Справа № 297/2386/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Рафайнівської
сільської ради про визнання права
власності на будинковолодіння,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до виконавчого комітету
Рафайнівської сільської ради про
визнання права влансості на
будинковолодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1. Позивач мотивував позов тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько
ОСОБА_1, який до своєї смерті проживав
разом з позивачем в будинку по
вищевказаній адресі. ОСОБА_1 на випадок
свої смерті заповітного розпорядження
не залишив. Інші спадкоемці ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовилися від спадщини в
користь позивача, тому він є єдиним
спадкоємцем за померлим батьком ОСОБА_1
Позивач вказує, що з дня смерті батька
він фактично вступив в управління
спадковим майном, що свідчить про
прийняття ним спадщини. Звернувшися до
нотаріуса з метою оформити право на
спадщину, йому було відмовлено через
те, що відсутні правовстановлюючі
документи на спадковий будинок. У
зв'язку з вищевказаним позивач
звернувся до суду за захистом своїх
майнових прав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, проте подав до суду заяву, в
якій просить розглянути позов без його
участі, позовні вимоги підтримує та
просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконкому
Рафайнівської сільської ради в судове
засідання не з'явився. Зі змісту заяви,
яка подана ним до суду, вбачається, що
відповідач не заперечує проти позовних
вимог та просить розглянути справу без
участі їнього представника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповітного
розпорядження не залишив. Інші
спадкоемці ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відмовилися від спадщини в користь
позивача, тому він є єдиним спадкоємцем
за померлим батьком ОСОБА_1 Однак, як
вбачається з роз'яснення приватного
нотаріуса, видати свідоцтво про право
на спадщину не є можливим, оскільки
спадковий будинок не зареєстрований
відповідним чином.

Крім того, частиною 1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

Відповідно Закону, за відсутності
будь-якого застереження, факт, визнаний
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, вважається
встановленим. Тобто, визнання позову
відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України,
є обов'язковим для суду, оскільки
обставини, визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання
позову відповідачем у справі і
задовольняє позов ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 376, 392, 1218, 1233-1235, 1268 ЦК України, ст. ст.
61, 62, 64, 66, 174, 208, 209, 212-216, 218, 223 ЦПК України,
суд

рішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок
садибного типу, загальною площею 140,7 кв.
м., та надвірні споруди, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1 - в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд.

Суддя Гецко Ю. Ю.