Справа № 755/2028/13- ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2014 р.
Дніпровський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.

при секретарі
Фузік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: ОСОБА_2 про зміну
порядку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про
зміну порядку виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів та
неустойки та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про
визнання п.5.1, п. 5.2 п.5.3 попереднього
договору недійсним, шляхом продовження
терміну стягнення з неї на користь
ОСОБА_2 заборгованості в сумі 127632,50 грн.
та сплаті ОСОБА_2 щомісячно суму
заборгованості в розмірі 500,00 грн. до
моменту повної виплати всієї суми
заборгованості, мотивуючи свої вимоги
тим, що 05.03.2014 року Дніпровським
районним судом м. Києва видано
виконавчий лист № 755/2028/13-ц про
стягнення з неї на користь ОСОБА_2
заборгованості в розмірі 127632,50 грн.,
однак на даний час у неї немає
фінансової можливості виплатити
стягувачу заборгованість, оскільки має
незначний щомісячний дохід, при цьому
несе витрати по сплаті за комунальні
послуги, її чоловік хворіє, для
лікування якого також необхідні значні
кошти, на її з чоловіком утримані
знаходиться малолітня дитина та дитина
від першого шлюбу яка навчається в
університеті, а тому, вважає, що всі ці
обставини є підставою для зміни
порядку виконання судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явився, однак надав суду заяву, в якій
просив відмовити у задоволенні заяви
ОСОБА_1 з підстав її необґрунтованості,
вказав, що ОСОБА_1 вдруге продає
нерухомість, проте кошти виручені з
продажу не направляє на погашення
заборгованості перед ОСОБА_2, тобто
заявник умисно ухиляється від
виконання рішення суду, також просив
розглядати заяву без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наведені заявником підстави для
розстрочки виконання рішення суду та
заперечення представника
заінтересованої особи, суд приходить
до наступного.

Судом встановлено, що за рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 11 березня 2013 року, позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів
та неустойки та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про
визнання п.5.1, п. 5.2 п.5.3 попереднього
договору недійсним задоволено
частково. Судом присуджено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 126 250,00 грн.
авансу, 1262,50 грн. судового збору, 120,00
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення, а всього 127 632,50 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 грудня 2013 року
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 11 березня 2013 року залишено
без змін. (а.с. 104-106 т. 2)

24 березня 2014 року головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві Клименком Р.В. винесено постанову
(ВП №42630860) про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
№755/2028/13-ц виданий 05 березня 2014 року
Дніпровським районним судом міста
Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 суми боргу в загальному
розмірі 127632,50 грн. (а.с. 128 т. 2)

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання.

Як роз'яснено у пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 26
грудня 2003 року за №14 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження», при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення суду, встановлення або зміну
способу й порядку виконання суду,
потрібно мати на увазі, що їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення суду (хвороба боржника або
членів його сім'ї, відсутність іншого
майна, яке за рішенням суду має бути
передане стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Підставою для застосування правил
наведеної норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в цивільній справі:
ускладнюють його виконання або роблять
неможливим. Для відстрочення чи
розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, а для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Зміна способу і порядок виконання
рішення - це визначена законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також права і обов'язки суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення.

При вирішенні питання про зміну
способу виконання суд повинен
з'ясовувати обставини, що свідчать про
неможливість виконання рішення.

При цьому, ОСОБА_1 посилаючись на
неможливість виконати рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 11 березня 2013 року через відсутність
коштів звернулась до суду із заявою про
зміну порядку виконання рішення суду,
вимоги якої передбачають звернення до
суду з обставин неможливості виконання
судового рішення в такому способі чи
порядку як визначено у рішенні, а тому
суд приходить до висновку, що виконання
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 11 березня 2013 року фактично
можливе та зміну способу і порядку його
виконання не потребує.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
суд повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Разом з тим, боржник ОСОБА_1,
звертаючись із заявою про зміну
порядку виконання рішення суду,
всупереч вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, не
надала доказів, які мали
підтвердити дійсний майновий та
фінансовий стан боржника, що є
предметом дослідження під час розгляду
питання про відстрочку або
розстрочку виконання рішення суду, або
доказів зміну чи встановлення способу
і порядку виконання рішення суду через
неможливість його подальшого
виконання, в той же час посилання
боржника на неможливість в повному
обсязі виконати рішення суду, у зв'язку
зі скрутним матеріальним становищем,
не підтверджується належними та
допустимими доказами, а у
відповідності до положень ч.4 ст.60
Цивільного процесуального кодексу
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях, інших
підстав, які мали підтвердити
наявність обставин, які б
перешкоджали боржнику виконати
рішення суду, суду надано не було.

Розстрочка та відстрочка виконання
рішення має базуватися на принципах
співмірності і пропорційності з метою
забезпечення балансу прав і законних
інтересів стягувача і боржника.
Вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення, суд не може
змінювати суті винесеного у справі
рішення.

Аналізуючи зібрані по справі докази у
їх сукупності, наведені заявником
підстави для зміни порядку виконання
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 11 березня 2013 року шляхом
продовження терміну стягнення з неї на
користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі
127632,50 грн. та сплаті ОСОБА_2 щомісячно
суму заборгованості в розмірі 500,00 грн.
до моменту повної виплати всієї суми
заборгованості, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 є
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 373 Цивільного процесуального
кодексу України, суд ,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа: ОСОБА_2 про зміну
порядку виконання рішення суду
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я