Справа № 682/3720/14-ц
Провадження № 2/682/1128/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді
Воробченко Л.А.

при секретарі Кушнір З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Славутської міської ради Хмельницької
області про визнання права власності
на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно.

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що перебуваючи в
шлюбі з ОСОБА_2 на спільні кошти, у 1951
році побудували житловий будинок в
АДРЕСА_1, однак чоловік право власності
відповідно до вимог закону не оформив і
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. У зв'язку з
відсутністю документів, які б
підтверджували право власності на
спадкове майно державним нотаріусом їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину. Тому просить визнати
за нею право власності на спадкове
майно - житловий будинок з надвірними
будівлями.

Сторони про день, час і місце розгляду
справи повідомлені судом належним
чином.

Позивачка ОСОБА_1 письмовою заявою до
суду (а.с.29) позовні вимоги підтримує і
просить справу слухати в її
відсутності.

Представник Славутської міської ради
Хмельницької області письмовою заявою
до суду (а.с.46) позовні вимоги ОСОБА_1
визнав і просить справу слухати у
відсутності представника Славутської
міської ради.

Дослідивши письмові докази по справі
приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення виходячи з
таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про одруження (а.с.4) позивачка ОСОБА_1 з
28.03.1948 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Під час спільного проживання подружжя
у шлюбі ОСОБА_2 згідно договору
купівлі-продажу від 2.07.1948 року придбав
право на забудову житлового будинку в
АДРЕСА_1, будівництво якого закінчено у
1951 році, що стверджується актом
індивідуального домоволодіння (а.с.
17-18).

Рішенням виконавчого комітету
Славутської міської Ради народних
депутатів №18 від 18.01.1990 року ОСОБА_2
узаконено прибудови до житлового
будинку та переобладнання житлового
будинку в АДРЕСА_1, що стверджується
випискою з вказаного рішення (а.с.19).

Однак, спадкодавець ОСОБА_2, право
власності на закінчений будівництвом
житловий будинок з надвірними
будівлями відповідно до вимог закону
не оформив і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що
стверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.3).

Згідно вимог діючого законодавства
часом відкриття спадщини є день смерті
особи.

Виходячи з наведеного, спадщина після
смерті ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1
під час дії Цивільного Кодексу
Української РСР редакції 1963 року.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР
редакції 1963 року при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є,
в рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем;
вони успадковують порівну в тій
частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР
редакції 1963 року для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями.Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української
РСР редакції 1963 року визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном; 2) якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1,
як дружина спадкодавця, після його
смерті фактично вступила в володіння
спадковим майном протягом шести
місяців, отже, прийняла спадщину, що
стверджується виданою на вимогу суду
копією спадкової справи (а.с.38-44) і
одержала свідоцтво про право на
спадщину за законом від 11 квітня 2002
року на пай колективного підприємства
«Славутський пивоварний завод» та
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 13 квітня 2002 року на
грошовий вклад. Однак, у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1
відмовлено у зв'язку з відсутністю
документів, які б підтверджували право
власності на це спадкове майно. Крім
цього, в договорі купівлі-продажу права
забудови, посвідченому 1948 року,
відсутня адреса будинку та не
проведено реєстрації закінченого
будівництвом житлового бцдинку, що
стверджується відмовою нотаріуса №
1492/01-16 від 30.10.2014 року (а.с.36).

Відповідно до ст.22 КпШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Подружжя користується рівними правами
на майно і в тому разі,якщо один з них
був зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 на день
смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував в
зареєстрованому шлюбі з позивачкою
ОСОБА_1 тому придбаний і побудований
ними на спільні кошти житловий будинок
з надвірними будівлями належить їм на
праві спільної сумісної власності у
рівних частках.

З урахуванням права спільної сумісної
власності на житловий будинок
позивачки ОСОБА_1, відсутність інших
спадкоємців та наявність у позивачки
права на спадщину за нею слід визнати
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1.

На підставі наведеного ст.22 КпШС
України, ст.ст. 529,548,549 ЦК Української
РСР редакції 1963 року та керуючись
ст.ст.10,60,88, 212-215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на
житловий будинок з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Славутський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення в той же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя
Воробченко Л. А.