АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Антипова Л.О.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
за довіреністю - Козинського Євгена
Юрійовича на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 16 травня 2014
року у справі за заявою головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Пецяк Людмили
Вікторівни про встановлення способу і
порядку виконання рішення Постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків від 13
лютого 2009 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
зацікавлена особа: Приватне
підприємство "Компанія "Нафтаком", -

ВСТАНОВИЛА:

02 вересня 2013 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Пецяк Л.В. звернулася до суду з
заявою, у якій просила змінити спосіб і
порядок виконання рішення постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків від 13
лютого 2009 року за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, на
виконання якого ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва № 6-433/09 від 12
травня 2009 року видано виконавчий лист
№ 6-433/09 від 20 травня 2009 року, а саме:
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
продажу, встановленою на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, тобто на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
рішення постійно діючого Третейського
суду при асоціації українських банків
від 13 лютого 2009 року за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки неможливо
виконати у зв'язку з тим, що зазначена в
його резолютивній частині початкова
ціна продажу предмета іпотеки значно
перевищує реальну ринкову вартість
нерухомого майна на сьогодні.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 травня 2014 року у
задоволенні заяви головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Пецяк Л.В. було
відмовлено.

22 липня 2014 року представник ПАТ
«Укрсоцбанк» за довіреністю -
Козинський Є.Ю. подав апеляційну скаргу
на вказану ухвалу, у якій, посилаючись
на порушення норм матеріального і
процесуального права, просив її
скасувати та постановити нову ухвалу
про задоволення заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
третейського суду. В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказав, що суд
першої інстанції керувався нормами ЖК
України, однак предмет іпотеки не
входить до житлового фонду в розумінні
ст. 4 ЖК України. Також апелянт вказав,
що державний виконавець звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення, а не про
його встановлення як помилково вважав
суд першої інстанції при постановленні
ухвали. На думку апелянта, встановлення
способу реалізації предмета іпотеки з
початковою ціною продажу, встановленою
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, тобто на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій, ніяким чином не
порушуватиме права жодного з учасників
виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Укрсоцбанк» за довіреністю - Максюка
Е.А. апеляційну скаргу підтримав і
просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника ПАТ
«Укрсоцбанк», вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 12 травня 2009 року
Дніпровським районним судом м. Києва
розглянуто справу № 6-433/09 за заявою
Полтавської обласної філії
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на
підставі рішення постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 13 лютого 2009 року
про звернення стягнення на предмет.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Великобагачанського
районного управління юстиції у
Полтавській області від 05 червня 2009
року відкрито виконавче провадження та
надано боржнику термін для
добровільного виконання до 12 червня 2009
року.

Державним виконавцем ВДВС
Великобагачанського районного
управління юстиції у Полтавській
області 10 серпня 2009 року складено акт
опису й арешту майна боржника. Листом
від 14 жовтня 2010 року відділом державної
виконавчої служби Великобагачанського
районного управління юстиції у
Полтавській області повідомлено
сторони виконавчого провадження про
спосіб реалізації предмета іпотеки
стартовою ціною 2 207 650 грн. Листом № 742/01
від 25 листопада 2010 року Філією
Приватного підприємства «Нива - В.Ш.»
повідомлено, що перші прилюдні торги
призначені на 10 грудня 2010 року зі
стартовою ціною лоту - 2207650 грн., не
відбулися у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту.

Листом № 22/01 від 19 січня 2011 року Філії
Приватного підприємства «Нива -В.Ш.»
повідомлено, що повторні прилюдні
торги призначені на 07 лютого 2010 року
стартовою ціною лоту - 2185573,50 грн. не
відбулися у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту.

Другі прилюдні торги не відбулися в
зв'язку з відсутністю купівельного
попиту. Листом ВДВС
Великобагачанського районного
управління юстиції у Полтавській
області за вих. № 2086 від 03 березня 2011
року стягувача було повідомлено, що
прилюдні торги не відбулися двічі та
нереалізоване майно знято з продажу у
зв'язку з відсутністю купівельного
попиту та одночасно запропоновано
залишити за собою нереалізоване майно
в порядку ч. 4 ст. 61 Закону України «Про
виконавче провадження».

