Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на рішення Рівненського міського суду
від 1 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_3, до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и л а :

12 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання.

Рішенням Рівненського міського суду
від 1 вересня 2014 року позов задоволено
частково. З відповідача на користь
позивачки починаючи з 22 липня 2014 року і
до досягнення повнолітнім сином
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує
навчання, 23 років, стягнено щомісячні
аліменти у розмірі 1000 гривень.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі позивачка доводила, що
відповідач спроможний сплачувати
аліменти у розмірі 1800 грн. щомісячно до
досягнення сином двадцяти трьох років.

Покликаючись на ці обставини, ОСОБА_1
просила апеляційний суд рішення суду
першої інстанції скасувати й ухвалити
у справі нове рішення про задоволення
її позову у повному обсязі.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі
покликався на те, що він не має
можливості сплачувати аліменти у
розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки
його доходом є лише заробітна плата,
яку він отримує за місцем роботи у ТОВ
«Річ-Ойл». Крім того, він є гіпертоніком
і потребує постійного
медикаментозного лікування. Вважав, що
всупереч ч. 1 ст. 183 СК України суд
безпідставно стягнув з нього аліменти
у твердій грошовій сумі.

Покликаючись на ці обставини,
відповідач просив апеляційний суд
рішення суду першої інстанції змінити
і стягнути з нього аліменти у розмірі ?
частини від його заробітку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянтів, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
позивачки підлягає відхиленню, а
апеляційна скарга відповідача
частковому задоволенню з таких
підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що син
сторін у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
студентом денної держбютжетної форми
навчання Національного університету
водного господарства та
природокористування. Термін навчання
становить чотири роки: з 1 вересня 2013 по
30 червня 2017 року (а. с. 20).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15 травня 2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Такі обставини у даній справі
встановлені.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Таким чином, законом передбачено
стягнення аліментів на повнолітніх
дітей, які продовжують навчання, у
твердій грошовій сумі, у частці від
заробітку або одночасно і у твердій
грошовій сумі та в частці від
заробітку.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

З довідки про доходи на а. с. 40 від 8
березня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2
працює у ТОВ «РІЧ-ОЙЛ» на посаді
оператора 3 розряду АЗС № 40 та отримує
щомісячну заробітну плату, яка
становить близько 1900 грн.

Син сторін у справі ОСОБА_3, досягнувши
повноліття, є працездатною особою.

В судовому засіданні місцевого суду
відповідач, частково визнавши позов та
пославшись на свою обмежену
матеріальну спроможність, а також на
створення ним іншої сім'ї, погодився
сплачувати аліменти на навчання сина в
розмірі ? частини від свого заробітку
(доходу) щомісячно.

Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено,
що при визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи наведене вище, виходячи з
рівності прав та обов'язків батьків
щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), а
також зважаючи на інші встановлені
істотні обставини, що мають значення
для вирішення справи, колегія суддів
приходить до висновку про можливість
та необхідність зменшення щомісячних
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивачки у
зв'язку з навчанням повнолітнього сина
ОСОБА_3 з 1000 до 700 грн.

У зв'язку з цим оскаржуване рішення
підлягає відповідній зміні.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 303,
304, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Рівненського міського суду від
1 вересня 2014 року частково змінити,
зменшивши розмір щомісячних аліментів,
які підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, з
1000 до 700 (семисот) грн.

В решті рішення місцевого суду
залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення. Воно може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: