ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача
ОСОБА_1;

представника відповідача
ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційно-технічний центр «Охоронні
системи» та Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Комунального підприємства
«Київреклама», про демонтаж незаконно
встановленої рекламної конструкції та
зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3)
звернулась до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційно-технічний центр «Охоронні
системи» (далі по тексту - відповідач 1,
ТОВ «КТЦ «Охоронні системи») та
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
(далі по тексту - відповідач 2, ФОП
ОСОБА_4) про демонтаж незаконно
встановленої рекламної конструкції та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є власником квартири АДРЕСА_1. У
квітні 2014 року ТОВ «КТЦ «Охоронні
системи» на зовнішній стороні будинку,
власником квартири у якому є позивач,
встановлено рекламну вивіску з
логотипом та написом «Охоронні
системи», частина якої розміщується
безпосередньо між вікнами його
квартири. Вказуючи на те, що зазначена
вивіска розміщена без її згоди, просить
суд зобов'язати відповідачів
демонтувати рекламну вивіску та
здійснити за власний рахунок ремонт
частини зовнішньої стіни будинку.

Ухвалою суду від 20 червня 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
залучено до участі у ній у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Комунальне підприємство
«Київреклама».

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
вважав їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Представник відповідача 1 проти
задоволення позовних вимог заперечила,
просила відмовити у їх задоволенні,
пославшись на те, що ТОВ «КТЦ «Охоронні
системи» як самостійний суб'єкт
господарювання не має жодного
відношення до отримання дозволів на
розміщення рекламної вивіски на фасаді
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська набережна, 26-Д та до самої
вивіски, а відтак він не є належним
відповідачем у даній справі.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні також заперечила проти
задоволення позовних вимог, зазначивши
при цьому, що ФОП ОСОБА_4 отримав усі
передбачені чинним законодавством
дозволи на встановлення вивіски,
зокрема від виконавчого органу
Київської міської ради та
уповноваженого власниками будинку
балансоутримувача - ДП «Дарниця-1», а
тому рекламна вивіска ним встановлена
правомірно та у порядку визначеному
законодавством. Також зазначила, що
позивачем не надано доказів порушення
як його прав встановленням даної
вивіски, так і прав інших мешканців
цього будинку.

Третя особа в судове засідання свого
представника не направила, хоча про
день, час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників позивача та
відповідачів, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що в квітні 2014 року
ФОП ОСОБА_4 на зовнішній стороні
будинку №26-Д по вулиці Дніпровська
набережна у м. Києві здійснено
розміщення рекламного засобу - вивіски
з написом «Охоронні системи» та
відповідним логотипом.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
рекламу» розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003 року за
№2067. Зовнішня реклама на територіях,
будинках та спорудах розміщується за
згодою їх власників або уповноважених
ними органів (осіб).

Водночас, за змістом п. 16 зазначених
Типових правил розміщення зовнішньої
реклами дозвіл погоджується з
власником місця або уповноваженим ним
органом (особою) і спеціально
уповноваженим органом з питань
містобудування та архітектури.

Як встановлено судом та вбачається з
наявних у матеріалах справи
документів, Виконавчим органом
Київської міської ради 03 лютого 2014 року
видано відповідачу 2 дозвіл на
розміщення рекламного засобу за
адресою: м. Київ, вул. Дніпровська
набережна, 26-Д, який також погоджено з
балансоутримувачем будинку за
вказаною адресою - Дочірнім
підприємством «Дарниця-1» (підрозділ
«Житлосервіс 1», що підтверджується
відповідною довідкою від 03.10.2013 року.

Тобто, відповідачем 2 отримано усі
передбачені дозволи на розміщення
зовнішньої реклами - вивіски «Охоронні
системи» з логотипом, а відтак його дії
стосовно її розміщення є правомірними
та такими, що відповідають чинному
законодавству.

Суд не бере до уваги посилання позивача
та її представника на погодження
оспорюваних ним дій з власниками
квартир у будинку на зовнішній стороні
якого і змонтований рекламний засіб,
оскільки відповідно до вимог
законодавства дозвіл на розміщення
зовнішньої реклами погоджується з
власниками будинку або уповноваженим
ним органом, зокрема який і був
отриманий від Дочірнього підприємства
«Дарниця-1» як балансоутримувачем
будинку №26-Д по вулиці Дніпровська
набережна у м. Києві.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) встановлено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Тобто, законодавство пов'язує право
звернення за судовим захистом з
суб'єктивною думкою юридичної особи
щодо порушення чи оспорювання її
інтересів; об'єктивна наявність чи
відсутність таких порушень
встановлюється під час розгляду
справи.

За змістом ст. 16 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України)
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Проте як відповідно до ч. 1 ст.
15 цього Кодексу кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Тобто, до суду вправі звертатися кожна
особа, яка вважає, що її право чи
охоронюваний законом інтерес порушено
чи оспорюється.

Водночас, за змістом вказаної статті, а
також інших норм, які гарантують право
на звернення до суду (Конституція
України, ЦК України та інші
нормативно-правові акти) повинні
існувати порушення права чи законного
інтересу або спір щодо них на момент
звернення до суду.

Відтак, звертаючись до суду з вимогою
про зобов'язання демонтувати рекламну
вивіску, позивачем не доведено та не
надано жодного доказу порушення його
прав розміщенням рекламної вивіски у
розумінні ст. 15 ЦК України.

Зважаючи на викладене та встановлені
судом обставини щодо правомірності дій
відповідача 2 стосовно розміщення
рекламного засобу за адресою: м. Київ,
вул. Дніпровська набережна, 26-Д, суд
відмовляє позивачу у задоволенні
позову в частині вимог до ФОП ОСОБА_4

Також не підлягають задоволенню
заявлені позивачем вимоги до ТОВ «КТЦ
«Охоронні системи» у зв'язку з їх
безпідставністю, оскільки зазначене
підприємство як самостійний суб'єкт
господарювання не має жодного
відношення до отримання дозволів на
розміщення рекламної вивіски та до її
встановлення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 16 Закону України «Про рекламу»,
стст. 15, 16 Цивільного кодексу України,
стст. 10, 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 218 Цивільного
процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.