У х в а л а

08 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна
О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Попович О.В.,
Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Хорольського комунального
підприємства «Комунсервіс», третя
особа - ОСОБА_5, про стягнення збитків,
завданих внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду із указаним позовом,
посилаючись на те, що 17 лютого 2012 року
із квартири АДРЕСА_1 поверхом вище було
залито належну їм на праві власності
квартиру АДРЕСА_2 за указаною адресою.
Причиною залиття квартири стало
халатне ставлення до виконання своїх
обов'язків працівників Хорольського
КП «Комунсервіс», які встановили
непридатне для експлуатації
обладнання у квартирі АДРЕСА_1,
внаслідок чого їм було завдано майнову
на моральну шкоду. Просили стягнути з
відповідача на їх користь 2 449,00 грн на
відшкодування майнової шкоди, 2 250, 00
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хорольського районного суду
Полтавської області від 17
червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області 25 липня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 1 вересня 2014
року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі з
підстав, встановлених п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

21 листопада 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ звернувся ОСОБА_3 із заявою про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 вересня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
положень п. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК
України, Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник
наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 вересня 2011 року, 12 лютого 2014
року та постанови Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2012 року, 8 липня 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Наведеними заявником судовими
рішеннями Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 вересня
2011 року, 12 лютого 2014 року та Вищого
господарського суду України від
17 грудня 2012 року, 8 липня 2013 року
обставини неоднаковості застосування
норм матеріального права судами
касаційної інстанції не
підтверджуються, оскільки в указаних
для прикладу справах суди із
врахуванням набутих доказів виходили
із доведеності вини управителя
(виконавця послуг з утримання
житлового будинку та прибудинкової
території) як відповідальної за
належний технічний стан інженерного
обладнання будинку особи.

Натомість у справі, у якій порушується
питання про перегляд судового рішення,
на підставі наданих сторонами доказів
встановлено обставини протиправності
дій позивачів та причинного зв'язку
таких дій із наслідками, що настали
внаслідок залиття належної їм
квартири.

Таким чином, у справах із врахуванням
набутих доказів встановлені різні
юридично значимі обставини, виходячи
із яких судами касаційної інстанції
застосовано норми матеріального права
щодо відповідальності винної особи за
завдану нею шкоду.

З урахуванням наведеного, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Хорольського комунального
підприємства «Комунсервіс», третя
особа - ОСОБА_5, про стягнення збитків,
завданих внаслідок залиття квартири за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 вересня 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.П. Гончара

Т.П. Дербенцева

О.В. Попович

В.О. Савченко