АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8355/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гречко Ю. В. Доповідач - Гайдук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Свистунової О.В.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
Ворота»

на рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 серпня 2014 року

у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Банк Золоті Ворота» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Олімп», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ «Банк Золоті
Ворота» звернулось до суду з позовом до
ТОВ «Агро-Олімп», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В обґрунтування позову
зазначило, що 23 січня 2007 року між АКБ
«Золоті Ворота», правонаступником
якого є позивач, та ТОВ «Агро-Олімп»
було укладено кредитний договір № 002/07
відповідно до умов якого банк надав
кредит у розмірі 300000 грн. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 були
укладені договори поруки. Внаслідок
неналежного виконання зобов'язань за
кредитним договором виникла
заборгованість, яку відповідачі
добровільно не погашають, тому позивач
просив суд стягнути солідарно з ТОВ
«Агро-Олімп», ОСОБА_3, ОСОБА_4 у рахунок
погашення заборгованості по сплаті
процентів за кредитним договором № 002/07
від 23 січня 2007 року в розмірі 184309,77 грн.,
а також покласти на відповідачів
понесені судові витрати (а.с. 1-2).

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 серпня 2014 року у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено (а.с. 43-44).

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Золоті
Ворота» посилається на неправильне
застосування місцевим судом норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим ставить питання про
скасування судового рішення та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог (а.с. 46).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів вважає, що рішення
суду підлягає частковому скасуванню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем була пропущена без
поважних причин позовна давність, що у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 258, ст. 267
ЦК України є підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
січня 2007 року між АКБ «Золоті Ворота»
та ТОВ «Агро-Олімп» було укладено
кредитний договір № 002/07, згідно з
умовами якого банк надав товариству
кредит у розмірі 300000 грн., а останнє
зобов'язалось повернути кредит,
сплатити проценти та інші платежі у
строки й об'ємі, установлені договором.
Строком повного повернення кредиту,
відповідно до пункту 1.1. кредитного
договору, є 22 січня 2010 року (а.с. 3-4).

З метою забезпечення виконання ТОВ
«Агро-Олімп» зобов'язань за кредитним
договором 23 січня 2007 року між банком та
ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені окремі
договори поруки, за яким поручителі
відповідають перед банком за порушення
боржником зобов'язань за вказаним вище
кредитним договором. Пунктом 4.1. цих
договорів встановлено, що порука діє до
моменту припинення поруки з підстав
передбачених законодавством України
(а.с. 13-14).

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ
«Агро-Олімп» зобов'язань за кредитним
договором виникла заборгованість по
сплаті процентів за період з 27
листопада 2009 року по 19 вересня 2013 року в
розмірі 184309,77 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с. 6-12).

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовуєтеся судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Між тим, в матеріалах справи відсутні
заяви відповідачів ТОВ «Агро-Олімп» та
ОСОБА_4 про застосування строків
позовної давності, відповідачі не
приймали участі під час розгляду
справи, а тому суд першої інстанції
невірно застосував положення ст. 267 ЦК
України та дійшов помилкового висновку
про відмову в задоволенні позову з
таких підстав.

Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
колегія суддів вважає, що оскільки
умови договорів поруки не свідчать про
те, що в них встановлено строк
припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК
України, а строк виконання основного
зобов'язання сплинув 22 січня 2010 року, то
згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до
поручителів могли бути заявлені у
межах шести місяців від дня настання
цього строку.

У зв'язку з тим, що кредитор не пред'явив
вимоги до поручителів до цієї дати,
порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України
припиняється, тому підстави для
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителів відсутні.

Виходячи із викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що
рішення суду підлягає скасуванню в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог до ТОВ «Агро-Олімп», з ухваленням
в цій частині нового рішення про
задоволення позовних вимог та
стягнення суми процентів за кредитним
договором № 002/07 від 23 січня 2007 року за
період з 27 листопада 2009 року по 19
вересня 2013 року в розмірі 184309,77 грн., а
також підлягають стягненню судові
витрати у справі - 1843,10 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
Ворота» - задовольнити частково.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 серпня 2014 року скасувати
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Олімп» та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Олімп» на
користь публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті Ворота»
проценти за кредитним договором № 002/07
від 23 січня 2007 року за період з 27
листопада 2009 року по 19 вересня 2013 року в
розмірі 184309,77 грн., а також судові
витрати - 1843,10 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: