Номер провадження 2/289/619/14
Справа № 289/1391/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Невмержицький І. М.

головуючого - судді Невмержицького І.М.

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Радомишльської міської ради про
визнання договору дарування частини
жилої квартири недійсним,скасування
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно та визнання права
власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка,посилаючись на те,що в свій
час була власником квартири за
АДРЕСА_1,в силу свого віку тяжко
захворіла і подарувала частину
згаданої квартири своєму сину -
ОСОБА_2,маючи на меті укласти Договір
довічного утримання. Право власності
на зазначену квартиру обдарований
оформив у встановленому
порядку,зареєстрував своє право
власності на частину квартири в
БТІ,отримав Витяг з права власності на
нерухоме майно за реєстра-ційним №7457337
від 14 січня 2005 року,а враховуючи те,що
син підмовив її відчужити на його
користь частину квартири,хоча вона
мала на меті укласті Договір довічного
утримання,маючи захворювання очей
Договір не читала Договір,перебувала
на той час в складних життєвих
обставинах,в порушення вимог Закону не
вчинила всіх необхідних та істотних
дій що б свідчили про те,що відбулася
передача подарованої частини квартири
від власника до обдарованого так як
вона і в подальшому продовжувала
проживати в згаданій
квартирі,користуватися нею та володіти
нею,тому просила суд з цих підстав
визнати Договір дарування 2/3 ід. частин
квартири за АДРЕСА_1 від 02 грудня 2004
року,укладеному між ОСОБА_1 з одної
сторони та ОСОБА_2,з другої
сторони,визнати недійсною та скасувати
державну реєстрацію права власності
обдарованого на нерухоме майно та
визнати за нею право власності на
нерухоме майно,а саме на спірну частину
жилої квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник за письмовою
довіреністю - ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали,при цьому надали суду
відповідні пояснення на підтримання
позову та зазначили обставини на які
вони опиралася як на підставу своїх
вимог під час обгрунтування позовних
вимог.

В судовому засіданні представник
відповідача не з»явився,про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином,причину неявки не
зазначив,заяв не надіслав, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу та
винести рішення на підставі
доказів,досліджених в судовому
засіданні.

Суд вислухавши пояснення позивачки,її
представника у справі,дослідивши
матеріали справи,оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності
приходить до наступного.

Судом встановлено,що 02 грудня 2004 року
між ОСОБА_1 з однієї сторони та її
рідним сином - ОСОБА_2 з другої сторони
був укладений Договір дарування 2/3
(двох третіх) ід. частин квартири під
АДРЕСА_1.

Договір був посвідчений ОСОБА_5,
приватним нотаріусом Радомишльського
районного нотаріального округу
Житомирської області за реестром №
3365.Вартість цілої зазначеної квартири
визначена органом ВТІ в розмірі 4616,00
грн.

Раніше,до укладення зазначеного
Договору,в згаданій частині спірної
квартри фактично проживали:
ОСОБА_1,тобто позивачка, її чоловік -
ОСОБА_4 та її син - ОСОБА_2.

25 травня 1995 року зазначена квартира
була приватизована і належала в рвних
частках (по 1/3 частин )кожному : ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 717 Цивільного кодексу
України за договором дарування одна
сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір,що встановлює обов'язок
обдаровуваного вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового
або немайнового харак-теру, не є
договором дарування.

Статтею 718 ЦК України встановлено,що
дарунком можуть бути рухомі речі, в
тому числі гроші та цінні папери, а
також нерухомі речі. Дарунком можуть
бути майнові права, якими дарувальник
володіє або які можуть виникнути у
нього в майбутньому.

У відповідності до ч 1 ст. 722 ЦК України
право власності обдаровуваного на
дарунок виникає з моменту його
прийняття (передачі).

У відповідності до ч.2 ст.724 ЦК України
обдаровуваний має право у будь-який час
до прийняття дарунку на підставі
Договору дарування з обов»язком
передати дарунок у майбутньому
відмовитися від нього.

Статтею 203 ЦК України передбачено,що
особа,яка вчиняє правочин,повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності та його волевиявлення має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог,які
встановлені ст.203 ЦК України.Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена Законом але одна із сторін
або інша заінтере-сована особа
заперечує його дійсність на
підставах,встановлених

Законом,такий правочин може бути
визнаний судом недійсним -(оспорюваний
правочин).

У відповідності до ст.230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин,які мають істотне
значення,такий правочин визнається
судом недійсним.

Обман має місце,якщо сторона заперечує
наявність обставин,які можуть
перешкодити вчиненню правочину або
якщо вона замовчує їх існування.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 06 листопада 2009 року №9
„Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними" визначено,що
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин,які впливають на вчинення
правочину.Наявність умислу в діях
відповідача,істотність значення
обставин,щодо яких особу введено в
оману і сам факт обману повинна довести
особа,яка діяла під впливом обману,при
цьому обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

Приймаючи до уваги викладене,суд
приходить до висновку про те,що в
судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_3 надав докази того,що
на момент укладання договору Дарування
частини жилої квартири його
довірителька діяла під впливом обману
і зазначив підстави щодо того,що
обдарований ввів в оману довірительку
щодо подальших обов»язків по її
утриманню та догляду,а тому
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Як встановленому судом - син позивачки -
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Радомишлі
Житомирської області у віці 35 років.

У зв'язку зі смертю однієї сторона за
правочином - ОСОБА_2, переговори і зміна
умов договору вже не можлива. По тій же
причині неможливо дійти згоди. Тому
визнання договору недійсним по цим
підставам необхідна і повинно бути
вирішена тільки у судовому порядку.

У відповідності до ч.2 ст.328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно,якщо інше прямо не випливає
із Закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Суд вважає,що позивачкою та її
представником надані необхідні та
достатні докази права ОСОБА_1 на спірну
частину жилої квартири,а тому суд і
вцій частині задовольняє позовні
вимоги.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.10,11,30,88,202,209,211-215 ЦПК
України,ст.ст.22,203,215,230,328,1166,1167 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
суду України від 06.11.2009 року №9„Про
судову практику в справах про визнання
угод недійсними",суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

1. Визнати недійсним Договір дарування
2/3 (двох третіх) ід. частин квартири під
АДРЕСА_1,укладеним між ОСОБА_1 з однієї
сторони та її рідним сином - ОСОБА_2 з
другої сторони,з моменту укладення.

2. Визнати недійсним та скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на нерухоме майно,а саме на - 2/3
(двох третіх) ід. частин квартири під
АДРЕСА_1,реєстраційний №7457337 в КП
«Житомирське обласне міжміське БТІ»
від 14 січня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 - право
власності на нерухоме майно,а саме - 2/3
(двох третіх) ід. частин квартири під
АДРЕСА_1,що належали раніше на праві
власності ОСОБА_2,який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Радомишлі Житомирської
області у віці 35 років.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Радомишльський районний суд протягом
десяти днів починаючи з дня його
проголошення.Особи,які не були
присутні під час його проголошення
мають право оскаржити протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського
І. М. Невмержицький
районного суду