У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

3 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Кузнецовсього міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 2 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
указаним позовом, просило стягнути із
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором від 2 лютого 2006 року у розмірі
25 399 грн 66 коп.

Свої вимоги мотивувало тим, що 2 лютого
2006 року між сторонами укладено
кредитний договір (який складається із
заяви позичальника, Умов надання
банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою та
Тарифів), за умовами якого відповідачу
надано кредит у розмірі 7 500 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за користування кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Станом на 31 грудня 2013 року розмір
заборгованості позичальника становить
25 399 грн 66 коп., а саме: тіло кредиту - 6 565
грн 45 коп., проценти за користування
кредитом - 18 834 грн 21 коп., штраф
(фіксована частина) - 500 грн, штраф
(процентна складова) - 828 грн 09 коп.

Ухвалою Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 2 червня 2014 року, закрито
провадження у справі у частині
стягнення з відповідача тіла кредиту у
розмірі 6 565 грн 44 коп.

Рішенням Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 2 червня 2014 року, рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що судовим наказом із відповідача
було стягнуто на користь банку 8 837 грн 80
коп., а 23 липня 2010 року відповідач
повністю сплатив заборгованість за
кредитним договором; банк мав право
стягнути проценти за користування
кредитом із 7 квітня 2008 року до 23 липня
2010 року. Ураховуючи заяву про
застосування позовної давності, подану
відповідачем, суд дійшов висновку про
пропуск позовної давності та відмовив
у позові з цих підстав.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд також
виходив із того, що термін кредитного
ліміту збігається із терміном дії
кредитної картки; у матеріалах справи
відсутня кредитна картка позичальника;
із копії витягу з карткового рахунку,
який містить неповну інформацію про
видачу кредитної картки, випливає, що
термін дії картки закінчується у
лютому 2013 року.

Апеляційним судом також встановлено,
що відповідач нової картки не
отримував, після виконання судового
наказу, у липні 2010 року відніс наявну у
нього картку у відділення банку, де
вона була знищена працівником банку.
Отже, позивач не довів звернення до
суду у межах строку позовної давності.

Такі висновки судів не спростовані
банком, не спростовано їх і доводами
касаційної скарги.

Згідно із правовим висновком
Верховного Суду України, викладеного у
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14цс14), відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Висновки судів відповідають
положенням ст. ст. 257, 261 ЦК України,
встановленим обставинам справи, а
також узгоджуються із зазначеним
правовим висновком Верховного Суду
України.

З огляду на викладене, касаційна скарга
ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає
відхиленню, а ухвалені у справі судові
рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кузнецовсього міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 2 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова