обставини, що 31
травня 2007 року ОСОБА_4, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
ЗАТ «Українська страхова компанія
«Княжа», правонаступником якого є ПрАТ
Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп», керуючи
автомобілем Ssangyong по вул. Чорновола у
м. Києві, порушивши правила дорожнього
руху, не дотримався безпечної
дистанції руху та допустив зіткнення з
автомобілем Suzuki Swift під керування
ОСОБА_7, який від удару здійснив
зіткнення з автомобілем Huindai під
керуванням ОСОБА_8, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

1 червня 2007 року
власник пошкодженого автомобіля Suzuki
Swift ОСОБА_9 звернувся до позивача, з
яким укладено договір добровільного
страхування його автомобіля, із
повідомленням про настання страхового
випадку, на підставі чого позивач
сплатив йому 23 697 грн 10 коп. страхового
відшкодування і у нього виникло право
зворотної вимоги, просив задовольнити
позов.

21 квітня 2011 року
рішенням Подільського районного суду
м. Києва у задоволенні позову
відмовлено.

16 січня 2012 року рішенням колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» 510 грн
франшизи.

У частині позовних вимог до ПрАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП в порядку регресу
провадження закрито.

16 січня 2012 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення апеляційного суду в
частині закриття провадження у справі
скасовано, а справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

14 січня 2014 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва рішення
суду першої інстанції в частині
позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» до ЗАТ «Українська
страхова компанія «Княжа» про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу залишено без
змін.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і ухвалити нове
рішення про задоволення позову або
направити справу на новий розгляд,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову до ЗАТ «Українська
страхова компанія «Княжа» про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП в порядку регресу, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, надавши
належну оцінку обставинам справи,
повно та всебічно з'ясувавши та
встановивши їх, правильно виходив з
того, що позивач пропустив строк для
звернення до суду з цим позовом, не
ставив питання про його поновлення, а
відповідач подав заяву про
застосування цього строку, що є
підставою для відмови у задоволенні
позову до страховика, як передбачено
ст. 267 ЦК України.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів,
обґрунтовано викладених у
мотивувальних частинах оскаржуваних
судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 21 квітня 2014 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
14 січня 2014 року залишити без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхової
компанії «ПЗУ Україна» - Лигіна Вадима
Віталійовича відхилити, рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 21 квітня 2014 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
14 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.П.
Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук