Справа № 392/1402/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 року Маловисківський
районний суд Кіровоградської області в
складі головуючої судді Бугайченко Т.А.
, при секретарі Кісіль О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мала Виска цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Фермерського господарства
«Березівське» про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки та
про зобов"язання повернути земельну
ділянку,-

Встановив:

Позивач звернувся з позовом до
Фермерського господарства
«Березівське» про визнання договору
оренди землі (далі - договір оренди,
Договір) укладеного 01 листопада 2011
року між ним та відповідачем
недійсним , зобов»язання відповідача
повернути земельну ділянку. Позовні
вимоги мотивує тим, що він являється
власником земельної ділянки площею 4.56
га, яка розташована на території
Хмелівської сілької ради
Маловисківського району
Кіровоградської області. Вказана
земельна ділянка використовується
відповідачем нібито на підставі
договору оренди від 01.11.2011 року.
Договору оренди він не підписував, про
його існування дізнався 29.07.2014 року при
зверненні до відділу Держземагенства у
Маловисківському районі. В зв»язку з
вищевикладеним вимушений звернутись
до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського
господарства «Березівське» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 22.10.2009 року, який був
укладений між ОСОБА_2 та Фермерським
господарством «Березівське» залишено
без розгляду.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечив проти
задоволення позовних вимог,
обґрунтувавши заперечення тим, що
відповідачем умови договору
виконувались належним чином та позивач
щороку вчасно та в повному обсязі
отримував орендну плату. Крім того
зазначив, що екземляри оспорюваного
договору оренди були надані матері
позивача для передачі і його
підписання саме ОСОБА_1 Мати позивача
повернувши договір, запевнила, що він
підписаний саме її сином, тому ФГ
«Березівське» є добросовісним
набувачем права оренди спірної
земельної ділянки, оскільки його
представники не знали і не могли знати,
що договір було підписано іншою особою.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані ними докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 01.10.2009 року
між ОСОБА_2 (бабою позивача) та
Фермерським господарством
«Березівське» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 4,56 га,
яка розташована на території
Хмелівської сілької ради
Маловисківського району. Вказаний
договір 28 січня 2010 року було
зареєстровано у Маловисківському РВ
Кіровоградської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Держкомземі України », про що у
Державному реєстрі земель зроблено
запис за № 04.10.374.00005. Договір укладено
строком на 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.
Після її смерті спадкову земельну
ділянку в спадок отримав ОСОБА_1
(позивач у справі), що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за заповітом та копією Державного акту
на право власності на земельну ділянку
(а.с.7 ,54).

01 листопада 2011 року між позивачем
та Фермерським господарством
«Березівське» укладено договор оренди
успадкованої земльної ділянки, який
було зареєстровано у Маловисківському
районному відділі КРФ ДП «Центр
Державного земельного кадастру при
Держкомземі України» 05 жовтня 2012 року
за № 03162 .

Згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи № 1727
від 21.10.2014 року підпис від імені ОСОБА_1
в договорі оренди землі від 01.11.2011 року,
укладеному між ОСОБА_1 та ФГ
«Березівське», який міститься із
зворотної сторони 2-го аркуша в графі
«Орендодавець» та в акті прийняття -
передачі земельної ділянки в оренду
від 01.11.2011 року , виконані не самим
ОСОБА_1, а іншою особою.

Інших осіб на укладення договору
оренди землі ОСОБА_1 не уповноважував.

Зі змістом спірного договору
позивач ознайомився 29.07.2014року при
отриманні його копії у відділі
Держземагенства (а.с.33).

Статті 10 та 60 ЦПК України
передбачають, що кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року за N 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" (далі Пленум), зокрема п.8
визначено, що відповідно до частини
першої статті 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК, саме на
момент вчинення правочину.

Відповідно ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

У звязку з цим судам необхідно
правильно визначати момент вчинення
правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України
тощо).

З вищезазначеного убачається, що
вирішуючи спори про визнання
правочинів недійсними, суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон повязує визнання
правочинів недійсними і настання
відповідних наслідків, а саме :
відповідність змісту правочину
вимогам закону; додержання
встановленої форми правочину;
правоздатність сторін; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

За правилами ч.1 ст. 2 Закону
України "Про оренду землі" відносини,
повязані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.( ч.1 ст. 6
Закону України "Про оренду землі")

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених ст.15 Закону України "Про
оренду землі", а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19, цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що договір
оренди землі укладається у письмовій
формі.

Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною
(сторонами).(ч.2 ст. 207 ЦК України)

Враховуючи висновок судової
почеркознавчої експертизи є всі
підстави вважати, що ОСОБА_1 як
орендодавець не підписував спірний
договір оренди.

Враховуючи те, що позивач
особисто договір оренди не підписував,
повноважень на це іншій особі не
надавав, що свідчить про відсутність
волі орендодавця на його укладення, суд
дійшов висновку про визнання його
недійсним.

Крім того, згідно роз»ясень в п.7
постанови Плунуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», судам
необхідно враховувати, що виконання чи
невиконання сторонами зобов»язань, які
виникли з правочину, має значення лише
для визначення наслідків його
недійсності.

Разом з тим, враховуючи, що спірна
земельна ділянка відповідачеві була
передана в оренду на підставі договору
від 01 жовтня 2009 року, укладеного між
ОСОБА_2 та ФГ «Березівське», та вказаний
договір у встановленому законом
порядку не розірваний, жодних правових
підстав для зобов»язання відповідача
повернути земельну ділянку у суду
немає .

Судові витрати по справі
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України ,
суд вважає за необхідне покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-215
ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 01 листопада 2011
року який був укладений між ОСОБА_1 та
Фермерським господарством
«Березівське», і зареєстрований
Маловисківським районним відділом
Кіровоградської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного
кадастру» 05 жовтня 2012 року за №
03162.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства
«Березівське», на користь ОСОБА_1 243
грн судового збору сплаченого при
подачі позову та 2214 грн - витрат за
проведення судової експертизи.

Стягнути з Фермерського господарства
«Березівське» на користь держави 60
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Маловисківський
районний суд Кіровоградської області
шляхом подачі протягом десяти днів
з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя:

Т.А.Бугайченко