17.11.2014 Справа № 756/3965/14-ц
Унікальний № 756/3965/14-ц
Справа № 2-о/756/113/14
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року
Оболонський районний суд м.
Києва

у складі головуючого судді
Васалатія К.А.

при секретарі
Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за заявою
ОСОБА_1, зацікавлена особа - ОСОБА_2 про
встановлення факту окремого
проживання подружжя та ведення
окремого господарства, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 р. заявник звернувся до
суду із даною заявою та зазначив, що
21.12.1990 р. між заявником - ОСОБА_1 та
зацікавленої особою - ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу є
двох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1

21.11.2013 р. рішенням Оболонського
районного суду міста Києва шлюб було
розірвано.

Як вказує заявник, із 2001 р. перебуваючи
в Республіці Перу, відносини між
заявником та зацікавленої особи почали
погіршуватися, і сторони вирішили
проживати окремо, в зв'язку з цим
зацікавленої особи - ОСОБА_2 разом із
дітьми виїхала з Перу до України. У
подальшому заявник також приїхав до
України. По приїзду до України у 2002 р.
заявник придбав квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, вказавши в якості покупця
ОСОБА_2, оскільки сторони разом прийшли
до висновку, що ця квартира у
майбутньому залишиться у наших дітей,
навіть якщо разом жити між собою не
будемо.

При цьому заявник самостійно, за власні
кошти, зробив (організував) в квартирі
ремонт, не залучаючи кошти
зацікавленої особи ОСОБА_2, купував в
квартиру меблі та техніку. При цьому
вирішили проживати окремо, і спільно в
усній формі установивши порядок
окремого проживання (заявник жив у
друзів або орендував квартиру). Заявник
і ОСОБА_2 намагались не розповсюджувати
окреме проживання для третіх осіб. При
цьому зацікавлена особа - ОСОБА_2
залишилась із дітьми проживати в
квартирі за адресою, АДРЕСА_1. Заявник
приходив практично майже кожен день до
своїх дітей, участь в усіх питаннях,
пов'язаних з їх вихованням та розвитком
(в т.ч. економічних), але подружніх
зв'язків у сторін не було.

Зі слів заявника, фактично сторони
проживали окремо із червня 2002 р. по
листопад 2013 р. і спільного господарства
не вели і дуже рідко між спілкувались.
Також, у період поки сторони перебували
в шлюбі, в грудні 2002 р., заявник за
позичені грошові кошти, з метою
проживання окремо від дружини, придбав
квартиру за адресою: АДРЕСА_3, та
самостійно організував та оплатив
ремонт у даній квартирі, а ОСОБА_2 до
вказаних витрат не має ніякого
відношення.

Як вказує заявник, думаючи про майбутнє
дітей, за власні кошти (включаючи
позичені грошові кошти) купив в 2004 р. за
адресою: АДРЕСА_2., включивши в якості
покупця зацікавлену особу ОСОБА_2 та
знову самостійно організував та
оплатив ремонт в квартирі, не залучаючи
кошти ОСОБА_2, купував меблі та техніку.

Зі слів заявника всі ці роки він
повернув позичені гроші, не залучаючи
кошти зацікавленої особи ОСОБА_2, і
окреме проживання не призвело до
поновлення сімейних відносин між ними.
Приблизно у травні 2010 р., зацікавлена
особа ОСОБА_2 дізналась, що у заявника є
дитина - донька ІНФОРМАЦІЯ_2 від іншої
жінки, в зв'язку з цим, почались
претензії матеріального характеру. У
подальшому ОСОБА_2 подала позов про
розподіл спільного майна подружжя.

Тому просить суд встановити факт
окремого проживання та не ведення
спільного господарства між ним та
зацікавленою особою ОСОБА_2 з червня 2002
року по 21.11.2013 р.

Заявник ОСОБА_1. у судовому засіданні
підтримав свою заяву у повному об'ємі.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2 дану заяву
не підтримала у повному об'ємі.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_3
також у судовому засіданні дану заяву
не підтримав вказавши, що рішенням
Оболонського р/с м. Києва та рішенням
апеляційного суду вже розподілено
спільне майно подружжя, на яке у свої
заяві посилається заявник ОСОБА_1., а
тому підстав задовольняти його заяву у
суду не має.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд дослідивши матеріали справи
вважає, що дана заява не підлягає
задоволенню.

Як з'ясував суд, 21.12.1990 р. між заявником -
ОСОБА_1 та зацікавленою особою - ОСОБА_2
було зареєстровано шлюб. Від даного
шлюбу є двох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 При цьому 2001 р.
перебуваючи в Республіці Перу,
відносини між заявником та
зацікавленої особи почали
погіршуватися, і сторони вирішили
проживати окремо, в зв'язку з цим
зацікавленої особи - ОСОБА_2 разом із
дітьми виїхала з Перу до України. У
подальшому заявник також приїхав до
України. По приїзду до України у 2002 р.
заявник придбав квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, вказавши в якості покупця
ОСОБА_2, оскільки сторони разом прийшли
до висновку, що ця квартира у
майбутньому залишиться у наших дітей,
навіть якщо разом жити між собою не
будемо.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчиненні вони цією особою.

Як з'ясовано суд, рішенням Оболонського
р/с м. Києва від 22.07.2014 р. було частково
задоволено позов ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, про яке і йде
мова у заяві заявника ОСОБА_1. При цьому
рішенням апеляційної інстанції від
16.10.2014 р. було змінено рішення 1
інстанції щодо розподілу майна
подружжя, при цьому з'ясовано, що між
сторонами перебували подружні
стосунки у період із червня 2002 р. по
теперішній момент (даний факт
опосередковано підтвердив і сам
заявник, визнавши факт подружньої
зради у 2006 р.)

Тому суд з'ясувавши усі обставини
справи, приходить до висновку щодо
відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту окремого
проживання подружжя та ведення
окремого господарства.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 10, 60, 61 ст. 213-215, 218 ст. 256-259 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У заяві ОСОБА_1 про встановлення факту
окремого проживання подружжя та
ведення окремого господарства -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
К.А. Васалатій