АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6658/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Підберезний Г. А. Доповідач -
Гайдук В.І.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Красвітної Т.П.,
Михайловської С.Ю.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 13 червня 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до представництва «Берлін-Хемі
Акцієнгезельшафт», ОСОБА_4, третя особа
- приватне акціонерне товариство
народна фінансово-страхова компанія
«Добробут», про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з вказаним позовом,
зазначаючи, що 19 жовтня 2012 року сталася
дорожньо-транспортна пригода у
результаті якої був пошкоджений
належний ОСОБА_2 автомобіль «Мазда»,
державний номер НОМЕР_1. Винним у даній
пригоді було визнано відповідача
ОСОБА_4, яка керувала автомобілем
«Шкода Фабія» державний номер НОМЕР_2,
що належить представництву
«Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт».
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_2 було завдано
матеріальної та моральної шкоди в
розмірі 9353,74 грн. та 20000 грн. відповідно,
ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди,
яку вона оцінює у 10000 грн. Зазначені
суми позивачі просили стягнути з
представництва «Берлін-Хемі
Акцієнгезельшафт», як з власника
автомобіля (а.с. 4-6).

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 червня 2014 року у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено (а.с. 91).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставлять питання про
скасування судового рішення та
ухвалення нового, про задоволення
позовних вимог у повному обсязі (а.с.
98-101).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг і
заявлених вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 19 жовтня 2012 року
сталася дорожньо-транспортна пригода у
результаті якої був пошкоджений
належний ОСОБА_2 автомобіль «Мазда»,
державний номер НОМЕР_1, яким керувала
ОСОБА_3 Винним у даній пригоді було
визнано відповідача ОСОБА_4, яка
керувала автомобілем «Шкода Фабія»
державний номер НОМЕР_2, що належить
представництву «Берлін-Хемі
Акцієнгезельшафт» і з яким ОСОБА_4
перебуває у трудових відносинах
(а.с.7-14,37-40).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено,
що юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 22 червня 2012
року, цивільна відповідальність водія
автомобіля «Шкода Фабія» державний
номер НОМЕР_2, відповідачем була
застрахована у ПрАТ НФСК «Добробут»
(а.с. 35). Відповідачем, представництвом
«Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт», до
матеріалів справи було надано докази
про те, що представництво повідомило
та відповідно до акту прийому-передачі
документів 19 жовтня 2012 року сповістило
про настання страхового випадку
страховика - ПрАТ НФСК «Добробут» у
передбачений законом та договором
строк та спосіб (а.с.42,87).

Таким чином, особа, яка винна у
заподіянні шкоди і застрахувала свою
відповідальність, відшкодовує тільки
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих унаслідок ДТП та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Отже, закон має на меті захист не лише
прав потерпілих на відшкодування
шкоди, але й захист інтересів
страхувальників - заподіювача шкоди.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013р. «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на
території України забороняється
експлуатація транспортного засобу без
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Виконуючи зазначені вимоги суд першої
інстанції притягнув до участі у справі
в якості третьої особи страховика ПрАТ
НФСК «Добробут».

Таким чином, позивачу було відомо про
наявність полісу страхування
цивільної відповідальності
відповідача та про можливість заявити
позовні вимоги до страховика або
залучити його до участі у справі як
співвідповідача, проте таких вимог
позивачем заявлено не було.

Крім того, позивачі не надали суду
доказів проте, що вони зверталися до
страховика з приводу відшкодування
завданої шкоди, але їм не було
виплачено відшкодування та підстави
невиплати. Тому доводи апеляційної
скарги, що суд безпідставно відмовив у
стягненні матеріальної шкоди з
відповідача - представництва
«Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» є
необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач
відповідно до полісу про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності перед третіми
особами має право на відшкодування
його відповідальності перед позивачем
страховою компанією, а позивач має
право на отримання від відповідача
різниці суми, яку не буде відшкодовано
відповідно до полісу.

Разом із цим, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог в частині моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні,
оскільки непред'явлення вимог до
страховика за наявності підстав для
стягнення завданої шкоди саме з нього є
підставою для відмови в позові до
заподіювача шкоди.

Проте повністю погодитись з такими
висновками суду не можна.

Вирішуючи вимоги позивачів про
стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції не врахував положень ст.ст.
1167, 1172 ЦК України, постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди".

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно до ст. 1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Як роз'яснено у п. 9 вищенаведеної
Постанови розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

Тому, враховуючи, що позивачі внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди зазнали
моральної шкоди, яка полягає у
психічних стражданнях спричинених
пошкодженням майна та у вимушених
змінах їх у життєвих стосунках, та
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, судова
колегія вважає за можливе визначити
розмір завданої ОСОБА_2 і ОСОБА_3
моральної шкоди в сумі по 1000 грн. кожній
та стягнути ці суми з відповідача
представництва «Берлін-Хемі
Акцієнгезельшафт».

За таких обставин рішення місцевого
суду в частині відмови у стягненні
моральної шкоди підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 червня 2014 року -
скасувати в частині відмови у
стягненні моральної шкоди та ухвалити
в цій частині нове рішення.

Стягнути з представництва «Берлін-Хемі
Акцієнгезельшафт» на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди по 1000 грн.
кожній.

Стягнути з представництва «Берлін-Хемі
Акцієнгезельшафт» на користь ОСОБА_3
судові витрати 229,40 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І. Гайдук

Судді:
Т.П. Красвітна

С.Ю. Михайловська