АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1701/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2901/14
Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Колодюк О.П.

за участю : представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 7 серпня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
стягнути з ОСОБА_1 на його користь
грошову компенсацію в розмірі 111 254,89
грн. вартості половини майна подружжя у
вигляді автомобіля НОМЕР_1, 2004 року
випуску, а також понесені ним судові
витрати.

В обґрунтування своїх вимог вказував
на те, що 24 грудня 1999 року між ним та
ОСОБА_1 було укладено шлюб, який вони
розірвали в червні 2010 року.

У жовтні 2007 року вони придбали
автомобіль НОМЕР_1, 2004 року випуску,
який зареєстрували за відповідачкою.

В червні 2010 року йому стало відомо, що 04
листопада 2009 року відповідач зняла з
реєстрації та продала цей автомобіль.
Від продажу автомобіля відповідач
отримала кошти, якими розпорядилася
самостійно на власний розсуд, не в
інтересах сім'ї та не на її потреби.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 7 серпня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення місцевого суду в
апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3
та просив скасувати його та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм процесуального
права, а саме безпідставне покладення
на нього обов'язків доведення обставин
на які посилалась відповідач, а також
неповне дослідження матеріалів справи
про розірвання шлюбу та змісту ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що з 24 грудня 1999 року сторони ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому
шлюбі, який вони розірвали в червні 2010
року.

Під час шлюбу, а саме в жовтні 2007 року
ними було придбано автомобіль НОМЕР_1,
2004 року випуску, який було
зареєстровано на ім'я ОСОБА_1

04 листопада 2009 року ОСОБА_1 продала
вказаний автомобіль ОСОБА_4

Стосовно продажі автомобіля позивачу
стало відомо в червні 2010 року та
вважаючи своє право порушеним він
звернувся до суду.

Спір між сторонами щодо законності
продажу автомобіля неодноразово був
предметом розгляду судами різних
інстанцій.

18.12.2013 року ухвалою ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ
рішення суду апеляційної інстанції
за його позовом про стягнення
майнової та моральної шкоди за яким
на його користь з відповідачки
стягнуто 77712,50 грн. майнової шкоди,
1223,05 грн. судового збору та 330 грн. за
надання правової допомоги було
скасовано. Підставою для скасування
вказаного рішення був невірно
обраний спосіб захисту, про що
наголошено судом.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено факт використання коштів
отриманих з продажу автомобіля не в
інтересах сім'ї.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 10 червня 2010 року про
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, яке набрало законної сили,
встановлено, що сімейні відносини між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були припинені у
вересні 2009 року та з того часу не
відновлювалися.

Таким чином, поскільки автомобіль
НОМЕР_1, 2004 року випуску був
реалізований ОСОБА_1 4 листопада 2009
року , тобто вже після припинення
сімейних відносин між нею та ОСОБА_3,
виручені з продажу кошти не могли бути
спрямовані на ведення спільного
господарства чи інші потреби сім'ї.

Крім того, докази про спрямованість
коштів, отриманих від продажу
автомобіля, що надані відповідачем,
вказують на те, що вони були
використані на оплату комунальних
платежів в незначній сумі та за
користування приміщеннями, в яких
ОСОБА_1 здійснює підприємницьку
діяльність, що заперечує їх
використання в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, безпідставним є усунення
судом першої інстанції ОСОБА_1 від
обов'язку доведення своїх вимог та
заперечень.

Твердження відповідача про
використання коштів від продажу
автомобіля в інтересах сім'ї не
знаходить підтвердження в матеріалах
справи.

Посилання суду першої інстанції на
розписку позивача про надання згоди на
продаж автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, як на
підставу для відмови у задоволенні
його позову є безпідставним, адже
наявність його згоди на реалізацію
майна подружжя не є тотожним
поняттям на надання згоди на
одноособове використання коштів, та
не спростовує факту використання
одержаних внаслідок продажу
автомобіля коштів в особистих
інтересах ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року №
11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що рівність прав кожного із подружжя на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК
України.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Колегія суддів вважає встановленим
факт самовільного використання ОСОБА_1
спільного майна подружжя проти
інтересів сім'ї, а отже, з урахуванням
наявності згоди ОСОБА_3 на отримання
грошової компенсації від вартості
автомобіля, з відповідача має бути
стягнута половина вартості автомобіля
НОМЕР_1, 2004 року випуску.

Відповідно до довідки ТОВ РОК
«Полтаваексперт» середня ринкова
вартість автомобіля SUZUKI GRAND VITARA 2004 року
випуску з нормативним пробігом
автомобіля 45 500 км становить 155 425 грн.

Матеріали справи не містять будь-яких
інших доказів вартості вказаного
автомобіля, а тому колегія суддів
вважає необґрунтованою суму в 222 509,77
грн., наведену позивачем, а тому
стягненню з відповідача підлягає 77 712,50
грн., що становить половину вартості
автомобіля.

Виходячи з викладеного, в наслідок
невідповідності висновків суду
обставинам справи та порушення норм
процесуального права, судом першої
інстанції ухвалено помилкове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, яке відповідно до ст. 309
ЦПК України підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені на
суму 77 712,50 грн., що становить 69%
заявлених вимог.

Таким чином, стягненню на користь
позивача підлягає 1380 грн. витрат на
правову допомогу та 1151,45 грн.
сплаченого судового збору, а всього
2531,45 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 7 серпня
2014 року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію в розмірі 77 712,50
грн. вартості половини спільного майна
подружжя у вигляді автомобіля SUZUKI GRAND
VITARA 2004 року випуску, днз НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 2531,45 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: