АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/4374/13-ц 22-ц/774/1671/К/14
Справа № 215/4374/13-ц
Провадження 22ц/774/1671/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 48 (ІІІ)
Доповідач - Михайлів
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 її
представника -ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною ОСОБА_2 на
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 19 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Центру надання
послуг УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання договорів купівлі-продажу та
комісії недійсними, поділ майна
подружжя, зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя, який не одноразово
уточнювала та доповнювала, в останній
редакції якого у березні 2014 року,
зазначила в якості співвідповідачів
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Центр надання послуг
УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській
області.

В обґрунтування позову зазначила, що
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 04.11.1995 року по 19.11.2012
року, від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей синів - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. За
час перебування у шлюбі із
відповідачем, а саме 20 червня 2006 року
згідно договору купівлі-продажу
транспортного засобу № 325 був
придбаний автомобіль ВАЗ -21104,
державний номер НОМЕР_1, вартістю 47000
грн., який є спільним сумісним майном та
який після розлучення залишився у
відповідача ОСОБА_4, який в свою чергу,
без письмової згоди та порушуючи
законні права позивача 22.02.2012 року
продав його ОСОБА_6

Враховуючи викладене просила суд,
визнати договір (акт) купівлі продажу
транспортного засобу автомобілю ВАЗ
-21104, державний номер НОМЕР_1, який був
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6
22.02.2012року; визнати недійсними договір
комісії №394 реалізації вказаного
транспортного засобу від 22.02.2012 р.
укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 та
довідку-рахунок Серія ДПІ №223252 від
22.02.2012 року; зобов'язати МРЕВ ДАІ
Криворізького МУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області скаксувати
державну реєстрацію автомобіля за
ОСОБА_6; визнати автомобіль ВАЗ -21104,
державний номер НОМЕР_1, спільним
сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_4;
визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
вищевказаного транспортного засобу та
стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою
користь судові витрати по справі.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 червня 2014 року у
задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та постановлення
нового рішення про задоволення
заявлених нею позовних вимог,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухваленого по
справі рішення, оскільки судом не
враховано, що згоди на продаж спірного
автомобіля, вона як співвласник
спірного майна ні в усній не у
письмовій формі не давала, що є
підставою для визнання недійсним
договору купівлі-продажу вказаного
автомобіля від 22.02.2012 року, укладеного
між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Крім того, ухвалюючи оскаржуване
рішення суд першої інстанції,
посилаючись на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
16.04.2014 року, прийшов до помилкового
висновку, що грошові кошти у сумі 50 000
грн. були дійсно сплачені позивачу в
рахунок поділу невідомого майна та на
прохання відповідача ОСОБА_4 знятись з
реєстрації, оскільки такий висновок не
має відношення до даної конкретної
справи, оскільки предметом спору є
спільне сумісне майно подружжя, а саме
автомобіля ВАЗ- 21104, а не квартира
зазначена в розписці.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, та
сторонами не оспорюється, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, перебували у зареєстрованому
шлюбі з 04.11.1995 року, що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу,
виданого Тернівським відділом РАГСу м.
Кривого Рогу 04.11.1995 року, відповідно до
актового запису № 610 (а.с.8)

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтв про
народження. (а.с. 7-8)

Шлюб між сторонами розірвано рішенням
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 19
листопада 2012 року. ( а.с. 13).

20 червня 2006 року під час перебування у
шлюбі, згідно договору купівлі-продажу
транспортного засобу № 325, був
придбаний автомобіль марки ВАЗ -21104,
державний номер НОМЕР_1, вартістю 47000
грн., який було зареєстровано на ім'я
ОСОБА_4 (а.с.9)

22 лютого 2012 року вказаний автомобіль
було продано ОСОБА_4 через комісійний
магазин ФОП ОСОБА_7 за 26556, 04 грн.- ОСОБА_6
Зазначене підтверджується довідкою
Центру, довідкою-рахунком, договором
комісії від 22.02.2012 р., актом оформлення
купівлі-продажу (а.с.42, 61-63.)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав, для його задоволення, оскільки
позивач після розірвання шлюбу
отримала від ОСОБА_4 грошові кошти у
сумі 50 000 грн., в рахунок розподілу
майна, які ОСОБА_4 не повернуті та не
стягнуті примусово, а отже її майнові
права порушені не були, що в свою чергу
є підставою для відмови у задоволені
заявленого позивачем позову.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно розписки від 24.12.2012 р. ОСОБА_2
після припинення спільного проживання,
та розірвання шлюбу - 24.12.2012 р. отримала
від ОСОБА_4 50000 грн., за половину частки в
квартирі. (а.с. 25).

Викладене підтверджується і текстом
розписки.

Однак, рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 квітня
2014 р. було задоволено позов ОСОБА_4 про
визнання вказаної угоди про поділ
майна, та сплату ОСОБА_2 грошей в сумі
50000 грн. недійсною.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 50000
грн. отриманих від недійсйної угоди.
Судом встановлено, що гроші були
отримані ОСОБА_2 за майно яке є
особистою власністю ОСОБА_4

Отже висновок суду, з приводу того, що
грошові кошти сплачувались ОСОБА_2 за
частку майна подружжя, в тому числі і
спірний автомобіль, як на підставу
відмови у задоволені позову є
безпідставними та такими, що не
підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів, не може погодитись і з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 щодо визнання майна, спірного
автомобіля, спільною сумісною
власністю та його розподілу.

Так, спірне майно - автомобіль марки ВАЗ
-21104, державний номер НОМЕР_1, який було
зареєстровано на ім'я ОСОБА_4, було
придбано подружжям в період шлюбу, а
тому відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 СК
України, має правовий режим спільного
сумісного майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом прав
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Таким чином, частки сторін у спірному
майні, є рівними.

Як встановлено, судом та
підтверджується матеріалами справи,
спірне майно - автомобіль марки ВАЗ -21104,
державний номер НОМЕР_1, продано
відповідачем 22.02.2012 року, у період коли
сторони не підтримували сімейних
стосунків, що вбачається із рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 19
листопада 2012 року про розірвання шлюбу.

Як роз'яснено у п.30 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» у випадку
коли при розгляді вимоги про поділ
спільного сумісного майна подружжя
буде встановлено, що один із них
здійснив його відчуження чи використав
його на свій розсуд проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби або приховав його, таке
майно або його вартість враховується
при поділі.

Враховуючи, викладене та беручи до
уваги, що спірний автомобіль було
продано ОСОБА_4 через комісійний
магазин ФОП ОСОБА_7 за 26556,04 грн.- ОСОБА_6
22 лютого 2012 року та приймаючи до уваги
також те, що спірний автомобіль марки
ВАЗ -21104, державний номер НОМЕР_1 - є
неподільною річчю, і не може бути
реально поділений між сторонами
відповідно до часток, враховуючи
вимогу позивача, щодо сплати
компенсації вартості зазначеного
транспорту, колегія суддів вважає за
можливе розподілити майно подружжя:
стягнути із відповідача на користь
позивача грошову компенсацію за
проданий спірний автомобіль у сумі 13 275
грн.

В суді апеляційної інстанції позивач,
просила стягнути з відповідача на свою
користь, компенсацію в розмірі ?
частини коштів отриманих ОСОБА_4 від
продажу спірного автомобіля, оскільки
спірний автомобіль було продано за 26
556,04 грн. то відповідно половина від
його вартості і буде складати 13 275 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Центру надання
послуг УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
транспортного засобу ВАЗ -21104,
реєстраційний номер НОМЕР_4 двигун №
НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 2006 року випуску,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 22.02.2012
року недійсним, визнання договору
комісії № 394 реалізації транспортних
засобів від 22.02.212 року та довідку
рахунок Серія ДПІ № 223252 від 22.02.2012 року
недійсними та зобов'язання вчинити
певні дії, колегія суддів не вбачає
підстав для їх задоволення.

Як встановлено в суді апеляційної
інстанції,та враховуючи пояснення
самої позивачки ОСОБА_2 на сьогоднішній
день вона на автомобіль не претендує, а
лише бажає отримати компенсацію його
вартості на свою користь, а отже
задовольняючи позов ОСОБА_2 в цій
частині, та стягуючи на її користь
компенсацію у розмірі 13 275 грн., суд
апеляційної інстанції не вбачає
підстав для визнання вищевказаних
договорів недійсними, та враховуючи, що
порушене право ОСОБА_2, в даному випадку
захищається шляхом отримання нею
грошової компенсації ? вартості
автомобіля, що в свою чергу не
протирічить ст.. 16 ЦК України,
приходить до висновку про ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову в цій частині.

Дії відповідача ОСОБА_4 стосовно
розпорядження отриманими від продажу
автомобіля грошовими коштами та його
небажання добровільно сплатити ОСОБА_2
? їх частину є наслідком порушення
права ОСОБА_2 на їх отримання, однак не є
підставою для визнання укладеного
договору купівлі-продажу недійсним.

Враховуючи викладене та вимоги п. 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України рішення суду
необхідно скасувати, ухваливши нове
рішення про часткове задоволення
позову, а саме: визнати автомобіль
марки ВАЗ 21104, реєстраційний номер
НОМЕР_4 двигун № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3,
2006 року випуску спільним майном ОСОБА_4
та ОСОБА_2, розподілити майно: стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію
? частини вартості вищевказаного
автомобіля. В задоволенні позову
ОСОБА_2. до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Центру надання послуг УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
про визнання договору купівлі-продажу
спірного транспортного засобу від
22.02.2012 року, визнання договору комісії
№ 394 реалізації транспортних засобів
від 22.02.2012 року та довідку рахунок Серія
ДПІ № 223252 від 22.02.2012 року недійсними
слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 понесені та
документально підтверджені судові
витрати по оплаті судового збору у
загальному розмірі - 718,60 грн. (475 грн. - за
розгляд справи в суді першої та 243,60 грн.
за розгляд справи в суді апеляційної
інстанції.) та витрат на правову
допомогу у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 19 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Центру надання послуг УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області)
про визнання договорів купівлі-продажу
та комісії недійсними, поділ майна
подружжя, зобов'язання вчинити певні
дії задовольнити частково.

Визнати автомобіль ВАЗ 21104,
реєстраційний номер НОМЕР_4 двигун №
НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 2006 року випуску
спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Розподілити майно подружжя, стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію ?
частини вартості автомобіля ВАЗ 21104,
реєстраційний номер НОМЕР_4 двигун №
НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 2006 року випуску,
проданого ОСОБА_4 22.02.2012 року у сумі 13 275
грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Центру надання послуг
УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській
області)про визнання договору
купівлі-продажу транспортного засобу
ВАЗ -21104, реєстраційний номер НОМЕР_4
двигун № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, 2006
року випуску, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 22.02.2012 року недійсним, визнання
договору комісії № 394 реалізації
транспортних засобів від 22.02.2012 року та
довідку рахунок Серія ДПІ № 223252 від
22.02.2012 року недійсними та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 718,60 грн. та 1000 грн.
витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: