Справа № 445/1642/14
Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/783/6365/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді -
Копняк С.М.

суддів -
Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретарі -
Матяш С.І.

з участю апелянта -
ОСОБА_2

позивача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Золочівського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Золочівського районного суду
Львівської області від 08 серпня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 500 грн. 00 коп.
щомісячно, які підлягають індексації
відповідно до закону, починаючи з 22.07.2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної
скарги поcилається на те, що
оскаржуване рішення частково не
відповідає дійсним обставинам справи
та вимогам закону, є частково
незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що після укладення
шлюбу спільне подружнє життя між
сторонами не склалося. Однак, апелянт
має намір утримувати доньку та
піклуватися про неї. Він добровільно
дає кошти на утримання дитини
щомісячно по 200 грн. 00 коп.

Крім того зазначає, що має намір
звернутися до суду про примусове
виконання позивачем ОСОБА_4 рішення
Органу опіки та піклування про
побачення із дитиною ОСОБА_5

Мотивує апеляційну скаргу також і
тим, що на даний час він не може знайти
роботи, ніде не працює, допомагає
батькам по господарству в селищі. Часто
позичає кошти, щоб давати позивачу
щомісячно по 200 грн. 00 коп. на утримання
дитини. Інколи йому вдається знайти
тимчасову роботу по будівництву в
літній період, його середньомісячні
доходи становлять біля 500 грн. 00 коп., з
яких 200 грн. 00 коп. він дає на утримання
доньки. Суд всі ці обставини не
врахував та ухвалив несправедливе
рішення. Усі обов»язки щодо утримання
та виховання дитини він старається
виконувати у відповідності до вимог
ст.180 СК України.

Просить рішення Золочівського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2014 року змінити та стягувати з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
сумі 350 грн. 00 коп. щомісячно, які
підлягають індексації відповідно до
закону, починаючи з 21.07.2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_2 в підтримання
апеляційної скарги, пояснення позивача
ОСОБА_4 проти мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11
Постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№11 роз»яснив, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог
закону дотримався частково.

Згідно ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Права та обов»язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на
судовий захист.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Способи захисту суб»єктивних
цивільних прав розуміють як закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
закріплений в ст. 16 ЦК України.

На підставі ст. ст.10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Обставини визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які що мають
значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі.

Законодавство України встановлює
пріоритет інтересів дітей при
вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК
України), а також зобов»язує
дотримуватись засад рівності їх прав
щодо батьків (ст.142 СК України) та
справедливості у врегулюванні
сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

За приписами ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК
України).

Пунктом 17 постанови Пленуму
Верховного Суду від 15.05.2006 р. №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження НОМЕР_1 від
спільного життя у сторін народилася
донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком в
свідоцтві про народження вказаний
відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

З довідки № 389 від 01.08.2014 року,
виданої Сасівською сільською радою
Золочівського району Львівської
області вбачається, що неповнолітня
ОСОБА_5 проживає та зареєстрована разом
із позивачем ОСОБА_4 в с.Гутище
Золочівського району Львівської
області.

При визначені розміру
аліментів, вирішуючи справу у межах
заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та
відповідно до вимог ст.182 СК України,
суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги врахував стан здоров»я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров»я та матеріальне становище
платника аліментів, відсутність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Зокрема судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює,
має нерегулярний та мінливий
заробіток, є працездатним та немає на
утриманні інших осіб. Тому суд прийшов
до вірного висновку, що аліменти
необхідно стягувати у твердій грошовій
сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно,
починаючи з дня звернення позивача до
суду з позоом і до досягнення дитиною
повноліття.

Такі висновки суду є вірними та
відповідають положенням норм
матеріального права. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, а саме з резолютивної частини
рішення Золочівського районного суду
Львівської області від 08 серпня 2014
року, судом не взято до уваги приписи
ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Стаття 309 ЦПК України передбачає,
що підставами для скасування рішення
суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення або зміни рішення є:
неповне з'ясування судом обставини, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення у справі допустив порушення
норм матеріального права, а тому
рішення суду необхідно змінити, а саме,
доповнити резолютивну частину рішення
після слів «в сумі 500 грн. 00 коп.
щомісячно», словами «але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку».

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309
ч.1 п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апелційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Золочівського районного суду
Львівської області від 08 серпня 2014
року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення
після слів «в сумі 500 грн. щомісячно»
словами «але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку».

В решті рішення Золочівського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання рішенням
апеляційного суду законної сили.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Кабаль І.І.

ОСОБА_6