ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/384/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року Золочівський районний
суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді Шабас О.С.,

при секретарі Цилюрик Т.А., Чепель А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт Золочів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2014 року позивач
звернулась до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини, свої вимоги
мотивує тим, що вони проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народився син ОСОБА_4,
який в даний час перебуває на повному
утриманні матері. Відповідач ОСОБА_2,
працюючи та маючи дохід від ведення
підприємницької діяльності, не бере
участі у вихованні своєї дитини та
добровільно не платить аліменти на її
утримання. У зв'язку з цим ОСОБА_1 вважає
за справедливе визначення судом
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі у розмірі 1500 грн., так як
відповідач має нерегулярний мінливий
дохід.

19 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Золочівського районного суду
Харківської області із зустрічним
позовом, в якому фактично просив
зменшити розмір аліментів стягнутих з
нього за рішенням Золочівського
районного суду Харківської області від
28 квітня 2011 року та одночасно зауважив,
що частково визнає позовні вимоги
ОСОБА_1 Просив стягнути з нього
аліменти та змінити розмір аліментів
таким чином, щоб розмір аліментів
дорівнював 1/6 частині його доходу на
кожну дитину.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, уточнивши
їх, що не заперечує, проти того, щоб
відповідач сплачував аліменти у тому
розмірі, в якому може.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
та його представник, визнали позовні
вимоги ОСОБА_1 частково, та частково
підтримали зустрічний позов про
зменшення розміру аліментів. ОСОБА_2
пояснив, що не має змоги щомісяця
виплачувати 1500 грн. аліментів на
утримання кожного з синів, за умови, що
його теперішній щомісячних дохід не
перевищує 2500 гривень. Остаточно з
урахуванням пояснень у судовому
засіданні 11 вересня 2014 року просив суд
призначити суму аліментів у розмірі 1/4
частини від усіх видів його доходу на
кожну дитину.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та її представник проти
запропонованої відповідачем суми
аліментів заперечувала, в
обґрунтування чого зазначила, що
ОСОБА_2 в даний час постійно проживає
однією родиною разом з ОСОБА_1, а даний
позов поданий лише з метою зменшення
розміру аліментів, в той час як розмір
його фактичних доходів не зменшився.

Суд вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази у їх сукупності,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

28 квітня 2011 року рішенням
Золочівського районного суду
Харківської області позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання їхньої спільної дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 15
квітня 2011 року та до повноліття дитини
у розмірі 1200 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1
народився ОСОБА_6, про що Феськівською
сількою радою Золочівського району
Харківської області 25 лютого 2013 року
складено відповідний актовий запис №04
та того ж дня видано відповідне
свідоцтво серії НОМЕР_1.

Малолітній ОСОБА_4, 2013 року народження,
проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 за
адресою АДРЕСА_1, та перебуває на
утриманні матері. Дана обставина
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Феськівської сільської ради
Золочівського району Харківської
області, та визнано відповідачем за
основним позовом ОСОБА_2

Наданою суду довідкою ВДВС
Золочівського районного управління
юстиції Харківської області від 01.07.2014
року про розмір заборгованості по
аліментах ОСОБА_2 підтверджується, що у
2011 році боржник недоплатив аліментів
на суму 6300 гривень, у 2012 року на суму 12200
гривень, у 2013 році на суму 10300 гривень, у
2014 році аліменти взагалі не
сплачувалися та заборгованість за 6
місяців склала 7000 гривень. Загальна
сума заборгованості 35800 гривень.

Малолітній ОСОБА_5, 2004 року народження,
за висновками лікарів ОДКЛ №1
невропатолога та кардіолога страждає
на церебрастеничний синдром (С98) та має
функціонуюче овальне вікно у серці
(Q21,1).

З наданих суду документів про
фінансову податкову звітність
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за
2011-2014 роки та актів виконаних робіт
вбачається, що його доходи становлять:
за три квартали 2010 року 140000 гривень
(29000+47000+64000), за 2011 рік 92500 гривень
(40000+26000+13000+13500), за 2012 рік 28500 гривень, за
2013 рік 26000 гривень, за перше півріччя 2014
року 13636 гривень. Відповідач
підтвердив ту обставину, що його доходи
знизилися протягом останніх років.

При вирішенні спору суд виходить з
того, що спірні правовідносини
врегульовані положеннями ст.ст. 180-192 СК
України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею

повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти)

присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід,

частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій

сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня

пред'явлення позову.

Відповідно до статті 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом зменшено за рішенням суду за
позовом платника аліментів, зокрема, у
разі зміни його матеріального стану.
При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
а також інші обставини, що мають
істотне значення.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України
встановлено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 88 ЦПК України передбачений
порядок розподілу судових витрат між
сторонами, так якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі досліджених доказів суд
доходить висновку, що відповідач
ОСОБА_2 всупереч положенням ст. 180 СК
України не здійснює свої обов'язки по
утриманню сина ОСОБА_4, в зв'язку з чим з
нього підлягають стягненню аліменти у
частині від заробітку так як він має
постійний дохід.

Визначаючи розмір аліментів у розмірі
1/4 частини усіх доходів відповідача на
утримання його сина ОСОБА_4, 2013 року
народження, судом враховано визначений
законом розмір прожиткового мінімуму
на дитину віком до 6 років у розмірі 1032
гривні, стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище відповідача
ОСОБА_2, який є фізично здоровим та
працездатним. Також судом враховано ту
обставину, що відповідачем в порядку
ст. 174 ЦПК України визнано позовні
вимоги про стягнення аліментів у
розмірі 1/4 частини всіх доходів, проти
чого фактично не заперечувала позивач
ОСОБА_1

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, станом на момент стягнення
аліментів за рішенням Золочівського
районного суду Харківської області
від 28 квітня 2011 року мав доходи у
більшому розмірі ніж в теперішній час,
що дає суду можливість дійти висновку,
що фінансовий стан відповідача
погіршився, що відповідно до положень
ст. 192 СК України дає підстави для
зменшення суми стягнутих з нього
аліментів за рішенням суду. Вирішуючи
питання про новий розмір аліментів у
сумі 1000 гривень на утримання ОСОБА_2
його сина ОСОБА_5 2004 року народження,
судом враховано розмір прожиткового
мінімуму на дитину віком від 6 до 18
років у розмірі 1286 гривень, стан
здоров'я дитини, яка страждає рядом
серйозних захворювань серця та
нервової системи, що документально
підтверджено, стан здоров'я та
матеріальне становище відповідача
ОСОБА_2, який є фізично здоровим та
працездатним, отримує регулярний
дохід, має на утриманні сина ОСОБА_7, 2013
року народження.

На підставі викладеного, керуючись
вказаними нормами матеріального
закону та ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів доходу, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину, починаючи з 26 березня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Змінити розмір аліментів стягнутих з
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутих за рішенням
Золочівського районного суду
Харківської області від 28 квітня 2011
року.

Після набрання даним рішенням законної
сили стягувати з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття з послідуючою
індексацією відповідно до вимог
закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
Шабас О. С.,