У х в а л а

17 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової
Т.Л., Карпенко С.О.,

Наумчука М.І., Олійник
А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання
недійсними договорів відчуження
транспортних засобів,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_16 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 5 жовтня 2002 року
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4, рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 7 лютого 2012 року шлюб
розірвано. За час шлюбу ними набуто
рухоме майно, а саме транспортні
засоби, що є їх спільною власністю.
Однак ОСОБА_4 позбавив її частки у
спільному майні подружжя шляхом
продажу транспортних засобів без її
згоди. З огляду на зазначене, просила
визнати недійсними укладені ОСОБА_4
договори відчуження автомобілів: «Subaru
Outback», державний номер НОМЕР_1, «Mercedes
Benz», державний номер НОМЕР_2, «ВАЗ 21102»,
державний номер НОМЕР_3, «ВАЗ 21103»,
державний номер НОМЕР_4, «ВАЗ 21104»,
державний номер НОМЕР_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 21 жовтня
2013 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір відчуження
транспортного засобу «Subaru Outback»,
державний номер НОМЕР_1, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 13 січня 2014
року рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 жовтня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог скасовано
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 березня 2014
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 13 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання
недійсним договорів відчуження
транспортних засобів.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. ст. 60, 70, 71 СК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 10 вересня 2014
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 30 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 22 липня 2014 року у справі про
визнання договору недійсним; ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 вересня 2014 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 31 березня 2014 року у справі про поділ
спільного майна подружжя та визнання
права власності.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення, постановлені судом касаційної
інстанції 10 вересня 2014 року, 17 вересня
2014 року, на які заявник посилається як
на приклади неоднакового застосування
ст. ст. 60, 70, 71 СК України, мають різний
предмет та підстави позову, містять
різні встановлені судом фактичні
обставини у порівнянні з судовим
рішенням, про перегляд якого просить
заявник.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання
недійсними договорів відчуження
транспортних засобів до провадження
Верховного Суду України за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов Судді:
Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко М.І.Наумчук
А.С.Олійник