Справа № 732/1894/14
провадження № 2/732/514/14
Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Карпинської Н.М.,
секретарі - Шевеленко К.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Городня цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом про стягнення аліментів з
відповідача, ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, щомісячно, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягувати з 01.12.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття. Позов вмотивований
тим, що відповідач відмовляється
надавати допомогу на утримання
До судового розгляду справи позивач
через канцелярію суду подала письмове
клопотання про розгляд справи буз її
участі, наполягала на задоволенні
позовних вимог, заявила клопотання про
приєднання до матеріалів справи копії
свідоцтва про шлюб між гр-кою ОСОБА_1 та
гр-ном ОСОБА_5 та вказала
ідентифікаційний номер платника
податків відповідача. Дала згоду на
заочний розгляд справи.
Відповідач повідомлений про час та
місце судового засідання, до суду не
з`явився, про причини своєї неявки суд
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України,
якщо суд не має відомостей про причину
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач у судове
засідання не з'явився, а позивач не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення по справі, суд дійшов висновку
про можливість розгляду справи у
відсутність відповідача, на підставі
наявних у справі даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3, виданого відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ленінської районної ради м. Полтави
28.07.2000 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився
ОСОБА_3, про що в книзі записів актів
громадянського стану зроблено
відповідний запис за № 232 від 28.07.2000
року. Батьком записаний - ОСОБА_2, матір -
ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_4, виданого 20 квітня 2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дарницького районного
управління юстиції м. Києва, 20 квітня 2006
року між гр-ном ОСОБА_5 та гр-кою ОСОБА_1
було укладено шлюб, про що в Книзі
реєстрація шлюбів від 20 квітня 2006 року
зроблено відповідний запис за № 221.
Після реєстрації шлюбу дружині
присвоєно прізвище „ОСОБА_1". (а.с.16).

Відповідач своєї участі в
матеріальному забезпеченні сина
ОСОБА_6 не довів.

У відповідності до ч.1 ст.180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька, і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, втановлених ст.184 цього
кодексу.

Враховуючи наведене, з урахуванням
матеріального становища обох сторін,
їх стану здоров'я, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення з
відповідача аліментів на утримання
сина у розмірі 1/4 частини всіх видів
його заробітку (доходу), щомісячно, але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 01.12.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу
України, ст.ст.10, 11, 152, 169, 197, 209, 212-215, 224-227,
294 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про
судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р. суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, заресєтрованого
за адресою: АДРЕСА_1 м.Полтава,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер платника
податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Полтава,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 (ІПН
НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, щомісячно, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 01
грудня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнення суми в межах платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Направити ОСОБА_2 рекомендованим
листом з повідомленням копію заочного
рішення на протязі трьох днів з дня
його проголошення і роз'яснити, що
відповідач має право на протязі десяти
днів з дня отримання копії рішення
подати до суду заяву про перегляд
заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Карпинська Н.М.