Справа №339/317/14-ц
29 вересня 2014 року
Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді
з участю: секретаря судового
засідання Галів І.Б.
представника позивача
представника відповідача
адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2
„Про стягнення заборгованості" ,-
Позивач звернувся до суду з позовом в
обґрунтування якого вказує, що
відповідач відповідно до укладеного
договору № б/н від 28.04.2006 року отримав
кредит у розмірі 2300.00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач не надав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору. Просить
стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за
кредитним договором № б/н від 28.04.2006
року в сумі 12 205.80 грн. та судові витрати.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав
викладених у позовній заяві додатково
зазначивши наступне. Клопотання
відповідача про застосування строку
позовної давності не підлягає до
задоволення оскільки відповідно до
п.п.9.3,9.12 Правил надання банківських
послуг, картковий рахунок був
відкритий відповідачу на необмежений
термін, а термін дії договору що
встановлеий в 1 рік пролонгується на
новий термін, якщо жодна з сторін не
заявить про його розірвання. Жодна зі
сторін про розірвання договору не
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та зазначив
наступне. З Правилами надання
банківських послуг при отриманні
кредитної картки його ніхто не
ознайомлював. Погасити отриманий
кредит не мав змоги, оскільки його діти
постійно хворіли, а один з синів став
інвалідом 2-ї групи. Просить
застосувати строк позовної давності та
Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи в їх сукупності, давши їм
правову оцінку приходить до наступного
Судом встановлено, що спір виникли між
сторонами виник з кредитних
Нормами статті 3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.
Статтею 60 зазначеного Кодексу
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами, які беруть участь
у справі.
У відповідності до ст.ст.526,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та у встановлений
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що 28
квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір без номера,
відповідно до якого відповідач отримав
у банку кредит у розмірі 2300 грн. під 4 % у
місяць з розрахунку 360 днів у році.
Строк дії кредитного ліміту відповідав
строку дії картки, погашення
заборгованості повинно було
здійснюватися щомісячними платежами у
розмірі 7 % від суми заборгованості.
Погашення заборгованості за кредитним
лімітом може виконуватись як шляхом
внесення коштів на картку Клієнта так і
списанням банком коштів з дебетної
Болехівським міським судом за заявою
ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 03 липня 2008 року
видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 на
користь банку стягнуто заборгованість
за вказаним кредитним договором в сумі
4458,99 грн. (а.с.8).
Згідно наданого позивачем розрахунку
загальна заборгованість відповідача
за отриманим кредитом станом на 5
яких 2219,50 грн. заборгованість за
процентами за користування кредитом за
мінусом 4458,99 сума, що задоволена
рішенням суду. Окрім того відповідач
зобов'язаний сплатити штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг, які
становлять: 500.00 грн. штраф (фіксована
частина) та 557,42 грн. штраф (процентна
складова). Таким чином відповідач має
невиконані зобов'язання перед
позивачем на суму 12205.80 грн. З вказаного
розрахунку встановлено, що
відповідачем з дня отримання коштів у
банку не здійснював погашення
отриманого кредиту(а.с.10-15)

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.6.5. Умов та Правил
надання банківських послуг клієнт
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору. Якщо
у зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (частина 1 статті 530 ЦК
України).

Пунктом 9.12. Умов та правил надання
банківських послуг, які є частиною
кредитного договору сторін від 6
березня 2006 року, обумовлено, що договір
діє впродовж 12 місяців з часу
підписання. Якщо протягом цього строку
ні одна зі сторін не проінформує іншу
сторону про припинення строку дії
договору, то він автоматично
пролонгується на такий же строк.

Підпунктами 3.1.1. і 3.1.3. Правил
користування платіжною карткою (які є
складовою частиною Умов та правил)
передбачено, що термін дії картки
зазначений на звороті картки (місяць і
рік). Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.
Після закінчення терміну дії
відповідна Карта продовжується Банком
на новий термін (шляхом надання клієнту
карти з новим терміном дії), якщо раніше
(до початку місяця закінчення терміну
дії не поступила письмова заява
Держателя про закриття Карткового
рахунку, а також при умовах наявності
коштів на Картковому рахунку для
оплати послуг з виконання
розрахункових операцій по картковому
рахунку (в передостанній день місяця
закінчення строку дії) і при збереженні
інших умов продовження, передбачених
договором.

Підпунктом 5.4. Правил користування
платіжною карткою передбачено, що
термін погашення за кредитом
(кредитний ліміт, кредитна лінія) за
платіжними картками без встановленого
мінімального обов'язкового платежу,
здійснюється в наступному порядку:
термін погашення за процентами -
кожного місяця за попередній місяць,
термін погашення кредиту в повному
об'ємі, не пізніше наступного дня
місяця, вказаного на платіжній карті
(а.с.28).

Таким чином, умовами договору
погашення кредитної заборгованості та
строки сплати чергових платежів
сторонами було визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії
договору сторони встановили й строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно із частиною
третьою статті 254 ЦК України спливає у
відповідне число останнього місяця
строку. Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (стаття 253
ЦК України).

Як роз'яснив Верховний Суд України у
постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14
відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З оглянутої в судовому засіданні
платіжної картки НОМЕР_1, що видана
ОСОБА_2 згідно заяви від 28 квітня 2006
року, вбачається, що її термін дії
встановлено до 08/08 тобто до серпня 2008
року. (а.с.17,88,90).

Окрім того суд відмічає, що у заяві про
отримання кредиту без номера від 28
квітня 2006 року вказано, що Клієнт
(ОСОБА_2) ознайомився та згідний з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою та Тарифами Банку однак
позивачем не надано суду вказаних
документів, а натомість надано «Умови і
правила надання банківських послуг»,
на яких відсутній підпис відповідача
про його ознайомлення з ними, що
унеможливлює однозначної
ідентифікації що ОСОБА_2 з ними
ознайомився. Також на наданих
позивачем «Умови і правила надання
банківських послуг» відсутні будь які
дані що вказують хто їх затвердив, дату
їх затвердження, введення їх в дію.
(а.с.18-29).

Таким чином виходячи з правової
позиції Верховного Суду України
висловленій у постанові від 19 березня
2014 року № 6-14цс14 строк позовної
давності за кредитним договором
укладеним 28 квітня 2006 року між ЗАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_2 сплинув 1
вересня 2011 року.

Позивач звернувся з зазначеним позовом
до суду у червні 2014 року (а.с.2).

Оскільки відповідач після закінчення
строку дії кредитного договору не
вчинив будь-яких дій, які б свідчили про
визнання боргу, суд приходить до
висновку, що банком пропущений строк
звернення до суду.

Поважних причин пропуску строку
позивач не зазначив, не звертався із
заявою про поновлення пропущеного
строку позовної давності, в той же час
як відповідач подав письмову заяву в
якій просить застосувати строк
позовної давності, та просив суд його
застосувати у судовому засіданні у
відповідності з ч.3 ст. 267 ЦК України.

Поважних причин пропущення позовної
давності судом не встановлено.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачем, є підставою для відмови у
позові.

Згідно правової позиції Європейського
суду з прав людини, висвітленої в
рішенні „ Стаббініс та інші проти
Сполученого Королівства" від 22 жовтня
1996 року, строк позовної давності
переслідує кілька важливих цілей, а
саме забезпечує правову визначеність і
остаточність, захищає потенційних
відповідачів від застарілих вимог, які
було б важко спростувати, і дозволяє
уникнути несправедливості, яка може
виникнути при прийнятті судами рішень
щодо подій, що мали місце в далекому
минулому на підставі доказів, які з
часом можуть стати ненадійними і
недостатніми".

Суд приходить до переконання, що
позивачем пропущено встановлений
законом строк позовної давності, що
позбавляє його права вимагати
примусового виконання зобов'язання
через суд.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у позові ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 „Про стягнення
заборгованості" слід відмовити у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Стаббініс та інші проти
Сполученого Королівства» від 22 жовтня
1996 року, ст.ст.258,267,549, 551,526,1050,1054 ЦК
України, керуючись
ст.ст.3,10,60,88,212,214-215ЦПК України, суд,-

рішив:

У позові публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 „Про стягнення
заборгованості" відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Болехівський міський суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя М.М.
Поляниця