Дата документу 29.10.2014 Справа № 554/6238/14-ц
Провадження № 2/554/2279/2014
Єдиний унікальний номер: 554/6238/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2014 року суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Тімошенко
Н.В., розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування додаткових витрат
пов'язаних з утратою здоров'я в зв'язку
зі скоєним злочином,

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування додаткових
витрат пов'язаних з утратою здоров'я в
зв'язку зі скоєним злочином,
посилаючись на те, що 10.08.2013 року
близько 21:30 год. відповідач,
перебуваючи на зупинці громадського
транспорту із корисливих мотивів, з
метою заволодіння чужим майном, вчинив
на нього напад, поєднаний із
застосуванням насильства небезпечного
для його життя та здоров'я, завдавши
один удар правою рукою в область
голови, вісім ударів ногою в область
тулуба та голови, після чого заволодів
його особистим майном, чим завдав
матеріальної шкоди на загальну суму 1736
грн., що підтверджується вироком
Октябрського районного суду від 27
вересня 2013 року.

ОСОБА_2 позивачу було відшкодовану
матеріальну шкоду, однак, на даний час з
метою усунення ушкоджень обличчя
позивачу потрібне хірургічне
втручання - реносептопластика,
вартість якої складає 13650 грн..

Оскільки, звернення позивача до
відповідача з вимогою добровільного
відшкодування коштів для проведення
майбутнього лікування в результаті
завданих тілесних ушкоджень
залишилися без відповіді, він
вимушений був звернутися до суду.

У судове засідання позивач не з'явився,
надавши заяву про слухання справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
наполягаючи на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце слухання
справи, не повідомив про причини своєї
неявки, однак направив до суду
заперечення на позовну заяву,
відповідно до яких він не погоджується
із позовними вимогами, оскільки
позивачем на підтвердження
необхідності здійснення додаткових
витрат на лікування не надано суду
висновок судово-медичної експертизи
щодо потреби проведення йому
оперативного втручання.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Позивач проти розгляду справи у
відсутність відповідача не
заперечував.

Суддя вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 Цивільного кодеку
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи, суддя
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову з наступних
підстав.

Суддею встановлено, що ОСОБА_2 10.08.2013
року близько 21:30 год., перебуваючи на
зупинці громадського транспорту із
корисливих мотивів, з метою
заволодіння чужим майном, вчинив напад
на ОСОБА_1 поєднаний із застосуванням
насильства небезпечного для його життя
та здоров'я, завдавши один удар правою
рукою в область голови, вісім ударів
ногою в область тулуба та голови, після
чого заволодів його особистим майном,
чим завдав йому матеріальної шкоди на
загальну суму 1736 грн., що
підтверджується вироком Октябрського
районного суду від 27 вересня 2013 року.

Внаслідок протиправних дій гр. ОСОБА_2
згідно висновку судово - медичної
експертизи № 1489 від 22.08.2012 року
позивачу були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, закритого
перелому кісток носу зі зміщенням,
гематоми м'яких тканин та крововиливу
шкіри обличчя справа, саден та
крововилива шкіри обох верхніх та
нижніх кінцівок, які кваліфікуються як
тілесні ушкодження легкого ступеню
тяжкості, які спричинили короткочасний
розгляд здоров'я.

ОСОБА_2 позивачу було відшкодовано
збитки у повному обсязі, що
підтверджується вироком Октябрського
районного суду від 27 вересня 2013 року.

На даний час позивач має діагноз -
«сколічне викривлення спинки носа,
рубцева деформація правої верхньої
повіки». З метою усунення вказаних
ушкоджень потрібне хірургічне
втручання - реносептопластика. Згідно
наданої довідки № 282 від 29.09.2013 року з
ТОВ «Клінік пластичної косметичної
хірургії» вартість оперативного
втручання, включаючи загальне
знеболення, складає 13650 грн..

Звернення позивача до відповідача з
вимогою добровільного відшкодування
коштів для проведення майбутнього
лікування в результаті завданих
тілесних ушкоджень залишилися без
відповіді.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична
або юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами справ за позовами про
відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року
стягнення додаткових витрат
потерпілого може бути проведено на
майбутній час у межах строків,
зазначених у висновку МСЕК або
судово-медичної експертизи.

Таким чином для підтвердження
необхідності здійснення додаткових
витрат на лікування, позивач повинен
був надати суду висновок
судово-медичної експертизи щодо
потреби проведення оперативного
втручання потерпілому.

Однак відповідного висновку до суду
позивачем надано не було.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже, позивачем на підтвердження своїх
позовних вимог не було надано до суду
допустимих доказів, у зв'язку з чим
заявлені вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. 1195 ЦК України, п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
справ за позовами про відшкодування
шкоди» №6 від 27.03.1992 року, ст.ст. 2-11, 58-61,
88, 159, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування додаткових витрат
пов'язаних з утратою здоров'я в зв'язку
зі скоєним злочином, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

СуддяН. В. Тімошенко