Справа № 362/754/14-ц Головуючий у І
інстанції Медведєв К.В.Провадження №
22-ц/780/4710/14 Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 45
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко
Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 червня 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,-

встановила
:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1, Васильківського
району, Київської області.

В обґрунтування вимог позову
посилалася на те, що вона на підставі
договору дарування, посвідченого 31.01.2008
року приватним нотаріусом
Васильківського районного округу
Київської області є власником 1/2
частини житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1

З часу набуття права власності на
частину вищевказаного житлового
будинку, вона прописала в ньому
відповідача, який з 1996 року проживав з
її матір'ю ОСОБА_4, як чоловік та жінка
без реєстрації шлюбу. У вересні місяці
2012 року мати позивача припинила
сосунки з відповідачем, останній
забрав свої речі, покинув будинок та з
того часу в ньому не проживає.

Позивачка, посилаючись на те, що
відповідач тривалий час не проживає в
будинку та не користується ним, вона
має намір розпорядитися належною їй на
праві власності частиною будинку, а
реєстрація в ньому відповідача є
перешкодою в цьому, просила визнати
відповідача таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням з
підстав положень ст..71,72 ЖК України.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі, пояснивши, що відповідач не є
членом сім'ї позивача, а тому, з
урахуванням факту його довготривалого
не проживання в спірному будинку, має
бути визнаний таким, що втратив право
на користування житлом.

Відповідач проти позову
заперечував та просив відмовити
позивачці у його задоволені.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду від 26 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просила скасувати рішення суду з
підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи та
неогрунтованості та ухвалити нове
рішення про задоволення її позову.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що
відповідач в період з 1996 року по 2012 рік
проживав як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 Разом з ними
проживала дочка дружини - ОСОБА_2 ( на
даний час ОСОБА_2).

У відповідності до договору
дарування, посвідченого 31.01.2008 року
приватним нотаріусом Васильківського
районного округу Київської області
ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за
№ 273, ОСОБА_7 безоплатно передала у
власність (подарувала) ОСОБА_2 у дар 1/2
частину житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.13-15).

Згідно довідки виконавчого комітету
Данилівської сільської ради
Васильківського району Київської
області № 152 від 03.02.2014 року, виданої на
підставі виписки з домової книги про
склад сім'ї та прописку, ОСОБА_2
зареєстрована в АДРЕСА_1. Крім неї на
даній жилій площі зареєстровані:
співмешканець матері - ОСОБА_3 з 2008
року та мати - ОСОБА_4 з 2011 року (а.с.18).

Відмовляючи позивачці у
задоволенні позовних вимог, суд
виходив з того, що позивачкою в основу
обґрунтування вимог позову покладено
факт довготривалого не проживання
відповідача за адресою АДРЕСА_1. Однак з
згідно правовстановлюючих документів
ОСОБА_2 є власником житлового будинку
по АДРЕСА_2 Київської області, в якому
згідно довідки виконавчого комітету
Данилівської сільської ради
Васильківського району Київської
області № 152 від 03.02.2014 року з 2008 року
зареєстрований відповідач; даних щодо
належності прав власності позивачці
будинку АДРЕСА_1 та даних щодо
реєстрації в ньому відповідача,
матеріали справи не містять.

Оскільки відповідачка не надала
належних доказів щодо порушення
відповідачем її прав на розпорядження
належним їй на праві власності
будинком та непроживання відповідача
тривалий час без поважних причин в її
будинку, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися у
повному обсязі з такими висновками
суду з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно ч.2 ст.309 ЦПК України норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини або не застосовано
закон, який підлягає застосуванню.

Як вже наголошувалося, позивачка
звернулася до суду з вимогами до
відповідача про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме житловим
будинком, що належить їй на праві
власності внаслідок тривалої
відсутності. Свої вимоги
обґрунтовувала положеннями ст..ст.71,72
ЖК України.

Проте, вирішуючи спір по суті, суд не
взяв до уваги, що правовідносини, які
виникли між сторонами регламентуються
ст..405 ЦК України і положення ст..ст.71 ЖК
України на них не поширюються.

Оскільки рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального права,
воно не може бути залишеним без змін та
підлягає скасуванню з ухвалення нового
рішення про відмову позивачці у
задоволенні позову із зазначених
підстав.

Керуючись ст..307,309 ЦПК України,
колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 червня 2014 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: