АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Ковальчук Н.О.

З участю: ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Кіцманської центральної районної
лікарні, третя особа: ОСОБА_3, про
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
сина, збільшення її розміру у зв'язку з
підвищенням вартості життя з подальшою
індексацією, відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди, завданих злочином, за
апеляційною скаргою Кіцманської
центральної районної лікарні на
рішення Кіцманського районного суду
від 10 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2012 року ОСОБА_1 подала позов до
Кіцманської центральної районної
лікарні, третя особа: ОСОБА_3, про
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
сина, збільшення її розміру у зв'язку з
підвищенням вартості життя з подальшою
індексацією, відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди, завданих злочином, який уточнила
заявою від 01 квітня 2014 року.

Посилалась на такі обставини.

В 2003 році її син ОСОБА_4 перебував на
лікуванні в Кіцманській центральній
районній лікарні.

Внаслідок недбалого виконання
професійних обов'язків працівниками
Кіцманськоїй центральної районної
лікарні, зокрема лікарем ОСОБА_3, що
стверджується висновком комісійної
судово-медичної експертизи №1/54 від 09
березня 2011 року, 15 травня 2003 року її син
помер.

________________________________________________________________________
___________________________________

Провадж. №22-ц-794/808/14
Головуючий
у першій інстанції Олексюк Т.І.

Категорія: 30/31

Доповідач: Заводян К.І.

Згідно постанови Кіцманського
районного суду від 10 жовтня 2013 року, яка
набрала законної сили, кримінальне
провадження щодо ОСОБА_3 закрито, його
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.140 ч.1 КК України
у зв'язку із закінченням строків
давності.

ОСОБА_3 працює в Кіцманській
центральній районній лікарні на посаді
лікаря-хірурга ординатора
хірургічного відділення.

Вона - людина похилого віку,
пенсіонерка, перебувала повністю на
утриманні свого сина ОСОБА_4, а тому має
право отримувати відповідне
відшкодування шкоди, яка завдана
смертю її годувальника.

Вважала, що стягненню з Кіцманської
центральної районної лікарні на її
користь підлягає: шкода, завдана смертю
сина, як годувальника; витрати, які вона
понесла на поховання та на спорудження
йому надгробного пам'ятника. Всього
матеріальної шкоди на суму 15522,60
гривень.

Окрім значної матеріальної шкоди, вона
зазнала і моральних страждань.

У зв'язку з втратою єдиного сина вона
стала самотньою, погіршився стан її
здоров'я. Через смерть сина їй ні на
кого сподіватись щодо надання
підтримки і допомоги. Моральну шкоду
оцінювала в розмірі 120000 гривень.
Вважала, що таке моральне
відшкодування слугуватиме частковому
відновленню попереднього
психологічного та морального стану,
дасть можливість забезпечити себе
матеріальними благами у майбутньому.

Просила стягнути з Кіцманської
центральної районної лікарні на її
користь 120000 грн. моральної шкоди та
відшкодувати матеріальну шкоду в сумі
15522 грн. 60 коп., а саме:

по 444 грн. 70 коп. щомісячно, довічно - у
відшкодування шкоди, завданої смертю
годувальника;

3250 грн. - у відшкодування витрачених
коштів на лікування сина ОСОБА_4;

6216 грн. 90 коп. - у відшкодування витрат
на його поховання;

5611 грн. - у відшкодування витрат на
спорудження надгробного пам'ятника.

Вирішити питання про відшкодування
судових витрат.

Рішенням Кіцманського районного
суду від 10 квітня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

З Кіцманської центральної
районної лікарні на користь ОСОБА_1
стягнуто 11827 грн. 90 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди (витрати на
поховання та спорудження пам'ятника),
та 60000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

В іншій частині заявлених вимог
відмовлено.

Вирішено питання про стягнення з
Кіцманської центральної районної
лікарні на користь ОСОБА_1 3000 грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Кіцманська центральна районна
лікарня подала на рішення суду
апеляційну скаргу.

Вважає, що судом порушені норми
матеріального і процесуального права.

Просить рішення суду змінити,
зменшивши суму відшкодування ОСОБА_1
матеріальної шкоди (витрат на
поховання та спорудження пам'ятника) до
9998 грн. та моральної шкоди - до 20000 грн.

Посилається на те, позивачка не подала
належних доказів про вартість
продуктів, витрачених на поминальний
обід в день поховання. Список
продуктів із зазначенням їх вартості
ніким не посвідчений і, відповідно до
ст.64 ЦПК України. не міг бути прийнятий
судом як доказ. Просить відмовити їй у
задоволенні позовної вимоги про
відшкодування 1829 грн. 90 коп., ніби-то
витрачених на придбання продуктів.

Визначений розмір морального
відшкодування, на думку медичного
закладу, є несправедливим і не
співмірним завданій шкоді.

Суд не врахував, що ОСОБА_3, було
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.140 ч.1 КК України
у зв'язку із закінченням строків
давності, кримінальне провадження
закрито.

Сама позивачка ОСОБА_1 ні в позовній
заяві, ні під час розгляду справи в
суді, не змогла довести, в чому саме
полягає завдана їй моральна шкода.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа,
яка завдала шкоди смертю потерпілого,
зобов'язана відшкодувати особі, яка
зробила необхідні витрати на поховання
та на спорудження надгробного
пам'ятника, ці витрати.

Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

У силу вимог ч. З ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що постановою
Кіцманського районного суду від 10
жовтня 2013 року, яка набрала законної
сили, кримінальне провадження щодо
ОСОБА_3 закрито, його звільнено від
кримінальної відповідальності за ст.140
ч.1 КК України у зв'язку із закінченням
строків давності.

Разом з тим, як убачається із вказаної
постанови, ОСОБА_3 вчинив злочин,
передбачений ч.1.ст.140 КК України.

Згідно комісійної судово-медичної
експертизи, №1/54 від 09 березня 2011 року,
проведеної Київським міським бюро
судово-медичної експертизи, смерть
ОСОБА_4 настала із-за порушень,
допущених медпрацівниками під час
лікування хворого.

ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах
із Кіцманською центральною районною
лікарнею, яка повинна відповідати за
даним позовом відповідно до вимог ст.1172
ЦК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 27 березня
1992 року № 6 "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (зі змінами), у
випадку смерті потерпілого
організація або громадянин,
відповідальні за заподіяння шкоди,
зобов'язані відшкодувати витрати на
поховання (в тому числі на ритуальні
послуги і обряди) тій особі, яка понесла
ці витрати. Витрати на виготовлення
пам'ятників і огорож визначаються
виходячи з їх фактичної вартості, але
не вище граничної вартості стандартних
пам'ятників і огорож в даній
місцевості.

Визначаючи розмір витрат на ритуальні
послуги і поминальні обіди, суд
обґрунтовано врахував до них витрати
на придбання продуктів, вказаних у
списку, складеному свідком ОСОБА_5
(а.с.22,23), яка готувала поминальний обід
і підтвердила факт придбання
продуктів своїми поясненнями свідка
(а.с.112). Разом з тим, до списку
безпідставно включені витрати на
придбання горілки і вина на суму 460 грн.,
вживання яких ритуальним обрядом не
передбачено. Тому колегія суддів
вважає за необхідне зменшити суму
відшкодування витрат на поховання на
460 гривень.

Вірно визначена судом сума морального
відшкодування.

Колегія суддів не може погодитися із
доводами відповідача про те, що
позивачка не змогла довести, в чому
саме полягає завдана їй моральна шкода.

Колегія суддів вважає, що основною
підставою і доказом заподіяння
моральної шкоди є непоправна втрата -
смерть єдиного сина. Вказана обставина
інших доказів та доводів щодо
заподіяної моральної шкоди не
потребує.

Керуючись ст.307, п.1 част.1 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Кіцманської
центральної районної лікарні
задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду
від 10 квітня 2014 року змінити в частині
розміру відшкодування матеріальної
шкоди (витрат на поминальний обід),
зменшивши суму відшкодування на 460
гривень.

Стягнути із Кіцманської центральної
районної лікарні на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 11367
(одинадцять тисяч триста
шістдесят сім) гривень 90 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді :