Справа № 324/1098/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014
м.Пологи

Пологівський районний суд
Запорізької області у складі:
головуючого судді Омельчука В.Є.,

при секретарі Савченко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Пологівському районі Запорізької
області про встановлення факту
перебування та роботи у зоні
відчуження під час виконання робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до
Управління пенсійного фонду України в
Пологівському районі Запорізької
області про встановлення факту його
перебування та роботи у зоні
відчуження під час виконання робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
він з 1982 по 2003 роки працював водієм у
колгоспі імені « Чубаря»
Пологівського району. Після аварії на
ЧАЕС його було відряджено у м.
Чорнобиль з 03 по 08 травня 1986 року, де він
працював у зоні відчуження на
території радіоактивного забруднення
з 04 по 06 травня 1986 року, що
підтверджується посвідченням на
відрядження. У зв'язку з цим, на думку
заявника, він має право на зменшення
пенсійного віку на 10 років. Із
відповідною заявою позивач звертався
до УПФУ в Пологівському районі
Запорізької області, але йому було
відмовлено з причин недостатності
певних документів для призначення
пенсії, а саме довідки про період
роботи у зоні відчуження, табелю
робочого часу, тощо. Зазначених
документів ОСОБА_1 надати не зміг, у
зв'язку зі спливом тривалого часу. Крім
того, позивач зазначив, що доказами про
підтвердження факту виконання ним
роботи в зоні відчуження по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС є посвідчення
на відрядження, накладна на вантаж та
посвідчення учасника наслідків аварії
на ЧАЕС, а також показання ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яких він прохає
викликати до суду для допиту в якості
свідків у даній справі. Таким чином,
ОСОБА_1 просить суд встановити факт
його роботи у зоні відчуження на
території радіоактивного забруднення
з 04.05.1986 по 06.05.1986 рік з ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
позовну заяву у повному обсязі з
викладених в ній підстав та просив суд
її задовольнити. В тому числі зазначив,
що під час роботи в колгоспі ім..Чубаря
його було відряджено у м.Чорнобиль з 03
по 08 травня 1986 року, де він працював у
зоні відчуження на території
радіоактивного забруднення з 04 по 06
травня 1986 року. Робота складалася з
того, що він з іншими працівниками,
старшим з яких було призначено ОСОБА_4,
на автомобілі КАМАЗ-53-20 27413 ПМ із села
Залісся, яке є першим селом біля
Чорнобиля, загружали скот та вивозили
його у село Нове Життя за Чорнобиль.
Виїхали звідти 06.05.1986 року. УПФУ в
Пологівському районі Запорізької
області йому було відмовлено в
призначенні пенсії відповідно до ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки з причин
ліквідації колгоспу він не зміг надати
до пенсійного фонду довідку форми 122 чи
первинні документи, у зв'язку з чим
звернувся до суду.

-2-

Представник відповідача - завідувач
юридичного сектору УПФУ в
Пологівському районі Буренко В.П. позов
визнав та, давши пояснення по справі,
вважає, що вимоги позивача слід
задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, свідків,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особи які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 1 липня 1986 року незалежно від
кількості робочих днів, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку на 10 років.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 суду показав, що він працював
водієм у колгоспі Ульянова
Пологівського району і знає ОСОБА_1 з
1986 року. 25 травня 1986 року він, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як
водії були повідомлені про відрядження
до м .Чернобиль з метою ліквідації
наслідків аварії. Вони отримали
посвідчення на відрядження та
подорожні листи. Виїхали після обід
03.05.1986 та прибули до с. Залісся
Чорнобильського району звідки
вивозили скот. З Чорнобилю виїхали 06
травня 1986 року і більше у тій зоні він
не був. Також свідок пояснив, що
оскільки він є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році (посвідчення серії НОМЕР_1,
видане 17.02.1993 року Запорізькою
облдержадміністрацією), пенсію отримує
з 50 років як потерпілий внаслідок
аварії на ЧАЕС.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з 03.05.1986
року він, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 були відряджені до зони
Чорнобиля і прибули до с. Залісся 04.05.1986
року, звідки вивозили скот.. При собі
мали посвідчення на відрядження та
подорожні листи для водіїв. За кожним з
них були закріплені КАМАЗи. Із
Чорнобилю виїхали 06 травня 1986 року.
Також свідок пояснив, що оскільки він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(посвідчення серії НОМЕР_2, видане 24.11.1992
року Запорізькою
облдержадміністрацією), пенсію отримує
як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 суду дав показання аналогічні
показанням ОСОБА_2 та ОСОБА_10 Також
показав, що на пенсії перебуває з 50
років, оскільки є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році (посвідчення серії НОМЕР_3,
видане 17.02.1993 року Запорізькою
облдержадміністрацією).

Отже, свідки підтвердили факт
виконання ОСОБА_1 роботи в зоні
відчуження по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. У суду
немає підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість
повідомлених ними фактів. Дані про їх
заінтересованість в результаті
розгляду справи відсутні, їх показання
об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Як вбачається з даних посвідчення
серії НОМЕР_4, виданого 10.01.1996 року
Запорізькою облдержадміністрацією
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році.

Згідно із посвідченням на відрядження,
виданим колгоспом ім. Чубаря, ОСОБА_1
відряджено до м.Чернобиль з метою
перевезення сільськогосподарських
вантажів на підставі наказу РАПО від
03.05.1986 року строком на 5 днів, з яких він
прибув до м.Чернобиль 04 травня 1986 року
та вибув - 6 травня 1986 року, повернувся
до колгоспу 08 травня 1986 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював у зоні
відчуження на території

-3-

радіоактивного забруднення з 04.05.1986 по
06.05.1986 року по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає справи про встановлення
юридичного факту в порядку окремого
провадження, але враховуючи те, що
ОСОБА_1 було відмовлено відповідачем в
отриманні права на пенсію, то у даному
випадку вбачається спір про право який
вирішується у позовному провадженні.

Таким чином, з'ясувавши фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Пологівському районі Запорізької
області про встановлення факту
перебування та роботи у зоні
відчуження під час виконання робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС -
задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1
працював у зоні відчуження на
території радіоактивного забруднення
з 04.05.1986 року по 06.05.1986 року по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Пологівський районний суд Запорізької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: