Справа №577/142/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Галян С. В.Номер провадження
22-ц/788/1905/14 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 та за апеляційною
скаргою Комунального
ремонтно-експлуатаційного
підприємства «Центральне» м. Конотоп

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 17 вересня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Конотопської міської ради Сумської
області, виконавчого комітету
Конотопської міської ради Сумської
області, Комунального
ремонтно-експлуатаційного
підприємства «Центральне» м. Конотоп,
Управління житлово-комунального
господарства Конотопської міської
ради, ОСОБА_4,

про відшкодування майнової та
моральної шкоди,-

в с т а н о в
и л а:

13 січня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтовувала тим, що 27 грудня 2012 року
близько 09:20 год. вона у АДРЕСА_1 біля
приміщення магазину квітів
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що належить ОСОБА_4
підсковзнулась на неприбраному від
льоду тротуарі, впала та отримала
травму - перелом шийки стегна.
Викликана швидка медична допомога
доставила її до залізничної лікарні,
однак, через несправність
ренген-апарату, її було перевезено до
Конотопської ЦРЛ, де діагностовано
вищевказану травму. Лікар-травматолог,
який її оглядав, вказав, що з метою
мінімально шкідливих наслідків для
здоров'я, уникнення інвалідності,
необхідно проводити ендопротезування
в лікувальних закладах м. Києва.
Конотопська ЦРЛ не спромоглася надати
їй реанімобіль для транспортування до
м. Києва, а тому її чоловік замовив у TОB
«Медичний центр «Крапля роси» послуги
з транспортування реанімобілем з м.
Конотоп до лікувального закладу м.
Києва. Дана послуга коштувала 6715 грн. З
метою проведення операції було
придбано тотальний ендопротез
кульшового суглобу безцементної
посиленої фіксації з великою голівкою,
виробництва фірми ZIMMER, який коштував
36500 грн. Відновлювальний період триває
до цього часу. Вона використовує
спеціальні засоби для пересування та
справляння природних потреб, не може
без сторонньої допомоги користуватись
ванною, має обережно нахилятись
виконуючи ту чи іншу роботу по
господарству. В зв'язку з
вищевикладеним, вимушена була
звільнитись з посади голови
Конотопської районної організації
профспілки працівників освіти і науки
України, обіймати яку мала намір до
звітно-виборчої конференції
запланованої на 2015 рік.

Відповідачі не забезпечили
організації благоустрою міста,
належного стану тротуару, тому мусять
нести перед нею солідарну
відповідальність за заподіяну з їх
вини шкоду.

Внаслідок зазначеної події вона
отримала сильний психологічний стрес,
стан її здоров'я значно погіршився, у
зв'язку з чим змушена була звертатися
за медичною допомогою та проходити
курс лікування та тривалої
реабілітації. Завдану їй моральну
шкоду, враховуючи глибину та
тривалість фізичних та душевних
страждань оцінює в 100000 грн.

Посилаючись на такі обставини, просила
суд стягнути з відповідачів у
солідарному порядку на її користь 143215
грн. в рахунок відшкодування майнової
та моральної шкоди.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 17 вересня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з КРЕП «Центральне» на
користь ОСОБА_3 43215 грн. майнової шкоди
та 10000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, а всього 53215 грн.

Стягнуто з КРЕП «Центральне» в дохід
держави судовий збір в розмірі 675,75 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову в повному обсязі.

По суті доводить, що суд першої
інстанції безпідставно дійшов
висновку про відсутність солідарної
вини виконкому Конотопської міської
ради, КРЕП «Центральне» та ОСОБА_4 у
завданні їй майнової та моральної
шкоди, оскільки їх бездіяльність по
прибиранню території біля магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2» призвела до її
травматизму та каліцтва.

В апеляційній скарзі КРЕП «Центральне»
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове про відмову в позові
до КРЕП «Центральне».

Доводить, що суд першої інстанції
помилково дійшов висновку щодо вини
підприємства у травматизмі позивачки,
оскільки тротуар перед будинком
АДРЕСА_1 є об'єктом благоустрою, а не
прибудинковою територією. Договір на
прибирання, вивезення снігу та
посипання цього тротуару
протиожеледними сумішами, як об'єкту
благоустрою, між КРЕП «Центральне» та
іншою стороною не укладався. Органи
місцевого самоврядування не
передавали цей тротуар на баланс
підприємства.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_5 підтримала доводи
апеляційної скарги позивачки ОСОБА_3,
проти апеляційної скарги КРЕП
«Центральне» заперечувала.
Представники КРЕП «Центральне» Бєлов
Ю.П. та Олефіренко М.І. підтримали
доводи своєї апеляційної скарги, проти
апеляційної скарги позивачки ОСОБА_3
заперечували. ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_8 заперечували проти апеляційної
скарги позивачки ОСОБА_3, а представник
Конотопської міської ради та
виконавчого комітету Конотопської
міської ради Самусь А.І. заперечувала
проти обох апеляційних скарг.

Представник Управління ЖКГ
Конотопської міської ради в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи Управління
повідомлено належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
частковому задоволенню, а апеляційна
скарга КРЕП «Центральне» підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Так, судом першої інстанції по суті
правильно встановлено, що 27 грудня 2012
року, близько 09 години 20 хвилин,
позивачка ОСОБА_3 проходячи по
тротуару, на розі двоповерхового
будинку (будівлі), розташованого по
АДРЕСА_1, біля нежитлового приміщення,
цілого вбудованого приміщення
магазину, загальною площею 31,2 кв.м.,
державна реєстрація права власності за
ОСОБА_4 відбулася 12 жовтня 2013 року
(магазин квітів «ІНФОРМАЦІЯ_2») (т. 1 а.с.
127, т.2 а.с. 55) підсковзнулася на не
прибраній від льоду поверхні тротуару
та впала. Внаслідок падіння ОСОБА_3
отримала травму «закритий медіальний
перелом шийки правого стегна зі
зміщенням уламків».

Оскільки в м.Конотоп ОСОБА_3 не змогла
отримати належної медичної допомоги,
її на наступний день (28 грудня 2012 року)
було доставлено реанімобілем ТОВ
«Медичний центр «Крапля роси» з
м.Конотоп до м.Києва. ОСОБА_3 сплатила
названій юридичній особі за надані
послуги 6715 грн. (т. 1 а.с.246, 247, т. 2 а.с. 22).

Відповідно до виписки з історії
хвороби № 4267, хвора ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходилась у відділенні клінічної
лікарні «Феофанія» ДУС з 27 грудня 2012
року по 21 січня 2013 року. 03 січня 2013 року
їй провели операцію: тотальне
ендопротезування правого кульшового
суглоба (т. 1 а.с. 34). У процесі операції
було використано тотальний ендопротез
кульшового суглобу безцементної
посиленої фіксації з великою голівкою,
виробництва фірми ZIMMER (США, Швейцарія),
який за власні кошти придбала
позивачка, за ціною 36500 грн. (т. 1 а.с. 4, 5,
248, 249).

Покладаючи вину за отриману травму, і
як наслідок заподіяння майнової та
моральної шкоди позивачці, на КРЕП
«Центральне», і не знаходячи підстав
для цивільно-правової
відповідальності перед ОСОБА_3 інших
відповідачів, суд першої інстанції
виходив з наступного.

Згідно рішення виконавчого комітету
Конотопської міської ради від 09 липня
2007 року № 238, КРЕП "Центральне"
визначено виконавцем послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій житлового
фонду за адресою АДРЕСА_1 що перебуває в
комунальній власності підприємства.
Предметом діяльності підприємства є:
надання житлово-комунальних послуг з
утримання будинків, споруд і
прибудинкових територій. Крім того,
відповідно до рішення виконавчого
комітету Конотопської міської ради від
25 червня 2010 року №194 та Додатку 5 до
даного рішення, також КРЕП "Центральне"
повинно надавати послуги по прибиранню
снігу.

При цьому суд першої інстанції до
спірних правовідносин застосував
положення ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України,
частин 1, 3 ст. 15 «Про благоустрій
населених пунктів» та послався на
Правила благоустрою, санітарного
утримання територій, забезпечення
чистоти та порядку в м. Конотоп (т. 1 а.с.
221-245, т. 2 а.с. 198-216), де п.п. 8.2, 8.3 зазначено,
що прибирання тротуарів у зимовий
період проводиться силами підприємств,
відповідальних за очищення від снігу
або за якими закріплена дана територія.
Період зимового прибирання
встановлюється з 15 листопада по 15
квітня.

Проте, повністю погодитись з такими
висновками суду неможливо з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України, зокрема
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд першої інстанції названих вимог
закону не повністю дотримався.

Так, факт отримання травми ОСОБА_3, за
встановлених обставин, в тому числі і
із-за її необережності (т. 1 а.с. 167) і як
наслідок заподіяння позивачці
майнової та моральної шкоди правильно
встановлено судом першої інстанції на
підставі належних, допустимих та
достовірних доказів, на які суд
послався в рішенні.

Після цього суду першої інстанції
залишилось з'ясувати, яка ж особа
(особи) з відповідачів має відповідати
за заподіяну шкоду ОСОБА_3, в чому
полягає протиправність дій чи
бездіяльності цієї особи (осіб), чи
існує між протиправними діями
(бездіяльністю) та шкодою причинний
зв'язок, вину заподіювача, а в випадках,
передбачених законодавством,
з'ясувати, чи не настає
відповідальність і за відсутності вини
заподіювача шкоди.

Проте, суд першої інстанції в порушення
норм процесуального законодавства
вищезгадані обставини належним чином
не з'ясував, що призвело до
безпідставного, з порушенням норм
матеріального права визнання належним
відповідачем у справі КРЕП
«Центральне».

Так, судом першої інстанції не
враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 10
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 названого Закону
органи місцевого самоврядування є
юридичними особами і наділяються цим
та іншими законами власними
повноваженнями, в межах яких діють
самостійно і несуть відповідальність
за свою діяльність відповідно до
закону.

Частиною 1 ст. 60 цього Закону, зокрема,
передбачено, що територіальним
громадам сіл, селищ, міст, районів у
містах належить право комунальної
власності на рухоме і нерухоме майно,
доходи місцевих бюджетів, інші кошти,
землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЗК України до
земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в
межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування.

Частиною 1 ст. 42 ЗК України передбачено,
що земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

Відповідно до Преамбули Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»,
цей Закон визначає правові, економічні,
екологічні, соціальні та організаційні
засади благоустрою населених пунктів і
спрямований на створення умов,
сприятливих для життєдіяльності
людини.

Статтею 1 названого Закону, зокрема,
передбачено, що благоустрій населених
пунктів це комплекс відповідних робіт
та заходів, що здійснюються на
території населеного пункту з метою
належного утримання, створення умов
щодо захисту і відновлення
сприятливого для життєдіяльності
людини довкілля. Територія це
сукупність земельних ділянок, які
використовуються для розміщення
об'єктів благоустрою населених
пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 названого Закону
до повноважень сільських, селищних і
міських рад у сфері благоустрою
населених пунктів належить:

1) затвердження місцевих програм та
заходів з благоустрою населених
пунктів;

2) затвердження правил благоустрою
територій населених пунктів;

3) створення в разі необхідності
органів і служб для забезпечення
здійснення спільно з іншими суб'єктами
комунальної власності благоустрою
населених пунктів, визначення
повноважень цих органів (служб);

4) визначення на конкурсних засадах
підприємств, установ та організацій
(балансоутримувачів), відповідальних
за утримання об'єктів благоустрою.

Статтею 13 згаданого Закону
передбачено, що до об'єктів благоустрою
населених пунктів належать:

1) території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки,
лісопарки, парки культури та
відпочинку, парки - пам'ятки
садово-паркового мистецтва, спортивні,
дитячі, історичні, національні,
меморіальні та інші), рекреаційні зони,
сади, сквери та майданчики;

б) пам'ятки культурної та історичної
спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози,
проїзди, пішохідні та велосипедні
доріжки;

ґ) пляжі;

д) кладовища;

е) інші території загального
користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд
інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ,
організацій та закріплені за ними
території на умовах договору.

Таким чином законодавець виділяє
окремо такі об'єкти благоустрою як
проспекти, вулиці, дороги та окремо
прибудинкові території. Правовий
статус цих земельних ділянок, їх
цільове призначення та використання є
різними.

За змістом вищезгаданих норм законів
всі проспекти, вулиці в м. Конотоп
належать на праві власності
територіальній громаді,
представницьким органом якої
(власником землі) є Конотопська міська
рада.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього
руху України, тротуар це елемент
дороги, призначений для руху пішоходів,
який прилягає до проїзної частини або
відділений від неї газоном.

Саме на такому тротуарі впала
позивачка та отримала травму, що
вбачається з фототаблиці, з якої видно,
що одна сторона тротуару прилягає до
проїзної частини дороги, а інша до
фасаду вищезгаданої будівлі (т. 1 а.с. 127).
Жодним із відповідачів, а так само і
позивачкою не надано належних доказів
того, що земельна ділянка покрита
тротуаром, де впала позивачка, є
прибудинковою територією, прибирати
яку від снігу (льоду) мусило КРЕП
«Центральне».

Відповідно до Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 року за №927/11207, прибудинкова
територія це територія навколо
багатоквартирного будинку, визначена
актом на право власності чи
користування земельною ділянкою і
призначена для обслуговування будинку.

Відповідачами не надано суду
вищезгаданих актів, з яких би
вбачалось, що територія, на якій
знаходиться тротуар на якому впала
позивачка, визначена як прибудинкова
та передана балансоутримувачам,
зокрема, КРЕП «Центральне».

Відповідно до частин 1-4 ст. 15 згаданого
Закону органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
можуть утворювати підприємства для
утримання об'єктів благоустрою
державної та комунальної власності. У
разі відсутності таких підприємств
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах своїх
повноважень визначають на конкурсних
засадах відповідно до закону
балансоутримувачів таких об'єктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме
утримання і ремонт об'єкта благоустрою,
який перебуває у приватній власності,
визначає власник такого об'єкта
благоустрою.

Підприємство та балансоутримувач
забезпечують належне утримання і
своєчасний ремонт об'єкта благоустрою
власними силами або можуть на
конкурсних засадах залучати для цього
інші підприємства, установи та
організації.

Орган державної влади або орган
місцевого самоврядування за поданням
підприємства чи балансоутримувача
щорічно затверджує заходи з утримання
та ремонту об'єкта благоустрою
державної або комунальної власності на
наступний рік та передбачає кошти на
виконання цих заходів. Орган державної
влади та орган місцевого
самоврядування, підприємство та
балансоутримувач несуть
відповідальність за виконання
затверджених заходів у повному обсязі.

Власник тимчасової споруди
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної та
комунальної власності, зобов'язаний
забезпечити належне утримання
прилеглої до тимчасової споруди
території або може брати пайову участь
в утриманні цього об'єкта благоустрою
на умовах договору, укладеного із
підприємством або балансоутримувачем.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг,
за клопотанням осіб, які брали участь у
розгляді справи, на підставі
протокольних ухвал, колегією суддів
надсилався запит на адресу міського
голови міста Конотоп, який очолює як
Конотопську міську раду так і виконком
цієї ради (т. 2 а.с. 191).

Відповідно до цього запиту від 12
листопада 2014 року необхідно було
повідомити апеляційний суд, зокрема,
про те, яке підприємство (підприємства)
утворено Конотопською міською радою
(її виконавчими органами) для утримання
об'єктів благоустрою комунальної
власності: АДРЕСА_1

У разі відсутності таких підприємств,
повідомити чи визначила Конотопська
міська рада (її виконавчі органи) в
межах своїх повноважень, на конкурсних
засадах відповідно до закону
балансоутримувачів об'єктів
благоустрою комунальної власності:
АДРЕСА_1

До письмової відповіді необхідно було
приєднати належно завірені копії
рішень, розпоряджень, договорів, інших
документів, що стосуються
вищевикладених обставин.

Крім того, необхідно було надати
апеляційному суду місцеву програму з
благоустрою м. Конотоп (копію цього
документа), яка діяла в 2012 році, витяг з
Генерального плану м. Конотоп та
документації із землеустрою щодо
статусу об'єктів благоустрою: АДРЕСА_1,
а саме території тротуару перед
фасадами вказаних будинків.

Відповіді по суті поставлених питань
Конотопська міська рада та виконком
Конотопської міської ради не надали,
документів про які йшлося в запиті
також не було надано (т. 2 а.с. 197-220).

Вищезгадані відповідачі вважають, що
Правила благоустрою, санітарного
утримання територій, забезпечення
чистоти та порядку в м. Конотоп, які
були чинними станом на 27 грудня 2012 року
(т. 1 а.с. 221-245, т. 2 а.с. 198-216) врегулювали
правовідносини, щодо осіб
відповідальних за прибирання снігу на
тротуарі, в тому місці де впала
позивачка (т. 2 а.с. 158-159, 184-185, 197).

Відповідно п. 7.2 вказаних Правил всі
суб'єкти господарювання за власні
кошти повинні утримувати в належному
санітарному стані території надані їм
у власність або користування.

Як убачається із статуту КРЕП
«Центральне», даних Державного реєстру
юридичних осіб (т. 2, а.с. 166-172),
засновником КРЕП «Центральне» є
Конотопська міська рада. Відповідно до
п.п. 2.1, 2.2 Статуту, підприємство
«Центральне» створене з метою
забезпечення зберігання і правильної
експлуатації житлового фонду, який
передано йому на обслуговування
територіальною громадою міста,
утримання в належному технічному та
санітарному стані житлових будівель та
прибудинкових територій.

Підприємство своєю метою має
забезпечення всіх вимог населення в
житлових послугах згідно Правил
користування приміщеннями державних
будинків та прибудинкових територій,
затверджених Кабінетом Міністрів
України від 08 жовтня 1992 року №572, а
також задоволення соціальних та
економічних потреб трудового
колективу у відповідності до чинного
законодавства України.

Таким чином, Конотопська міська рада
утворила КРЕП «Центральне» не для
утримання об'єктів благоустрою
комунальної власності територіальної
громади м. Конотоп, а саме вулиць,
проспектів, доріг. Доказів про
утворення інших підприємств
комунальної власності для виконання
функції по утриманню зазначених
об'єктів благоустрою в м. Конотоп, в
тому числі тротуару де впала позивачка,
відповідачами - Конотопською міською
радою та її виконкомом не надано.

Відповідно до рішення виконкому
Конотопської міської ради від 20 липня
2007 року КРЕП «Центральне» визначено
виконавцем послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій
житлового фонду, що перебуває у
комунальній власності, зокрема і щодо
будинку АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 71-72).

З матеріалів справи вбачається, і
протилежного не доведено, що
Конотопська міська рада не приймала
рішень, передбачених законодавством у
сфері благоустрою комунальної
власності щодо створення органів і
служб для забезпечення здійснення
спільно з іншими суб'єктами
комунальної власності благоустрою
населених пунктів, визначення
повноважень цих органів (служб) та/чи
визначення на конкурсних засадах
підприємств, установ та організацій
(балансоутримувачів), відповідальних
за утримання об'єктів благоустрою, в
даній справі частини тротуару, де
відбулося падіння позивачки. Прийняття
рішень з цих питань Конотопська міська
рада не делегувала виконкому
Конотопської міської ради, Управлінню
житлово-комунального господарства
Конотопської міської ради, відносно
Управління це вбачається з Положення
про управління житлово-комунального
господарства Конотопської міської
ради Сумської області, затвердженого
рішенням Конотопської міської ради 5
скликання (45 сесія) від 25 листопада 2009
року (т. 2 а.с. 14-18).

Відповідно до Преамбули Порядку
проведення ремонту та утримання
об'єктів благоустрою населених
пунктів, затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
23 вересня 2003 року №154 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 лютого 2004 року за
№189/8788, цей Порядок є
нормативно-правовим актом, який
встановлює правила проведення та
обсяги робіт з ремонту та утримання
об'єктів благоустрою населених пунктів
України.

Вимоги цього Порядку обов'язкові для
всіх організацій незалежно від їх
відомчої належності та форм
власності, які займаються ремонтом та
утриманням об'єктів благоустрою
населених пунктів.

Відповідно до п. 1 Єдиних правил ремонту
і утримання автомобільних доріг,
вулиць, залізничних переїздів, правила
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від від 30 березня 1994
р. №198 Єдині правила ремонту і
утримання автомобільних доріг,
вулиць, залізничних переїздів, правила
користування ними та охорони (далі -
Правила) поширюються на автомобільні
(позаміські) дороги, міські вулиці і
дороги загального користування,
залізничні переїзди (далі - дорожні
об'єкти) в межах смуги їх відчуження та
червоних ліній і є обов'язковими для їх
власників або уповноважених ними
органів, організацій, що здійснюють
ремонт і утримання дорожніх об'єктів
(далі - дорожньо-експлуатаційні
організації) і користувачів.

Правила користування, ремонту і
утримання приватних і відомчих
дорожніх об'єктів та правила їх
охорони встановлюються власниками цих
об'єктів за погодженням з органами
Державтоінспекції МВС (далі -
Державтоінспекція).

Названі нормативні акти передбачають,
що утримання тротуарів на вулицях,
проспектах в містах України, в тому
числі прибирання на них снігу, льоду,
може здійснюватись не будь-якою особою,
зокрема, фізичною особою, яка є
власником приміщення магазину, що
знаходиться в капітальній будівлі
(об'єкті нерухомості), а
спеціалізованими організаціями
(балансоутримувачами), які з
дотриманням технічних, санітарних
норм, інших обов'язкових правил, у тому
числі правил техніки безпеки
займаються такою господарською
діяльністю.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що окремі положення Правил
благоустрою, санітарного утримання
територій, забезпечення чистоти та
порядку в м. Конотоп, в яких по іншому
регулюються питання щодо утримання
об'єктів благоустрою (тротуарів на
вулицях і проспектах в м. Конотоп), на
які послався суд першої інстанції та
посилаються відповідачі - Конотопська
міська рада та виконком Конотопської
міської ради, не можуть
застосовуватись до спірних
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачка не відмовилась від позову до
жодного з відповідачів, у тому числі і
Конотопської міської ради, в порядку
ст. 174 ЦПК України. Судом першої
інстанції не постановлялась ухвала про
закриття провадження у справі відносно
Конотопської міської ради з підстав,
передбачених ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин та ураховуючи те, що
позивачка спочатку заявляла вимоги до
Конотопської міської ради, потім
заявила про те, що претензій по
відшкодуванню шкоди до цього
відповідача не має, наслідком чого
стало неналежне з'ясування судом
обставин справи щодо цього
відповідача, в судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивачки ОСОБА_5 вважала, що
Конотопська міська рада має
відповідати за заподіяну позивачці
шкоду, колегія суддів вважає, що
розгляд справи по суті апеляційним
судом має відбуватись відповідно до
положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що належним відповідачем у
справі є Конотопська міська рада, як
орган місцевого самоврядування,
бездіяльність якого при здійсненні
своїх повноважень, що описано вище,
призвела до завдання майнової та
моральної шкоди позивачці.

Розмір майнової шкоди правильно
визначено судом першої інстанції в
сумі 43216 грн.

Статтею 22 ЦК України, зокрема,
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Відповідно до 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Вирішуючи питання про відшкодування
позивачці моральної шкоди колегія
суддів враховує, що вищевказана
протиправна бездіяльність
Конотопської міської ради призвела до
ушкодження стану здоров'я позивачки
ОСОБА_3, що завдало їй психологічного
стресу, фізичного білю та значного
погіршення стану здоров'я. Саме в цьому
полягає моральна шкода заподіяна
ОСОБА_3.

Проте, враховуючи необережність самої
позивачки, виходячи із засад
розумності та справедливості, відсутні
підстави для задоволення цієї позовної
вимоги в повному обсязі, а тому колегія
суддів визначає розмір відшкодування
моральної шкоди у сумі 10000 грн.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
підстав неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України) з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову та стягнення з Конотопської
міської ради Сумської області на
користь ОСОБА_3 43216 грн. майнової шкоди
та 10000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
Конотопської міської ради Сумської
області необхідно стягнути на користь
держави судовий збір в розмірі 337,88 грн.
за подачу апеляційної скарги ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319
ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Комунального
ремонтно-експлуатаційного
підприємства «Центральне» м. Конотоп
задовольнити.

Скасувати рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 17 вересня 2014 року.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Конотопської міської ради
Сумської області на користь ОСОБА_3 43216
грн. майнової шкоди та 10000 грн.
моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Стягнути з Конотопської міської ради
Сумської області на користь держави
судовий збір в розмірі 337,88 грн. за
подачу апеляційної скарги ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -