УХВАЛА

Справа № 564/2146/14-ц

22 вересня 2014 року

Суддя Костопільського районного суду
Рівненської області Грипіч Л.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту отримання травми
при проходженні строкової військової
служби,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про
встановлення факту отримання травми
при проходженні строкової військової
служби. В заяві вказує, що проходив
службу в лавах ОСОБА_2 СРСР на посаді
рядового з 10 травня 1979 року по 20 жовтня
1980 року. Під час проходження служби в
м.Іркутську 26.04.1980р отримав проникаюче
вогнепальне поранення черепа і
головного мозку. Через втрату
медико-експертної справи інваліда
ОСОБА_1 відсутністю матеріалів
службового розслідування причин
каліцтва ОСОБА_1 у 1980 році, медичної
книжки та інших військових документів,
які б підтверджували факт і обставини
отримання поранення ним та лікування з
цього приводу у лікувальних закладах в
період проходження ним військової
служби, Костопільська МСЕК не може
пов'язати інвалідність із проходженням
служби у лавах збройних сил СРСР.
Встановлення даного факту потрібне для
призначення пенсії для інвалідів 1-ої
групи за нормами ЗУ "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб", розмір якої збільшений на 50%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, що втратили
працездатність.

На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, на
яку покликається заявник в своїй заяві,
суд може встановлювати факти
належності особі документів, що
посвідчують особу, наприклад довідок
про поранення чи перебування у
госпіталі через поранення. Проте, зі
змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він
просить встановити факт одержання ним
поранення під час проходження
військової служби в лавах ОСОБА_2 СРСР.
На думку суду, факт про який просить
заявник не підлягає розгляду у порядку,
передбаченому ст.256 ЦПК України,
оскільки ці питання вирішуються
органом, який видає документ, а не в
судовому порядку.

Згідно з рекомендаціями, наданими у п.2
постанови Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 р. №5 ( зі
змінами, внесеними постановою Пленуму
від 25 травня 1998 р.) "Про судову практику
в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення" не підлягають
розгляду у порядку цивільного
судочинства та не можуть бути
встановлені в судовому порядку факти
про одержання поранення, контузії в
боях при захисті України, СРСР чи при
виконанні інших обов'язків військової
служби.

Аналогічні рекомендації викладені і в
абз.16 першого розділу Листа Верховного
Суду України від 01.01.2012р "Судова
практика розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення ".

Оскільки заява не підлягає розгляду в
судах у порядку цивільного
судочинства, відповідно до вимог п.1 ч.2
ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо .

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.2
ст.122 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження у справі за його заявою про
встановлення факту отримання травми
при проходженні строкової військової
служби.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Рівненської області через
Костопільський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:          Грипіч Л.А.