Справа № 405/8467/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2014 року Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при
вирішенні питання про прийняття заяви
комунального підприємства
«Теплоенергетик» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиту теплову
енергію,-

В С Т А Н О В
И Л А:

Заявник КП "Теплоенергетик" звернувся
до суду з заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиту теплову
енергію на підставі укладеного між
сторонами 26 жовтня 2009 року договору
про надання послуг постачання теплової
енергії за №453 за період з листопада 2009
року по жовтень 2012 року в сумі 1 914 грн.
27коп., 3% річних в сумі 164 грн. 54 коп. та
інфляційні витрати в розмірі 349 грн. 49
коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України,
судовий наказ є особливою формою
судового рішення, що видається судом за
результатами розгляду вимог,
передбачених ст. 96 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Із розрахунку заборгованості абонента
ОСОБА_1, наданого КП «Теплоенергетик»
вбачається, що заборгованість за
спожиту теплову енергію виникла за
період з 01.11.2009 року по 01.10.2012 року та
становить 1 914 грн. 27 коп.

окремо відзначається, що
заборгованість за спожиту теплову
енергію виникла за адресою
пров.Ковалівський, 13 у м.Кіровограді, що
належить до території Кіровського
району м.Кіровограда.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Частинами 3, 4 ст.
267 ЦК України визначено, що позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення; сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що
у даному випадку при розгляді питання
про стягнення заборгованості в порядку
наказного провадження боржник
позбавляється можливості застосування
наслідків спливу позовної давності. З
огляду на це, між заявником і боржником
вбачається спір про право.

Згідно з п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Відповідно до ч.1 ст.101 ЦПК України
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

З урахуванням викладеного та керуючись
п. 2 ч.3 ст. 100, ч.2 ст.101, ст. 210 Цивільного
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити комунальному підприємству
«Теплоенергетик» у прийнятті заяви про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за спожиту
теплову енергію.

Заявник КП "Теплоенергетик" має право
звернутись з тими самими вимогами у
позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м.
Кіровограда

Л. А. Іванова