Справа № 199/1710/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„22" серпня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі представника позивача - 1 -
ОСОБА_1,

за участі представників відповідача -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, де треті
особи четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора та КП
«ДМБТІ» про визнання права власності
та зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, де треті особи
четверта Дніпропетровська державна
нотаріальна контора та КП «ДМБТІ» про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що з 1987 р. ОСОБА_4
перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1; подружжя має двох дітей -
ОСОБА_1, 1989 р.н., та ОСОБА_5, 1991 р.н. З
моменту реєстрації шлюбу і до дня
смерті чоловіка сім'я проживала в
домоволодінні АДРЕСА_1, а після смерті
чоловіка ОСОБА_4 з донькам по
теперішній час проживає в зазначеному
домоволодінні.

Позивачем при зверненні до суду
зазначається, що домоволодіння АДРЕСА_1
було побудовано батьками чоловіка
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час шлюбу, та
згідно рішення виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
від 16.05.1986 року за № 286/23 затверджено акт
прийняття особистого житлового
будинку по АДРЕСА_1, узаконив його та
літню кухню Б,б, гараж В, сараї ГД,Е та
душеву 3., закріпив земельну ділянку
площею 600 кв.м. На підставі рішення
виконкому було видано свідоцтво про
право особистої власності на житловий
будинок з належними до нього будівлями
від 13.06.1986 р. на ім'я ОСОБА_8 та
зареєстровано в Дніпропетровському
міжміському бюро технічної
інвентаризації в реєстровій книзі за №
460 (реєстр 74).

Батько чоловіка - ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.; мати чоловіка - ОСОБА_9
померла ІНФОРМАЦІЯ_3., та після їх
смерті відкрилася спадщина на
домоволодіння АДРЕСА_1. За життя батьки
чоловіка заповітів не склали, тому
відповідно до ст.1261 ЦК України
спадкоємцями за законом першої черги
стали їх діти : син ОСОБА_7 та донька -
ОСОБА_6 (відповідач), які прийняли
спадщину в рівних частках. ОСОБА_7
(чоловік позивача - 1) прийняв
спадщину, про що з 2005 р. маються архівні
дані четвертої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори, але не
оформив своїх спадкових справ. Після
прийняття спадщини ним була проведена
інвентаризація спадкового
домоволодіння і складений технічний
паспорт на домоволодіння від 16.02.2007 р., в
якому зазначений житловий будинок літ
А-1, гараж літ.- В та душова літ- 3, які
згідно рішення виконкому АНД райради
народних депутатів м. Дніпропетровська
від 16.05.1986р. прийняті в експлуатацію і
видано свідоцтво про право власності, а
також позначені об'єкти самочинного
будівництва, на які позивачі не
претендують.

ІНФОРМАЦІЯ_1. помер чоловік
позивач - 1 - ОСОБА_7, та після його
смерті відкрилася спадщина на ?
частину домоволодіння АДРЕСА_1. За
життя померлий заповіту також не склав,
тому спадкоємцями за законом першої
черги після його смерті стали: дружина
ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_5, яка
на час відкриття спадщини була
неповнолітньою. Відповідно до ст.1267 ЦК
України частки в спадщині кожного із
спадкоємців за законом визнаються
рівними, тому частка кожного з
позивачів становлять по 1/6.

Позивачі звернулися до
нотаріальної контори, та 14 лютого 2014
року державним нотаріусом четвертої
Дніпропетровської нотаріальної
контори винесена постанова про відмову
у вчиненні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтв про право на спадщину за
законом на частину домоволодіння в
зв'язку з відсутністю
правовстанавлюючого документа з
посиланням на п. 4.15 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України. Відповідачка ОСОБА_6 утримує у
себе правовстанавлюючий документ на
спадкове домоволодіння і
відмовляється його надати, а отримання
дублікату зазначеного вище
правовстанавлюючого документу
неможливо, оскільки відповідно до ч. 9
ст.15 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від власника
вимагається власноручно підписана
заява про реєстрацію та ідентифікація
заявника за паспортом та реєстраційним
номером облікової картки платника
податків за даними Державного реєстру
фізичних осіб, що в даному випадку
унеможливлює реєстрацію права
власності за померлим.

Підставу позову становлять приписи
ст.ст. 15,16,392,1261, 1267,1268, 1296,1297 ЦК України;
предмет позову становить вимога про
визнання за кожним з позивачів права
власності на 1/6 частину домоволодіння
за АДРЕСА_1

У судовому засіданні ОСОБА_1, та як
представник за довіреністю ОСОБА_4,
позов підтримала повністю, надала
пояснення, аналогічні викладеним в
позовній заяві, просила суд повністю
задовольнити поданий позов.

ОСОБА_5 надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності, якій
просила суд повністю задовольнити
поданий позов.

Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора надала до
суду заяву про розгляд справи у
відсутності представника.

Інші особи, як беруть участь у
справі, не скористалися правом брати
участь у судових засіданнях.

Відповідач позов не визнала,
просила відмовити в задоволенні
первісного позову та звернулася до
суду із зустрічним позовом про
визнання права власності за ОСОБА_6 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
та після смерті ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок (літ.
А-1), який знаходиться на земельній
ділянці загальною площею 600 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_1 - загальною площею 77.4
кв.м, який складається з: 1- коридор пл. 4.0
кв.м.; 1-кухня пл. 7.6 кв.м.; 2- житлова
кімната пл. 13.1 кв.м.; З- житлова кімната
пл. 15.9 кв. м.; 4- житлова кімната пл. 7.9
кв.м.; 5- житлова кімната пл. 9.8 кв.м.; а
також сарай (літ. Л) пл. 12.2 кв.м, який
знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1; сарай (літ. Н) пл. 5.0 кв.м. який
знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1; літня кухня (літ. М) пл. 12.6 кв.м.
яка знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1; про визнання права власності
на ? частину гаражу (літ. В) пл. 21.2 кв.м,
який знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1.

Також зустрічний позов містить
вимогу про зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_1
та ОСОБА_5 усунути відповідачу
перешкоди у користуванні
водопостачанням шляхом проведення
води в приміщення літ. М. - літня кухня,
яке знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представники
відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просили суд повністю задовольнити
зустрічний позов та відмовити в
задоволенні первісного позову ОСОБА_4,
ОСОБА_1, та ОСОБА_5

Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора надала до
суду заяву про розгляд справи у
відсутності представника.

Інші особи, як беруть участь у
справі, не скористалися правом брати
участь у судових засіданнях.

Заслухав пояснення осіб, які
беруть участь у справі, та дослідив
докази в межах заявлених вимог згідно
ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення повністю первісного
позову ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, та
наявність підстав для задоволення
частково зустрічного позову
відповідача, виходячи з наступного.

За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців); спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом, та до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.; подружжя має двох дітей -
ОСОБА_1, 1989 р.н., та ОСОБА_5, дана родина
проживала у будинку АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мешкають за цією ж
адресою.

ОСОБА_7 є сином ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .взяли
шлюб 27.01.1957 р.(а.с. 22).

Житловий будинок АДРЕСА_1 з
належними до нього спорудами та
будівлями належав на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок (а.с. 8)
ОСОБА_8; дане свідоцтво було видано на
підставі рішення виконкому АНД
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська від 16.05.1986 р. №286/23,
відповідно до якого також був
затверджений акт приймання
індивідуального житлового будинку по
АДРЕСА_1, та узаконено 4 житлових
кімнати площею 48,1 мІ, літня кухня Б, б,
гараж В, сараї Г, Д, Е та душева З.

Після смерті ОСОБА_8 (а.с. 5)
відкрилася спадщина на ? частину
даного будинку, спадкоємцями першої
черги є його дружина (ОСОБА_9 та діти
ОСОБА_7 та ОСОБА_6.), після смерті
ОСОБА_9 (а.с. 6) відкрилася спадщина на
належне ОСОБА_9 частину даного майна (1/2
(частка у спільній сумісній власності
подружжя) + 1/6 після смерті ОСОБА_8.).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття, тобто з дня смерті
спадкодавця.

Крім того відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК
України відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину, адже для
спадкоємця, який прийняв спадщину,
строк для звернення за свідоцтвом про
право на спадщину чинним
законодавством не обмежений.

Відповідно до постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
(а.с. 4) ОСОБА_7 спадщину після смерті
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийняв, утім, не
оформив своїх спадкових прав; частка
померлого ОСОБА_7 у спадковому майні
складала 1/3, тому позивачі ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, як спадкоємці першої
черги після смерті ОСОБА_7 складає 1/6
(оформлення спадкових прав в
нотаріальному порядку унеможливлено
через ненадання ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 правовстановлюючих документів
на зазначене спадкове майно.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування» відсутність у спадкоємця
свідоцтва про право на спадщину не може
бути підставою для відмови у відкритті
провадження у справі.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулися
до четвертої Дніпропетровської
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на
спадщину, але отримали відмову
(постанова нотаріуса від 14.02.2014 р). у
зв'язку з тим, що надано
правовстановлюючого документа на
спадкове майно. Таким чином, оскільки
відповідно до ст. 25 ЦК України
правоздатність особи (здатність мати
права та обов'язки) припиняється в
момент її смерті, отримання дублікату
правовстановлюючого документу через
смерть ОСОБА_7 неможливо; разом з тим,
з 01.01.2013 року реєстрація права
власності проводиться нотаріусом в
Державному реєстрі речових прав та їх
обтяжень, та чинним законодавством не
передбачена реєстрація права
власності на померлого громадянина.
Таким чином, оскільки отримання
дублікатів правовстановлюючих
документів на ім'я спадкодавця
унеможливлено, порушені прав
позивачів підлягають судовому захисту
шляхом визнання за кожним з позивачів
права власності на 1/6 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням розподілу
спадкового майна відповідно до частки
кожного спадкоємця першої черги,
таким чином, за відповідачем підлягаю
визнанню право власності на ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.; при
цьому, 1/6 частка належить ОСОБА_6, як
спадкоємиці першої черги після смерті
батька ОСОБА_8, а 1/3 - після смерті
матері ОСОБА_9

Що стосується вимоги зустрічного
позову відповідача про зобов'язання
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 усунути
відповідачу перешкоди у користуванні
водопостачанням шляхом проведення
води в приміщення літ. М. - літня кухня,
яке знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 600 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1, то відповідно до ст. 16 ЦК
України суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Таким чином, законом не передбачений
обраний відповідачем спосіб захисту
права в частині даної вимоги, разом з
тим, відповідача не довела (ст.ст. 10, 60, 11
ЦПК України) підставу виникнення у
позивачів даного обов'язку відносно
відповідача, через що відсутні
підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 212, 214-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, де треті особи четверта
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора та КП «ДМБТІ» про визнання
права власності задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, де треті особи
четверта Дніпропетровська державна
нотаріальна контора та КП «ДМБТІ» про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/6 частину домоволодіння
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_5 право
власності на 1/6 частину домоволодіння
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_6 право
власності на ? частину домоволодіння
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя