Справа № 201/1874/14-ц
Провадження № 2/201/917/2014
Жовтневий районний суд
головуючого судді - Браги А.В.,
при секретарі - Улановський М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 про
стягнення в порядку регресу суми
сплаченого страхового відшкодування, -
11 лютого 2014 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся представник ПАТ «УАСК «АСКА»
до ОСОБА_1 про стягнення в порядку
регресу суми сплаченого страхового
відшкодування. В обґрунтування
позовних вимог позивач послався на те,
що 09 січня 2013 року в районі
електроопори № 168 по вул. Ю.Савченко в м.
Дніпропетровську, ОСОБА_1 скоїв
зіткнення з транспортним засобом
«Форд», державний номер НОМЕР_1, якому
заподіяв механічні пошкодження.
Пошкоджений з вини відповідача
автомобіль «Форд», державний номер
НОМЕР_1, було застраховано позивачем у
відповідності з договором страхування
транспортних засобів № 3127426 від 20
листопада 2012 року. Випадок було визнано
страховим та на рахунок страхувальника
було перераховано страхове
Рахунок страхового відшкодування
зроблено на підставі висновку
спеціаліста №10-01-13-2 від 28 січня 2013 року.
30 серпня 2013 року за вих. №2429-17/1 на
адресу відповідача було направлено
лист з проханням у добровільному
порядку сплатити суму сплаченого
страхового відшкодування але по
теперішній час сума боргу ОСОБА_1 не
сплачена. У зв'язку з чим позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «УАСК АСКА» сплачене
гривень та понесені судові витрати.
23 травня 2014 року представник позивача у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Проте надав до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі, позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечував.
23 травня 2014 року відповідач у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причин своєї неявки
суду не повідомив.
Враховуючи дані обставини, суд вважає
за можливе на підставі ч. 2 ст. 197, 224 ЦПК
України, здійснити розгляд даної
цивільної справи без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
та в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
їх сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.
Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
20 листопада 2012 року між УАСК «АСКА» та
ПАТ «Укртранслізинг» був укладений
договір страхування № 3127426, згідно
якого позивач зобов'язався у разі
настання страхового випадку
відшкодувати збитки у межах страхової
суми у порядку та на умовах,
передбачених договором. Об'єктом
страхування по вказаному договору є
майнові інтереси, пов'язані з
володінням, користуванням,
розпорядженням транспортним засобом
автомобілем «Форд», державний номер
Судом встановлено, що автомобіль
«Форд», державний номер НОМЕР_1,
власником якого є ПАТ
«Укртранслізинг», на час настання ДТП
було застраховано у ПАТ «УАСК «АСКА»,
що підтверджується договором
страхування транспортного засобу №
3127426 від 20 листопада 2012 року (а.с. 4-8).
30 листопада 2011 року між ПАТ «ЛК
«Укртранслізинг» та ТОВ «Карготранс»
було укладено договору фінансового
лізингу № А/11/30-1, за яким предмет
лізингу автомобіль «Форд» передається
в строкове платне володіння і
користування на умовах визначених цим
договором (а.с. 23-27).
Наказом ТОВ «Карготранс» № 02/12-К від 02
грудня 2011 року ОСОБА_2 було прийнято на
посаду водія (а.с. 29).
Встановлено, що 09 січня 2013 року о 17
годині 20 хвилин ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом «ВАЗ» державний
номер НОМЕР_2, під час руху в районі
електроопори № 168 по вул.
Ю.Савченко в м. Дніпропетровську,
відволікся від керування транспортним
засобом, внаслідок чого скоїв
зіткнення з транспортним засобом
«Форд» державний номер НОМЕР_1, який
знаходився попереду. Дана обставина
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду від 29 січня 2013 року, якою
відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 340,00 гривень (а.с. 3).
Згідно приписів п. 4 ст. 61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вартість
сплаченого матеріального збитку,
заподіяного ОСОБА_1 в результаті
вказаної ДТП, згідно розрахунку
страхового відшкодування № 3127426 від 05
лютого 2013 року становить 38051, 86 гривень
(а.с. 20).

В матеріалах цивільної справи наявний
рахунок на сплату страхового
відшкодування №49 від 18 січня 2013 року,
за яким платник УАСК «АСКА» повинна
сплатити ТОВ «Вектор Транс» суму у
розмірі 38051,86 гривень (а.с. 32).

Так, платіжними дорученнями № 4053 від 19
лютого 2013 року, № 4087 від 20 лютого 2013
року та № 4127, № 4124 від 25 лютого 2013 року
підтверджується факт сплати УАСК
«АСКА» до ТОВ «Вектор Транс» суми у
розмірі 38051,86 гривень (а.с. 34-35).

Встановлено, що ПАТ «Укртранслізинг»,
що є власником пошкодженого автомобіля
«Форд», державний номер НОМЕР_1, з метою
отримання страхового відшкодування,
звернулось до «УАСК «АСКА» з
відповідною заявою (а.с. 22).

Відповідно до страхового акту № 312 від
05 лютого 2013 року сума страхового
відшкодування, яка належить до виплати
складає 38051,86 гривень (а.с. 21).

Даний розрахунок страхового
відшкодування було зроблено на
підставі висновку спеціаліста № 10-01-13-2
від 28 січня 2013 року (а.с. 10).

30 серпня 2013 року на адресу відповідача
було направлено лист з проханням у
добровільному порядку сплатити суму
сплаченого відшкодування, але суму
боргу відповідач не сплатив (а.с. 36).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Цивільного кодексу України, нормами
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Згідно ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є,
зокрема, діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі,
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вказує ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Зазначена норма закріплена
також у ст. 27 Закону України «Про
страхування».

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Відповідно п. 1 ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду,

Оцінюючи усі докази, які були
дослідженні судом у судовому засіданні
в їх сукупності, враховуючи, що за даним
страховим випадком ПАТ «УАСК «АСКА»
повністю виконало зобов'язання щодо
виплати ТОВ «Карготранс» страхового
відшкодування відповідно до вимог
діючого законодавства, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог в частині
стягнення збитків в порядку регресу з
відповідача та вважає за можливе їх
задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат та враховуючи результат
розгляду справи, у відповідності до ст.
88 ЦПК України, суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
судовий збір у розмірі 380,52 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191,1194 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 197, 212, 213, 215,
224-233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» до
ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу
суми сплаченого страхового
відшкодування - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» в порядку регресу суму
сплаченого страхового відшкодування у
розмірі 38051,86 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» понесені судові
витрати по справі у розмірі 380,52
гривень.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.223, 232 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подання протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
А.В.
Брага