АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4593/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2942/14
Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К.
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю представника позивача
Казакова О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу будівельного споживчого
товариства "Проектбудмонтаж"

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 14 серпня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Будівельного споживчого товариства
"Проектбудмонтаж" до ТОВ "Торговий дім
Лакма-полісся", приватного
підприємства "Агротехсоюз", товариства
з обмеженою відповідальністю
"Укрінвестгруп", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного
підприємства "Вілема", приватного
підприємства "Вортекс" про виділ в
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності та визнання права
власності на неї,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Будівельне
споживче товариство «Проектбудмонтаж»
звернулося до суду з позовом про виділ
в натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності та
визнання права власності на неї. Свій
позов обґрунтовує тим, що 02.11.2005 року
відповідно до договору купівлі-продажу
приватне підприємство «Вортекс»
передало у власність Будівельному
споживчому товариству
«Проектбудмонтаж» 11/200 частин
промислових будівель, розташованих за
адресою АДРЕСА_1/. В подальшому стало
відомо, що співвласниками промислових
будівель розташованих за адресою
АДРЕСА_1 є також ТОВ «Торговий дім
Лакма-полісся», приватне підприємство
«Агротехсоюз», товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрінвестгруп»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
приватне підприємство «Вілема»,
приватне підприємство «Вортекс». У
зв'язку з цим позивач не може вільно
розпоряджатись своєю власність, а тому
просив виділити 11/200 частин промислових
будівель, загальною площею 438,9 кв.м., що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що в
цілому складається з столярного цеху
площею 2930,4 кв.м., гаража площею 214,1 кв.м.,
щитової площею 5,0 кв.м., прохідної
площею 10,0 кв.м., гаражу площею 332,6 кв.м.,
навісу сараю площею 125,6 кв.м., цеху ДСП
площею 995,6 кв.м., лісопильного цеху,
складу, овочесховища, пожежного депо
площею 1265 кв.м., огорожі 1-3,6, металевої
сітки, замощення асфальтобетонного,
колії, прохідної площею 16,8 кв.м., навісу
в натурі як окремий об'єкт нерухомого
майна, що складає одиницю без порушення
його цільового призначення з
одночасним відкриттям нового розділу
Державного реєстру прав на нерухоме
майно і нової реєстраційної справи і
присвоєння йому нового кадастрового
номеру та визнати право власності.

Рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 14 серпня 2014 року у
задоволенні позову будівельного
споживчого товариства
«Проектбудмонтаж» відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач
будівельне споживче товариство
«Проектбудмонтаж» просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, посилаючись на те, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають істотне
значення для справи, невірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, недоведено
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, та
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що відповідно до договору
купівлі-продажу від 02.11.2005 р. будівельне
споживче товариство «Проектбудмонтаж»
отримало у власність 11/200 частин
промислових будівель, що розташовані
у АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

Згідно висновку ПП Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» від 27.06.2014 р. за №5301
встановлено, що виробничим будівлям, що
належать будівельному споживчому
товариству «Проектбудмонтаж» та
складають 11/200 частин об'єкту присвоєна
нова адреса, вони є відокремленими,
знаходяться на окремій земельній
ділянці, мають окремий вхід і вихід та
можуть бути виділені в натурі (а.с. 20).

Відмовляючи у задовленні позову,
місцевий суд виходив з того, що спору
між співвласниками щодо виділення
часток не має, отже права позивача не
порушено і він має можливість виділити
свою частку у натурі шляхом укладення
нотаріально посвідченого договору про
виділ у натурі частки з нерухомого
спільного майна.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов їх після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Пунктами 1-10 ч. 2 ст. 16 ЦК України України
установлюються такі способи захисту
цивільних прав та інтересів: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов»язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи залагодження
матеріальної шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування.

Позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, як підставу позову вказує те,
що не має можливості безперешкодно
оперативно та на власний розсуд
розпоряджатися належною йому
нерухомістю, оскільки після отримання
витягу з реєстру прав на нерухоме майно
йому стало відомо про наявність інших
співвласників, що обмежує його у праві
вільного розпорядження майном.

Ухвалюючи судове рішення, місцевий суд
виходив з того, що мається технічна
можливість виділу у натурі частки із
майна, яка перебуває у спільній
частковій власності, відповідачі не
заперечують проти позову, тому
вбачається, що спір відсутній і може
бути вирішений у позасудовому порядку.

Позивач, придбаваючи у власність 11/200
частин нерухомого майна, повинен був
усвідомлювати, що решта майна 189/200
належить іншим власникам. Позивач не
надав доказів того, що інші
співвласники порушують, не визнають чи
оспорюють його право власності, тому
вимушений у відповідності до вимог ст. 3
ЦПК України звернутися до суду за
захистом своїх прав. Позивач також не
надав доказів того, що намагався
вирішити питання у позасудовому
порядку, але отримав відмову. У даному
випадку сам факт визнання позову
відповідачами не зобов»язує суд до
ухвалення рішення про задоволення
позову.

Доводи позивача про те, що місцевим
судом не були виконані вимоги ст.ст. 174
ч.4, 61 ч.1 ЦПК України, не заслуговують на
уагу, оскільки сам факт визнання
позову відповідачами у даній справі не
зобов»язує суд до ухвалення рішення
про задоволення позову.

Доводи позивач про те, що судом першої
інстанції не взяті до уваги його
пояснення про те, що відповідачі ТОВ
«Торговий дім Лакма-Полісся» та ОСОБА_2
не бажають прибути до нотаріуса для
укладення договору про виділ частки у
натурі, не заслуговують на увагу,
оскільки у матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази про це, а
саме належне повідомлення цих осіб про
необхідність прибути до нотаріуса,
листи на їх адресу тощо.

У суді апеляційної інстанції
представник позивача пояснив, що на час
ухвалення рішення судом першої
інстанції він не мав доказів того, що
деякі відповідачі ухиляються від явки
до нотаріуса.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу будівельного
споживчого товариства
"Проектбудмонтаж" - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 14 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: