Номер провадження: 22-ц/785/6239/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
житлово-будівельного кооперативу
«Малиновський-6» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою
житлово-будівельного кооперативу
«Малиновський-6» на рішення Київського
районного суду м.Одеси від 12 травня 2014
року,

встановила:

В грудні 2013 року житлово-будівельний
кооператив «Малиновський-6» (далі
Кооператив) звернувся до суду з
вищезазначеним позовом і після
уточнення позовних вимог посилався на
те, що відповідачка є власником
квартири АДРЕСА_1. Кооператив утримує
будинок та прибудинкову територію,
однак відповідачка не в повному обсязі
оплачує послуги, внаслідок чого за
період з 01.10.2010 року по 01.04.2014 року
виникла заборгованість в сумі 937,78 грн.,
яку Кооператив просив стягнути з
відповідачки.

Відповідачка позов визнала частково,
не заперечувала проти наявності
заборгованості в сумі 210,46 грн.(а.с.161-163).

Рішенням Київського районного суду
м.Одеси від 12 травня 2014 року позов
задоволений частково, суд стягнув з
відповідачки заборгованість в сумі 242,46
грн.

В апеляційній скарзі позивача
ставиться питання про зміну рішення
суду та задоволення позову в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення зміні
з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачка не в повному обсязі
оплачує послуги по утриманню будинку
та прибудинкової території, тому
стягнув з неї 242,46 грн.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка є власником квартири
АДРЕСА_1. Кооператив утримує будинок та
прибудинкову територію. Тариф на
послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території затверджений
рішенням виконавчого комітету
Одеської міської ради від 29.07.2008 року
№933, та для 2-16 поверхів складає 1,332
грн./кв.м.(а.с.6). Однак Кооператив
нараховує заборгованість відповідачки
виходячи з тарифу 1,667 грн./кв.м., який
встановлений рішенням загальних
зборів Кооперативу від 30.06.2011 року,
однак не затверджений рішенням
виконавчого комітету Одеської міської
ради (а.с.8-9).

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що при
визначенні заборгованості необхідно
виходити з затвердженого виконавчим
комітетом Одеської міської ради тарифу
1,332 грн./кв.м., оскільки це відповідає
вимогам ч.2 ст.14 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Однак при визначенні суми
заборгованості суд безпідставно
застосував строк позовної давності,
відмовивши в позові про стягнення
заборгованості за період з 01.10.2010 року
по 31.12.2010 року. При цьому суд виходив з
того, що позов пред»явлений 20.12.2013 року.
Однак суд не врахував, що до
пред»явлення позову позивач в вересні
2013 року звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу. На підставі
цієї заяви 27.09.2010 року був виданий
судовий наказ, який в подальшому був
скасований судом 25.10.2010 року, що стало
підставою для пред»явлення
позову(а.с.10).

Таким чином, позивач звернувся до суду
з заявою про видачу судового наказу в
вересні 2013 року та просив стягнути
заборгованість з 01.10.2010 року, тобто
позивач звернувся в межах
передбаченого ст.257 ЦК України строку
позовної давності тривалістю у три
роки. Тому його, позовні вимоги про
стягнення заборгованості за період з
01.10.2010 року по 31.12.2010 року виходячи з
тарифу 1,332 грн./кв.м. підлягають
задоволенню. З розрахунку позивача
вбачається, що заборгованість за цей
період складає 57,23 грн., яка не
спростована відповідачкою (а.с.125).

Таким чином, стягненню підлягає
заборгованість виходячи з тарифу 1,332
грн./кв.м.: 57,23 грн. (за період з 01.10.2010
року по 31.12.2010 року) + 210,46 грн.(за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року) = 267,69 грн.

Суд першої інстанції відмовив в позові
за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року з
тих підстав, що зазначені вимоги
повинні бути «предметом нової позовної
заяви». Колегія суддів не погоджується
з таким висновком суду та вважає, що
зазначені вимоги заявлені позивачем
при уточненні позову, а тому підлягають
розгляду. Однак колегія суддів вважає,
що зазначені вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки з розрахунку
позивача (а.с.127) та квитанцій, наданих
відповідачкою(а.с.37), вбачається, що
відповідачкою сплачені послуги за
вказаний період з розрахунку тарифу 1,332
грн./кв.м., і заборгованість відсутня.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про збільшення розміру стягнення
заборгованості до 267,69 грн.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу
житлово-будівельного кооперативу
«Малиновський-6» задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду
м.Одеси від 12 травня 2014 року змінити,
збільшити розмір стягнення з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь житлово-будівельного
кооперативу «Малиновський-6»
заборгованість за послуги до 267 (двісті
шістдесят сім) гривень 69 копійок.

В решті рішення Київського районного
суду м.Одеси від 12 травня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська