У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар
О.В.

суддів - Джуги С.Д.,
Готри Т.Ю.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

з участю - прокурора Фірки І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 27 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Синевирська
сільська рада, до Національного
природного парку «Синевир» про
визнання частково недійсними
державних актів на право постійного
користування землею та зобов'язання
вчинити дії, -

у с т а н о в и л а :

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 27 травня 2014
року апеляційну скаргу НПП «Синевир»
задоволено частково.

Рішення Міжгірського районного суду
від 18 грудня 2013 року і додаткове
рішення цього ж суду від 11 лютого 2014
року скасовано. В позові ОСОБА_1.,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до НПП
«Синевир» про визнання частково
недійсними державних актів на право
постійного користування землею та
зобов'язання вчинити дії відмовлено.

У липні 2014 року позивачі звернулися до
апеляційного суду із заявою про
перегляд зазначеного рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами з
підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.361 ЦПК
України.

Як на нововиявлену обставину
посилалися на інформацію відділу
держземагенства у Міжгірському районі,
надану на адвокатський запит ОСОБА_1.,
відповідно до якої між належними
позивачам на праві приватної власності
земельними ділянками та земельною
ділянкою НПП «Синевир» дійсно існують
накладки на всі площі, вказані в
державних актах позивачів.

Зазначають, що вказану інформацію
надати суду раніше було неможливо,
оскільки відповідачем тільки недавно
було проведено геодезичні обміри
фактичного використання згідно з
державними актами на право постійного
користування. Крім того, позивачі також
тільки недавно провели геодезичні
обміри належних їм земельних ділянок,
оскільки у ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були
державні акти старого взірця, а до
проведення таких обмірів неможливо
було співставити точне
місцерозташування земельних ділянок
позивачів та відповідача в системі
координат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Розгляд заяви здійснюється судом за
правилами, встановленими цим Кодексом
для провадження у суді тієї інстанції,
яка здійснює перегляд (ч.2 ст.365 ЦПК).

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд дослідує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами (ч.ч. 1, 2 ст.303 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір (ст.60 ЦПК України).

Пунктом десятим Розділу VII
«Прикінцевих та перехідних положень»
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» встановлено, що
документи, якими було посвідчено право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою,
видані до набрання чинності цим
Законом, є дійсними.

Пунктом другим «Прикінцевих та
перехідних положень» цього ж Закону
встановлено, що земельні ділянки, право
власності (користування) на які виникло
до 2004 року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера.

Відповідно до ч.2 ст.132 ЗК України,
кадастровий номер земельної ділянки є
необхідним у випадку укладення угод
про перехід права власності на
земельну ділянку.

Наявність державного акту нового
зразка та присвоєння земельній ділянці
кадастрового номеру не є необхідною
умовою для проведення геодезичних
обмірів земельної ділянки, тому доводи
позивачів, наведені в заяві про
перегляд рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27 травня 2014
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами є безпідставними.

Крім того, з 01 січня 2013 року, відповідно
до Законів України «Про державний
земельний кадастр» та «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державні акти на
право власності на земельну ділянку не
видаватимуться.

Позивачі до моменту звернення з
позовом або під час розгляду справи
повинні були надати докази того, що має
місце накладення належних їм земельних
ділянок на земельну ділянку
відповідача. Зокрема, пунктом 6 розділу
другого Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 08
жовтня 1998 року № 53/5, передбачено, що
питання про те, чи має місце порушення
землекористування, зокрема порушення
меж та накладення земельних ділянок
відповідно до правовстановлювальних
документів на ці земельні ділянки та
вимог нормативно-правових актів, може
вирішуватися шляхом проведення
земельно-технічної експертизи.

Для вирішення питання експерту
необхідно надати правовстановлювальну
та технічну документацію із
землеустрою на земельну ділянку. Як
вбачається з матеріалів справи та
наданих суду оригіналів технічної
документації на зазначені земельні
ділянки, позивачі мали можливість
з'ясувати питання щодо накладення
земельних ділянок.

Враховуючи наведене, обставина, на яку
позивачі посилаються, як на
нововиявлену, є доказом по даній
справі, який повинен був бути наданий
ними на підтвердження їхніх вимог, а
тому у задоволенні заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4ї А. про перегляд
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27 травня 2014
року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 361-365 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 27 травня 2014
року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Готра Т.Ю Боднар О.В.
Джуга С.Д.