Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Леванчука А.О., Писаної Т.О.,Маляренка
А.В., Юровської Г.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя
особа - ОСОБА_8, про стягнення грошової
компенсації понесених витрат на
проведення ремонту у квартирі, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 13 січня 2014
року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 05 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ
майна подружжя.

Ухвалою Нетішинського міського суду
від 15 квітня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
грошової компенсації понесених витрат
на проведення ремонту в квартирі
виділено в окреме провадження для
самостійного розгляду.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_6 в
обґрунтування позовних вимог вказував
на те, що у 2001 році він та відповідач
уклали шлюб, дітей від шлюбу не мають.
Після одруження вони проживали в
квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві
власності відповідачу та її сину від
першого шлюбу.

У лютому 2011 року шлюб між сторонами
розірвано, після чого він припинив
проживання у вищезазначеному житлі,
однак у період подружнього життя в 2009
році ними було проведено капітальний
ремонт квартири, загальна вартість
якого склала 30 тис. грн.

З урахуванням вказаного позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
Ѕ частини вартості матеріалів та робіт
по проведенню ремонту належної
відповідачу та її неповнолітньому сину
квартири, що становить 15 005 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 13
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 05 березня 2014
року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1200
грн понесених витрат на проведення
ремонту в квартирі.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення в
частині задоволення позовних вимог
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову або
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає відхиленню на таких
підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 не
дають підстав для висновку про
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7
у період з 05 вересня 2001 року по 28
січня 2011 року перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Після одруження сторони проживали у
квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві
власності відповідачу та її сину від
першого шлюбу ОСОБА_8

У 2009 році сторонами ними було проведено
капітальний ремонт вказаної квартири.

Отже сторонами у період перебування у
шлюбі за спільні кошти було проведено
поліпшення належного відповідачу та її
сину майна, яке після розлучення сторін
так і залишилося у власності останньої.

Так, статтею 60 СК України передбачено,
що майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З указаного вбачається, що частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суду,
правильно виходив із того, що позивач
має право на відшкодування частини
понесених сторонами за спільні кошти
подружжя витрат на поліпшення
належного відповідачу та її сину майна.
Визначаючи розмір компенсації, суди
обґрунтованого врахували лише
підтверджені належними доказами
витрати позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалюючи оскаржувані
судові рішення про часткове
задоволення позову, суди правильно
визначилися з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, у результаті чого
ухвалили законні і обґрунтовані судові
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх скасування немає.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 13 січня 2014
року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 05 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. СитнікСудді: А.О.
Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана Г.В.
Юровська