Справа № 361/2896/14 Головуючий у І
інстанції Маценко Н.П.Провадження №
22-ц/780/4765/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

26 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Лащенка В.Д., Коцюрба О.П.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 24 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В
И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь матеріальну шкоду у сумі 85 788,70
грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що 28.01.2014 року
о 03 год.15хв. по АДРЕСА_1 відбулася пожежа
у будівлях гаражів, внаслідок якої було
знищено покрівлю над гаражами
НОМЕР_3-НОМЕР_4, горищні приміщення
гаражів НОМЕР_3-НОМЕР_5 та належний йому
на праві власності автомобіль «Хюндай
Акцент», д.н.з. НОМЕР_1, що знаходився в
гаражі НОМЕР_6. Згідно висновку
експерта вартість матеріального
збитку, завданого пошкодженням
транспортного засобу, становить 85
788,70 грн.

Також зазначав, що 31.01.2014 року
дослідно-випробувальною лабораторією
ГУ ДСНС України в Київській області
складено висновок, згідно з яким
причиною пожежі у будівлях гаражів по
АДРЕСА_1 могло стати займання горючих
матеріалів будівлі гаражу НОМЕР_3,
власником якого є ОСОБА_2, внаслідок
короткого замикання.

За вказаних обставин вважає, що
оскільки винуватцем даної пожежі є
власник гаражу НОМЕР_3 - ОСОБА_2, то вона
і повинна відшкодовувати матеріальні
збитки завдані пожежею.

Крім того зазначав, що йому була
завдана моральна шкода, яка полягає у
душевних хвилюваннях, пов'язаних із
знищенням належного йому майна діями
відповідача

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 24 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що в
судовому засіданні не підтвердилось,
а позивачем не доведено факт
неправомірності дій відповідача,
наявності безпосереднього причинного
зв'язку між діями відповідача та
завданою позивачу шкодою а також
вини відповідача в заподіянні
матеріальної і моральної шкоди.

Суд вказав у рішенні, що ОСОБА_2 не є
власником гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 та
одночасно землекористувачем чи
землевласником земельної ділянки, на
якій він розташований, будівлі гаражів
по АДРЕСА_1 є самовільно побудованими
та встановленими.

Колегія суддів погоджується із
такими висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, передбачених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень, наданих в
п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 року за №6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв"язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Судом першої інстанції встановлено,
що 28.01.2014 року о 03 год. 05 хв. у будівлі
гаражів по АДРЕСА_1 сталася пожежа,
внаслідок якої було знищено майно
декількох осіб, в тому числі і
автомобіль марки «Хюндай Акцент», 2008
року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, власником
якого є ОСОБА_1 і який знаходився у
гаражі під НОМЕР_6.

Вказані обставини підтверджуються
актом про пожежу від 28.01.2014 року,
складеним комісією Броварського РВ ГУ
ДСНС України в Київській області (а.с.
8-10).

Відповідно до висновку № 7/В/ від 31.01.2014
року, складеного
Дослідно-випробувальною лабораторією
ГУ ДНСН України в Київській області
причиною пожежі у будівлях
вищевказаних гаражів могло стати
займання горючих матеріалів будівлі
гаражу НОМЕР_3 внаслідок короткого
замкнення (а.с. 11-14).

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки
«Хюндай Акцент», д.н.з. НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_7 (а.с. 31,32).

Згідно висновку експерта № 20/02-ТЗ про
вартість матеріального збитку,
завданого пошкодженням транспортного
засобу від 20.02.2014 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику КТЗ в результаті пошкодження
транспортного засобу «Хюндай Акцент»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, становить
85 788, 70 грн. (а.с. 74-78).

Відповідно до довідки № 419 від
18.06.2014 року, виданої виконавчим
комітетом Калитянської селищної ради,
індивідуальні гаражі та господарські
споруди, які розташовані в районі
АДРЕСА_1 побудовані громадянами більше
20 років тому, самовільно без дозвільної
документації (а.с. 87).

Відповідно до довідки № 418 від 18.06.2014
року, виданої виконавчим комітетом
Калитянської селищної ради земельна
ділянка площею 0,0080 га під самовільно
побудованим гаражем згідно із
земельно-кадастровою документацією
числиться за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, після його смерті вищевказана
земельна ділянка ні на кого не
переоформлялась (а.с. 86).

Також встановлено, що за адресою:
АДРЕСА_1 (гараж) з 1.02.2002 року з ОСОБА_4,
який є батьком померлого ОСОБА_3,
укладено договір на користування
електричною енергією.

Встановивши вказані обставини, з
врахуванням доказів сторін на
підтвердження - заперечення позову,
положень ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст.60 ЦПК України суд прийшов до
законного і обґрунтованого висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_2
заподіяла позивачу матеріальну і
моральну шкоду.

Встановлено, що гаражНОМЕР_3
розташований по АДРЕСА_1 є самовільно
збудованим приміщенням, земельна
ділянка під вказаним гаражем за
ОСОБА_2 не закріплена. Висновок
спеціаліста від 31.01.2014 року щодо
причини пожежі в будівлях гаражів не
є належним доказом вини відповідача,
оскільки в ньому зазначено ймовірну
причину пожежі.

Позивач не довів свого позову, що є
його обов'язком відповідно до ст.ст.10,
60 ЦПК України.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування
при апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що
суд дав неналежну оцінку висновку
№7/В/ від 31.01.2014 року, складеному
Дослідно-випробувальною лабораторією
ГУ ДНСН України в Київській області, і
не врахував, що згідно вказаного
висновку шкода завдана позивачу
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки, яким є застосування
електричної енергії, а тому
відповідач є відповідальною за
відшкодування шкоди незалежно від
наявності в її діях вини, є
необґрунтованими із наступних
підстав.

Відповідно до ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

2. Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Виходячи із змісту вказаної норми
матеріального права, встановлених
обставин справи, суд першої
інстанції обґрунтовано не знайшов
підстав для висновку про
відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2
здійснювала діяльність в розумінні
ч.1 ст.1187 ЦК України, яка створює
підвищену небезпеку для особи, яка
цю діяльність здійснює, та інших
осіб.

Договір на користування електричною
енергією в гаражіНОМЕР_3 з 1.02.2002 року
було укладено з ОСОБА_4, який є
батьком померлого ОСОБА_3

Інші доводи апелянта на те що з
пояснень відповідача вона
користувалась вказаним гаражем, після
смерті свого чоловіка не вчиняла дій
щодо його переоформлення, а
відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК
України є такою, що прийняла
спадщину, не заслуговують на увагу.

Встановлено і не спростовано
позивачем, що вказаний гаражНОМЕР_3
був збудований самовільно, до складу
спадкового майна після смерті
чоловіка відповідача не входив,
положення ч.3 ст.1268 ЦК України до
спірних правовідносин не
застосовуються.

Інші доводи апеляційної скарги про
порушення норм матеріального і
процесуального права є
необґрунтованими і не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 24 червня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: