Провадження № 2/0202/313/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.,

при секретарі
Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в режимі відео конференції в
залі суду м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2012 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором № D31PNN00000007 від 14.08.2008 року у
розмірі 59918,37 грн.; з ПАТ «Акцент - банк»,
ОСОБА_1 солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з
ОСОБА_1 стягнути на свою користь
судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № D31PNN00000007
від 14.08.2008 року відповідач ОСОБА_1
отримав кредит 15000 грн., зі сплатою за
користування ним відсотків у розмірі
36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 13.08.2013 року. Проте,
в порушення умов договору відповідач
ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконав, що стало підставою
для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
06 листопада 2012 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості була задоволена.

Ухвалою суду від 05 червня 2013 року
заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
06 листопада 2012 року за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості скасовано.

При новому розгляді справи
представник позивача у судовому
засіданні позовну заяву підтримав,
наполягав на її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання
не з'явився, відповідно до заяв просив
справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 у
судовому засіданні просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У своїй позовній заяві позивач вказує,
що 14.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір D31PNN00000007, відповідно до умов
якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит
15000 грн., зі сплатою за користування ним
відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 13.08.2013
року.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем ОСОБА_1 умов договору №
D31PNN00000007 від 14.08.2008 року заборгованість
за ним станом на 25.09.2012 р. склала 69918,37
грн. в тому числі 12793,22 грн. -
заборгованість за кредитом; 9703,17 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 641,33 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 43213,11 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина); 3317,54 грн. -
штраф (процентна складова).

Вимоги до ОСОБА_1 що випливають зі
згаданого договору, були забезпечені
шляхом укладання з відповідачем ПАТ
"А-Банк", договору поруки № 167 від 20.10.2010
року. Відповідно до договору поруки №
167 від 20.10.2010 року ПАТ « Акцент-банк»
зобов'язався солідарно з боржником
відповідати перед банком за виконання
зобов'язань за кредитним договором №
D31PNN00000007 від 14.08.2008 року, розмір
відповідальності 10000 грн.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог представник
відповідача вказував на те, що ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить стягнути
заборгованість за кредитним договором
№ D31PNN00000007 від 14.08.2008 року, проте суду
на підтвердження позовних вимог надано
кредитний договір № D31PNN00000004.

09.01.2014 року представником позивача
через канцелярію суду долучено до
матеріалів справи заяву, в якій
вказано, що за результатами
проведеного службового розслідування
встановлено, що дійсним номером
кредитного договору, укладеного 14.08.2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_1 є № D31PNN00000004
(а.с.89-92).

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком
Позичальника за кредитним договором є
зокрема повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахування вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли
свого підтвердження, оскільки позивач
просить стягнути заборгованість, яка
утворилася за кредитним договором №
D31PNN00000007 від 14.08.2008 року, проте в
порушення вимог ст. 131 ЦПК України на
підтвердження позовних вимог надає
копію 1 сторінки (а.с.10) з 4 можливих
анкети-заяви позичальника № D31PNN00000004
та копію 5 сторінки з 7 можливих
анкети-заяви позичальника № D31PNN00000007
(а.с.11) та вказує, що дійним номером
кредитного договору є D31PNN00000004 від
14.08.2008 року; розрахунок наданий щодо
наявної заборгованості за кредитним
договором № D31PNN00000007 від 14.08.2008 року,
позовні вимоги Банком не уточнювалися,
тому вони є не обґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись: ст. ст. 525,526,530, 554,610, 625,1050, 1054
ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 88,
169,212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Л.П. Слюсар