У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді
Кожух О.А.

суддів - Кондора
Р.Ю., Чужі Ю.Г.

при секретарі -
Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кольчинської селищної ради на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
29 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Кольчинської селищної ради
про визнання протиправним та
скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 у червні 2014 року звернувся до
суду з позовом до Кольчинської
селищної ради, в якому просив визнати
незаконним та скасувати рішення сорок
другої сесії Кольчинської селищної
ради шостого скликання від 15 квітня 2014
року № 812.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
рішенням 17-ої сесії Кольчинської
селищної ради 23 скликання від 17.04.2001
йому було виділено земельну ділянку в
розмірі 0,02 га. для облаштування водойми
для підсобного господарства в АДРЕСА_1.
На протязі 13 років під час користування
даною земельною ділянкою позивач
привів її у передбачуваний рішенням
селищної ради вигляд та утримував її в
належному стані. Проте рішенням сорок
другої сесії шостого скликання
Кольчинської селищної ради від 15
квітня 2014 року №812 рішення селищної
ради від 17.04.2001 було скасовано. Вважає,
що селищною радою перевищено межі
розгляду клопотання Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області про приведення
рішення 17-ої сесії 23 скликання від 17
квітня 2001 року у відповідність до норм
чинного земельного законодавства.
Також зазначає, що селищна рада не
праві була скасовувати своє рішення,
яке вичерпало свою дію фактом його
виконання.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 29 липня 2014 року
позов задоволено.

Кольчинською селищною радою на таке
рішення суду подано апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати це рішення та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову. Вважає, що рішення
суду ухвалено з неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача рішення суду
просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого у
справі рішення, колегія суддів дійшла
таких висновків.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 17 квітня 2001 року
сімнадцятою сесією Кольчинської
селищної ради двадцять третього
скликання було прийнято рішення "Про
виділення земельної ділянки
громадянину ОСОБА_1", яким виділено
останньому земельну ділянку в розмірі
0,02 га для облаштування водойми для
підсобного господарства в АДРЕСА_1, та
одночасно зобов'язано ОСОБА_1 привести
в належний стан дану земельну ділянку
(а.с.7).

Рішенням восьмої сесії шостого
скликання Кольчинської селищної ради
№151 від 13 квітня 2011 року встановлено та
затверджено проходження межі від літ. А
та літ. Б між земельними ділянками
гр.ОСОБА_1, за адресою : АДРЕСА_1, та
гр.ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

У 2011 році актами та висновками
Мукачівського міського РЕМ та
Мукачівського міжрайонного управління
водного господарства погоджено
відведення земельної ділянки та надано
технічні умови щодо для влаштування
водойми ОСОБА_1 на земельній ділянці
площею 0,02 га. в АДРЕСА_1, при дотриманні
відповідних умов (а.с.10-12). Селищному
голові запропоновано пристосувати
діючий ставок для цілей пожежогасіння
(а.с.8).

З Акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 30 січня
2013 року, складеного Державною
інспекцією сільського господарства в
Закарпатській області, вбачається, що
рішення 17 сесії 23 скликання
Кольчинської селищної ради від 17
квітня 2001 року про виділення земельної
ділянки в розмірі 0,02 га. для
облаштування водойми для підсобного
господарства в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 прийнято
без розробленого і погодженого проекту
відведення земельної ділянки з
порушенням вимог ст. 19 Земельного
кодексу України 1990 року (діючого на час
прийняття рішення) (а.с.15).

18 червня 2013 року голові Кольчинської
селищної ради було подано клопотання
заступника начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області, в якому,
виходячи з результатів проведеної
позапланової перевірки на
відповідність нормам діючого
земельного законодавства рішення 17
сесії 23 скликання Кольчинської
селищної ради від 17.04.2001, просив
привести вищевказане рішення у
відповідність до норм чинного
земельного законодавства (а.с.17).

За результатами розгляду цього
клопотання Кольчинською селищною
радою рішенням 42 сесії 6 скликання від 15
квітня 2014 року №812 "Про розгляд
клопотання Державної інспекції
сільського господарства в
Закарпатській області" було скасовано
рішення 17 сесії 23 скликання
Кольчинської селищної ради від 17
квітня 2001 року (а.с.53).

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з положень
Конституції України, Закону України
про місцеве самоврядування в Україні»
та рішення Конституційного Суду
України від 16 квітня 2009 року за №7-рп/209
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування), в якому
визначено повноваження органів
місцевого самоврядування щодо
скасування своїх попередніх рішень.

Так, рішення 17 сесії 23 скликання
Кольчинської селищної ради від 17
квітня 2001 року, яке є актом
одноразового застосування, свою дію
вичерпало, оскільки, відповідно до
цього рішення, позивачем було
проведено облаштування території,
отримано відповідні дозволи та
погодження від Мукачівського міського
РЕМ та Мукачівського міжрайонного
управління водного господарства.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 16 квітня 2009 року за
№7-рп/209 органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення. Ненормативні
правові акти місцевого самоврядування
є актами одноразового застосування,
вони вичерпують свою дію фактом
їхнього виконання, а тому не можуть
бути скасовані чи змінені органом
місцевого самоврядування після їх
виконання.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що Кольчинська
селищна рада не вправі була
скасовувати своє попереднє рішення.
Таке рішення може було бути визнане
незаконним лише в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Відповідно до ст.
308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 209, 304, п.1 ч. 1 307, 308, 313, п. 1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кольчинської
селищної ради - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 29 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча

Судді: