Справа № 683/1692/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької
області в складі:

головуючої-судді
Бондарчук Л.А.

при секретарі
Борикіній Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в
місті Старокостянтинові справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики,

встановив:

В червні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором позики, посилаючись на те, що
16 серпня 2013 року вона позичила
відповідачці грошові кошти в сумі 13500
грн., які та мала повертати по 500 грн.
щомісяця з серпня 2013 року. Однак з січні
2014 року ОСОБА_3 припинила повертати ці
кошти, борг залишився 11000 грн. На даний
час в добровільному порядку повернути
кошти відповідачка відмовляється, а
тому позивачка просить її позов
задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 11000
грн. та 10000 грн. моральної шкоди.

Представник позивачки подав до
суду заяву, де позов підтримав в тому
обсязі, що визначений у позовній заяві
та просив розглядати справу без його
участі.

Відповідачка подала заяву, де
позов визнала частково та просила
розглядати без її участі. В часті
стягнення боргу в сумі 11000 грн. позов
визнала, щодо моральної шкоди
заперечила.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2013
року ОСОБА_2 позичила ОСОБА_3 13500 грн.,
дані обставини підтверджуються
договором позики від 16.08.2013 року.

Проте, відповідачка взяті на себе
зобов'язання за договором позики з
повернення суми позики повністю не
виконала, повернула лише 2500 грн.

Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 не виконала
зобов'язання з повернення позики, а
тому з нього на користь ОСОБА_2 слід
стягнути позичені кошти в сумі 11000 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі на
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

До правовідносин сторін, що виникли з
порушення грошового зобов'язання, не
можуть застосовуватися для
відшкодування моральної шкоди
загальні норми ст.ст. 16,23 ЦК України,
роз'яснення викладені в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, а також
положення ст. 1167 ЦК України, яка
врегульовує правила позадоговірної
відповідальності.

Оскільки сторони при укладенні
договору позики не передбачили таку
відповідальність за порушення
зобов'язань, то вимога про стягнення
моральної шкоди не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
враховуючи, що позов ОСОБА_4 задоволено
частково, судовий збір в сумі 243,60 грн.
слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.1046-1049 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 11000 ( одинадцять тисяч) грн. та
243,60 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :