АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Кричина А.В.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.,

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 24 квітня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_2 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Будівельно-інвестиційна компанія
«Інтербудінвест», Української
спеціальної науково-реставраційної
проектно-будівельної виробничої
компанії «Укрреставрація», Приватного
акціонерного товариства «Міжнародна
інвестиційна компанія
«Інтерінвестсервіс», Приватного
акціонерного товариства «Трест
«Київміськбуд», Реєстраційної служби
Голосіївського управління юстиції у м.
Києві про визнання права власності на
об'єкт нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року представник позивача
звернувся до суду із позовом про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна за ОСОБА_2, а саме:
квартиру АДРЕСА_1.

Також представник ОСОБА_2 подав заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на вказану квартиру.

В мотивування вимог посилався на те, що
квартира, на яку у позивача є майнові
права, виставлена на продаж через
мережу інтернет.

Крім того, державним реєстратором
Зайцевим І.П. 21.03.2014 року рішенням №11810935
було надано інформацію, що дана
квартира вже зареєстрована за іншою
особою.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року - заяву
задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до
набрання законної сили судовим
рішенням у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
представник ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
ухвалу, посилаючись на її
невідповідність нормам
процесуального права.

Вказує на те, що суд не навів жодних
фактичних підстав або обставин, які б
вказували на те, що апелянт має намір
провести відчуження спірної квартири.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву, суд виходив з
того, що забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на квартиру
передбачено законом і такий спосіб є
співмірним заявленим вимогам, а його
невжиття може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151
ЦПК України), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватися
лише у разі необхідності, оскільки
безпідставне звернення до даних дій
може спричинити порушення прав та
законних інтересів інших осіб, чи
учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з
аргументованим висновком суду першої
інстанції про те, що квартира АДРЕСА_1 є
предметом спору, заходи забезпечення
позову є співмірними із заявленими
вимогами, а тому його невжиття може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у разі
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Таким чином, посилання апелянта на
порушення норм процесуального права
при розгляді заяви - є безпідставні.

Оскільки, ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального
права, підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року - залишити
без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді