справа № 462/1690/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

при секретарі Колошкіну П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернулась до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, покликаючись на те, що на виконанні державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції знаходяться виконавчі листи № 2-956/2010 від 05 серпня 2010 року та № 462/1690/13 від 01 жовтня 2013 року про стягнення з Хомин /ОСОБА_1/ ОСОБА_2 на користь непрацездатної матері ОСОБА_1 аліментів в розмірі 250,00 грн. щомісячно з 07 травня 2009 року та 300,00 грн. щомісячно з 28 лютого 2013 року відповідно. Однак з часу відкриття виконавчих проваджень вона не отримала жодних коштів. Боржник ОСОБА_3 знаходиться за кордоном, а саме в Іспанії та державний виконавець ухиляючись від виконання своїх обовязків, змушує її, за власний кошт, перекладати усі матеріали виконавчого провадження та відправляти за місцем проживання боржника в Іспанію, що суперечить ч.2 ст. 41, п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України про виконавче провадження. З даного приводу вона неодноразово зверталась зі скаргами у Головне управління юстиції у Львівській області, Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, однак жодного реагування не отримала. Просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо невжиття усіх необхідних заходів з виконання виконавчих листів № 2-956/2010 від 05 серпня 2010 року та № 462/1690/13 від 01 жовтня 2013 року.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, давши пояснення, аналогічні до викладеного у скарзі, просить її задоволити.

Субєкт оскарження, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно були повідомлений про час та місце слухання скарги, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що скаргу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах подання є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши інші матеріали скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-956/2010 від 05 серпня 2010 року виданого залізничним районним судом міста Львова про стягнення з Хомин /ОСОБА_1/ ОСОБА_2 на користь непрацездатної матері ОСОБА_1 аліментів в розмірі 250,00 грн. щомісячно з 07 травня 2009 року та перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 462/1690/13 від 01 жовтня 2013 року про стягнення з Хомин /ОСОБА_1/ ОСОБА_2 на користь непрацездатної матері ОСОБА_1 аліментів в розмірі 300,00 грн. щомісячно з 28 лютого 2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З пояснень скаржника вбачається що боржник ОСОБА_3 /ОСОБА_1/ ОСОБА_2, на даний час, знаходиться за межами України а саме в Іспанії.

Згідно п. 11 Інструкції про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном затвердженої наказом Міністерства юстиції України 29 грудня 2006 року звернення про визнання і виконання рішення суду України про стягнення аліментів на території іншої Договірної Сторони подається позивачем або уповноваженою на це особою письмово в довільній формі.

Однак державним виконавцем, в порушення зазначених вимог закону, як уповноваженою особою на виконання рішення суду щодо стягнення аліментів не вжито жодних передбачених вказаною Інструкцією заходів щодо звернення про визнання і виконання рішення суду України про стягнення аліментів на території іншої держави хоча зазначена норма Інструкції чітко передбачає таке право державного виконавця, як уповноваженої особи.

Крім того, державний виконавець в судове засідання не зявився, матеріалів виконавчого провадження суду не надав та жодним чином не спростував наведених у скарзі обставин.

Суд не бере до уваги покликання державного виконавця, у своїх письмових запереченнях, на те, що скаржник повинна була самостійно звернутись з заявою про визнання і виконання рішення суду України про стягнення аліментів на території іншої держави, оскільки згідно зазначеного пункту Інструкції відсутність такого звернення з боку стягувача не позбавляє можливості державного виконавця оформити дане звернення самостійно, тим більше що згідно наведеної ст. 11 Закону України Про виконавче провадження вчинення усіх необхідних для повного виконання рішення суду дій є його прямим обовязком.

За таких обставин суд приходить до переконання, що субєктом оскарження не вжито усіх необхідних дій щодо повного виконання виконавчих листів № 2-956/2010 від 05 серпня 2010 року та № 462/1690/13 від 01 жовтня 2013 року зокрема щодо визнання і виконання рішення суду України про стягнення аліментів на території іншої держави, а тому бездіяльність старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо невжиття усіх необхідних заходів з виконання виконавчих листів № 2-956/2010 від 05 серпня 2010 року та № 462/1690/13 від 01 жовтня 2013 року слід визнати неправомірною.

Строк звернення скаржника до суду із даною скаргою слід поновити, оскільки, на переконня суду, внаслідок звернень скаржника у Міністерство юстиції України /т.1 а.с. 222, 223/ такий пропущено з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, Законом України від 21 квітня 1999 року Про виконавче провадження, із наступними змінами, суд, -

У Х В А Л И В:

поновити строк звернення до суду.

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо невжиття усіх необхідних заходів з виконання виконавчих листів № 2-956/2010 від 05 серпня 2010 року та № 462/1690/13 від 01 жовтня 2013 року передбачених Законом України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року та Інструкцією про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном затвердженої наказом Міністерства юстиції України 29 грудня 2006 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя: Ліуш А.І.