КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/838/14-ц
Провадження №2/319/260/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді
Солодовнікова Р.С.,

при секретарі
Костенко А.В.,

за відсутності осіб, які повинні
брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Куйбишевської
селищної ради Куйбишевського району
Запорізької області, треті особи:
Реєстраційна служба Куйбишевського
районного управління юстиції
Запорізької області, Куйбишевська
районна державна адміністрація, про
визнання права власності на земельну
ділянку, у зв'язку з втратою документу,

В С Т А Н О В И В :

До Куйбишевського районного суду
Запорізької області 11 вересня 2014 року
надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі -
позивач) до Куйбишевської селищної
ради Куйбишевського району
Запорізької області (далі - відповідач),
про визнання права власності на
земельну ділянку площею 4,6631 га,
розташовану на території
Куйбишевської селищної ради
Куйбишевського району Запорізької
області, у зв'язку з втратою документу
та визнання факту належності
правовстановлюючого документу.

В обґрунтування свої позовних вимог
позивач зазначив, що 28.03.1990 року був
принятий в члени колгоспу «Україна»,
який знаходився в смт. Куйбишеве
Куйбишевського району Запорізької
області. Після реорганізації
колективного сільськогосподарського
підприємства ОСОБА_1 як його член
отримав сертифікат на право на
земельну ділянку. Після процедури
виділення земельних часток в натурі 27
лютого 2006 року позивач отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку і відповідно земельну
ділянку площею 4,6631 га, розташовану на
території Куйбишевської селищної ради
Куйбишевського району Запорізької
області з цільовим призначенням
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Земельну ділянку (пай)
позивач здав в оренду TOB «Україна», а
адміністрація товариства в 2011 році
додивилася, що він по паспорту ОСОБА_1, а
в державному акті в графі про власника
земельної ділянки записано ОСОБА_1 і
наголосила на тому, що
правовстановлюючий документ необхідно
привести у відповідність з даними
зазначеними в паспорті. Позивач
залишив у орендаря ксерокопію
державного акту на право власності на
земельну ділянку, а оригінал здав до
Запорізького інституту землеустрою
для виготовлення нового державного
акту без помилки в написанні мого
імені. Для отримання нового державного
акту ОСОБА_1 в 2012 році повторно
виготовив технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), отримав витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку з відомостями про її
реєстрацію і про власника, і разом з
цими документами поїхав до
відповідальної особи, тобто до тієї,
якій здав оригінал державного акту, але
йому повідомили, що вказана особа
померла і пояснили, що ця особа не була
при інституті, а лише займалась
землевпорядною діяльністю, тобто була
вхожа до установи інституту. Таким
чином, за таких обставин документ, який
засвічував право власності позивача на
земельну ділянку було втрачено, що
відповідно до ст. 392 ЦК України дає йому
право звертатися до суду з питання
відновлення своїх майнових прав, тобто
з питанням визнання права власності на
земельну ділянку, а також встановлення
юридичного факту належності
правовстановлюючого документу.

Представник позивача звернувся до суду
з заявою про розгляд справи без його
участі, на задоволенні позову про
визнання права на земельну ділянку
наполягає.

Відповідач звернувся до суду з заявою
про розгляд справи без його участі,
проти задоволення позову про визнання
права на земельну ділянку не заперечує,
просить справу розглянути без його
участі.

Від третіх осіб - реєстраційної служби
та Куйбишевської районної державної
адміністрації надійшли заява про
розгляд справи без участі їх
представників, проти задоволення
позову не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши надані докази, прийшов до
наступних висновків.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено,
що суд розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених вимог та на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 28
березня 1990 року позивач був прийнятий в
члени колгоспу «Україна», який
знаходився в смт. Куйбишеве
Куйбишевського району Запорізької
області, що підтверджується копією
трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.7).

Після реорганізації колективного
сільськогосподарського підприємства,
ОСОБА_1 як його член, отримав сертифікат
на право на земельну ділянку від 10
липня 1996 року. Зазначену земельну
ділянку позивач здавав в оренду ТОВ
«Україна», що підтверджується
договором оренди земельної частки (паю)
від 10 березня 2000 р. (а.с. 14).

27 лютого 2006 року позивач отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 4,6631 га,
розташовану на території
Куйбишевської селищної ради
Куйбишевського району Запорізької
області з цільовим призначенням
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується копією
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЗП №135302 (а.с. 8).

Відповідно до паспорту громадянина
України, який виданий Куйбишевським РВ
УМВС України 29 червня 1995 року, позивач є
ОСОБА_1, зареєстрований з 1998 року за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5), однак в
Державному акті на право власності на
земельну ділянку, виданому 27 лютого 2006
року, власник зазначений як ОСОБА_1,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1,
тобто невідповідність є у написанні
ім'я: «ОСОБА_1» і «ОСОБА_1».

Позивач у позові посилається на те, що у
зв'язку з розбіжностями у написанні
його імені в правовстановлюючих
документах, він подав їх до відповідних
установ для виправлення помилки, однак
документ, який засвічував право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку
було втрачено.

Факт належності позивачу державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку підтверджується
паспортом громадянина України на ім'я
ОСОБА_1, Витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Суд приходить до висновку, що при
складанні Державного акту на право
власності на земельну ділянку, була
допущена помилка у написанні імені
власника: замість «ОСОБА_1»,
помилкового зазначене ім'я «ОСОБА_1».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Права власності на спірне майно
сторонами не оспорюється, а тому на
думку суду, майнові права ОСОБА_1
підлягають захисту в судовому порядку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що
відповідають переліченим нормам
закону, доведеними вищевказаними
належними та допустимими доказами. Суд,
виходячи із встановлених обставин
справи, прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог.

Питання про стягнення судових витрат
позивач у позові не порушує.

На підставі викладеного, керуючись
ст.392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт
належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку Серії ЗП
№ 135302, виданого Куйбишевською районною
державною адміністрацією на підставі
розпорядження від 29 червня 2005 року №283.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 4,6631 га,
розташовану на території
Куйбишевської селищної ради
Куйбишевського району Запорізької
області, кадастровий номер
:07:001:0063, цільовим призначенням
якої є ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване рішення, шляхом
подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення. Якщо
рішення було ухвалено без участі особи,
яка його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
Р.С.Солодовніков