Постановою ВДВС Великобагачанскього
районного управління юстиції у
Полтавській області від 10 травня 2011
року виконавчий документ повернуто
стягувачу на підставі п. 3 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

ПАТ «Укрсоцбанк» 23 червня 2011 року до
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Полтавській області повторно
було пред'явлено вищезазначений
виконавчий документ. Постановою
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області від 05 липня 2011 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 6-433/09 від 20 травня 2009 року
Дніпровського районного суду м. Києва.
Постановою підрозділу примусового
виконання рішень від 05 липня 2011 року
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження.
Актом опису та арешту майна боржника
від 04 серпня 2011 року проведено опис
арештованого нерухомого майна, а саме:
нежитлової будівлі - комплексу, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Згідно листа № 818/01 від 25 жовтня 2011 року
Філії 17 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» перші прилюдні торги зі
стартовою ціною лоту - 2207650,00 грн. без
ПДВ призначені на 14 жовтня 2011 року - не
відбулися у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту.

Відповідно до повідомлення Філії 17 ПП
«Нива В.Ш.» від 03 лютого 2012 року № 106/01
другі прилюдні торги з реалізації
вказаного нерухомого майна не
відбулися в зв'язку з відсутністю
купівельного попиту.

Листом відділу примусового виконання
рішень № 2228 від 16 березня 2012 року
відповідно до ч. 6 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
запропоновано стягувачу залишити
нереалізоване майно за собою за
початковою вартістю. Відповідно до
повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» від 30
березня 2012 року № 19.1-14/37-200 ПАТ
«Укрсоцбанк» відмовився від залишення
за собою в рахунок погашення боргу
нереалізованого майна.

Постановою відділу примусового
виконання рішень ВП 27356526 виконавчий
документ повернуто стягувачу на
підставі п. 3 статті 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Постановою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 16 травня 2012 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 6- 433/2009
від 20 травня 2009 року Дніпровського
районного суду м. Києва щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
нерухоме майно-нежитлова будівля,
комплекс, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_3, для задоволення грошових вимог
Полтавської обласної філії
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» за
договором відновлювальної кредитної
лінії № 720/1-075 від листопада 2007 року в
сумі 4 198 793, 67 грн. та відшкодування
сплаченого третейського збору у сумі
25500 грн. та встановлено спосіб
реалізації предмету іпотеки - шляхом
його продажу на прилюдних торгах в
межах процедури виконавчого
провадження, за початковою ціною
реалізації 2 207 650 грн. Постановою від 16
травня 2012 року накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження.

Актом опису та арешту майна від 20
лютого 2013 року державним виконавцем
відділу описано та накладено арешт на
вищезазначене майно, що належить
ОСОБА_3

До відділу 22 серпня 2013 року надійшла
заява ПАТ «Укрсоцбанк» № 01-24/37- 9933 від 20
серпня 2013 року з проханням звернутися
до суду, який видав виконавчий документ
з заявою про зміну способу та порядку
виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд
першої інстанції керувався ст. 373 ЦПК
України та виходив з того, що спосіб та
порядок виконання рішення
встановлений.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» у виняткових
випадках за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу порядку виконання.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року № 14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до ст. 351
ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувану, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Отже, під зміною способу і порядку
виконання рішення розуміється вжиття
судом нових заходів для виконання
рішення, заміна одного заходу
примусового виконання іншим.

Положеннями ч. 2 ст. 591 ЦК України
передбачено, що початкова ціна
предмета застави для його продажу з
публічних торгів визначається в
порядку, встановленому законом. Якщо
звернення стягнення здійснюється за
рішенням суду, суд у своєму рішенні
може визначити початкову ціну предмета
застави.

Згідно з приписами ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у резолютивній частині
рішення обов'язково зазначається
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Таким чином, визначення початкової
ціни реалізації предмета іпотеки
відбувається на стадії судового
розгляду справи та відповідно не може
вирішуватися під час виконання
рішення, оскільки в даному випадку буде
змінено суть рішення.

Зміна початкової ціни реалізації
предмета іпотеки не є зміною способу і
порядку виконання рішення суду,
оскільки в даному випадку визначений
судом спосіб виконання рішення суду
полягає у реалізації предмета іпотеки
на прилюдних торгах.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про відмову у задоволенні заяви
державного виконавця про зміну способу
і порядку виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає, так як вони
не спростовують висновку суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
заяви.

Таким чином, ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 16 травня 2014
року є такою, що постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.
308, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» за довіреністю -
Козинського Євгена Юрійовича -
відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 16 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді