АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/79614444/2014
Головуючий у 1 інстанції - Тітов М.Ю.
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 16 жовтня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити дії. Просив
відповідно до ст.ст.13, 16, 316, 317, 361 ЦК
України зобов'язати відповідача
припинити дії, які порушують його право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, надати оригінал свідоцтва про
право власності на це житлове
приміщення.

Свої вимоги обґрунтовув тим, що 06
червня 1986 року було укладено шлюб між
ним та відповідачем. Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 травня 2013 року шлюб розірвано. За
час перебування у шлюбі сторони набули
у власність шляхом приватизації
житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
У них склалися напружені неприязні
відносини, у зв'язку з чим подальше
спільне проживання видається
позивачеві неможливим. Він
неодноразово звертався до відповідача
з проханням надати йому
правовстановлюючий документ на
житлове приміщення у тимчасове
користування. Проте, жодного разу його
звернення не було задоволено.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 16 жовтня 2014 року в
задоволенні ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
суду,представник позивача ОСОБА_2-
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення норм процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову
повному обсязі.

Просить зобов'язати ОСОБА_4 припинити
дії, які порушують право ОСОБА_2 на
розпорядження 1/2 частиною права
власності на квартиру АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_4 надати ОСОБА_2
оригінал свідоцтва про право власності
на житлове приміщення на квартиру
АДРЕСА_1; встановити наступний порядок
виконання рішення суду: передання
оригіналу свідоцтва про право
власності на житлове приміщення
квартиру АДРЕСА_1, оформити актом
приймання - передачі при свідках.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, що відмовляючи в позові
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що позивач не
надав до суду докази, що оригінал
свідоцтва про право власності на
спірну квартиру знаходиться у
відповідача.

На підтвердження своєї позиції
позивачем до суду надавалися копії
звернень до відповідача з проханням
надати позивачу документи та до
правоохоронних органів з проханням
посприяти у отриманні даних
документів. Проте, суд не надав
належної правової оцінки ні ситуації,
що склалася між сторонами, ні доданим
до позовної заяви доказам, що стало
причиною неповного з'ясування обставин
справи та ухвалення помилкового
рішення.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 не
спростовувала той факт, що вона дійсно
не надає позивачеві правовстановлюючі
документи на спірну квартиру та
перешкоджає у здійсненні його права
власності.

Зазначив, що відповідач використовуючи
право власності на свою частку у
вказаному житловому приміщенні,
фактично завдає шкоди та перешкоджає
законним інтересам позивача щодо
здійснення останнім розпорядженням
майном.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач та його представник
апеляційну скаргу підтримали та
просили її задовольнити з вищевказаних
підстав.

Відповідач в судовому засіданні
апеляційного суду заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги та
просила рішення суду залишити без змін.
Зазначала, що вона не чинить перешкоди
позивачу у здійсненні його права
власності, свідоцтва про право
власності на їх квартиру у неї не має.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з його недоведеності та
необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
червня 1986 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4
зареєстрували шлюб.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 29 травня 2013 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.7).

За час перебування у шлюбі позивач та
відповідач набули у власність шляхом
приватизації житлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що згідно довідки
від 02 грудня 2013 року, виданої
управлінням житлово-комунального
господарства Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації
квартира АДРЕСА_1 приватизована
відповідно з розпорядженням органу
приватизації від 24 грудня 1993 року № 6214
на двох осіб. ОСОБА_2 прийняв участь у
приватизації 1/2 частини вказаної
квартири та використав своє право на
приватизацію житла в обсязі 25,3 кв.м при
нормі 26 кв. м (а.с.8).

Відповідно до ст.361 ЦК України
співвласник має право самостійно
розпорядитися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яківона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки
позивачем не надано доказів того, що у
відповідача наявний оригінал
свідоцтва про право власності на
спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не дав належної оцінки наданим
доказам колегія суддів відхиляє,
оскільки згідно з ст.212 ЦПК України суд
оцінив докази з урахуванням вимог
ст.ст.58, 59 ЦПК України про їх належність
та допустимість.

Посилання апелянта на те, що
відповідач не надає позивачу свідоцтво
про право власності на спірну
квартиру, чим порушує право позивача
добросовісно здійснити право на
розпорядження належної йому частини
вказаної квартири, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки відповідно
до ст.392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді апелянт не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 16 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді