Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4158/14
Головуючий у 1 інстанції Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Димитровського міського суду
Донецької області від 31 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу.

В позові зазначала, з ОСОБА_3 вона
знаходиться в шлюбі з 21.06.2008 року. Від
шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Фактично шлюбно-сімейні відносини з
відповідачем припинили декілька років
тому. Шлюб розпався внаслідок повної
протилежності характерів, різних
поглядів на сімейні відносини,
внаслідок чого між ними постійно
виникали різномовності та сварки. З
відповідачем спільного господарства
не ведуть, у кожного з них своє життя.
Вважаючи, що відновлення та збереження
шлюбу неможливе, просила суд їх шлюб з
відповідачем розірвати.

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 31 липня 2014 року
позов задоволено.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
зареєстрований 21.06.2008 року у відділі
РАЦС по м.Красноармійську
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції Донецької області,
актовий запис №189 розірвано, залишено
позивачу після розірвання шлюбу
прізвище «ОСОБА_4».

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати, та ухвалити
нове рішення, яким у задоволені позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції керувався тим, що сім'я
сторін розпалася остаточно і поновити
сімейні стосунки між ними неможливо.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, сторони з 21.06.2008 року
перебували в зареєстрованому шлюбі.
Останні декілька роки відповідач
мешкає за кордоном у Російській
Федерації, сторони живуть окремо і не
підтримують подружніх відносин,
перестали вести спільне господарство.
Дітей від шлюбу у них немає. Позивачка
має намір створити іншу сім»ю, а тому
збереження шлюбу суперечить її
інтересам.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу,
зазначаючи про те, що примирення
неможливе, шлюб носить формальний
характер і його збереження є
недоцільним.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України
передбачено, що кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК
України суд вживає заходів щодо
примирення подружжя, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства. З'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями,
викладеними у п.п. 10, 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Суд, ухвалюючи рішення про розірвання
шлюбу між сторонами, повно встановив
обставини справи та фактичні взаємини
подружжя, причини розірвання шлюбу, у
зв'язку із чим, дійшов обґрунтованого
висновку про неможливість збереження
шлюбу та наявність правових підстав
для його розірвання. Врахував, що
збереження шлюбу суперечить інтересам
позивачки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не навів
доводів, які б спростовували висновок
суду, як не вказав і переконливих
підстав для надання сторонам строку на
примирення, враховуючи, що відповідно
до ст. ст.111 СК України, 191 ЦПК України,
його надання є правом суду , а не його
обов»язком.

Апеляційна скарга не містить
обґрунтованих доводів про те, що
розірвання шлюбу суперечить інтересам
жодного з них, що мають істотне
значення.

Не встановлено порушень судом першої
інстанції і норм процесуального права,
що тягнуть за собою безумовне
скасування рішення суду.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308, 313- 315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 31 липня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: