ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3495/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі :

головуючого судді
Набудович
І.О.

при секретарі
Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІМПЕРІАЛ БУД ПЛЮС»,
третя особа : директор Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІАЛ
БУД ПЛЮС» ОСОБА_3 про скасування наказу
про звільнення та поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача ТОВ «Імперіал
Буд Плюс», третя особа ОСОБА_3 про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що він
з 01 лютого 2013 року був прийнятий на
роботу до ТОВ «Імперіал Буд Плюс» на
посаду начальника виробництва.
Зазначив, що за результатами
співбесіди ним було написано дві заяви
про прийняття на роботу, одна до ТОВ
«Імперіал Буд», а інша до ТОВ «Імперіал
Буд Плюс». Оскільки з наказом про
прийняття на роботу позивач
ознайомлений не був, тому до останнього
не знав, на яке саме підприємство він
був прийнятий. Зазначав, що в період з
26.12.2013 року по 31.12.2013 року його було
відправлено у відрядження у м. Львів та
у м. Торчин за усним розпорядженням
засновника відповідача ОСОБА_4 Після
прибуття з відрядження його не
допускали на робоче місце, а 27.01.2014 р.
викликали на роботу та ознайомили з
наказом про звільнення № 5 від 24.01.2014
року, в якому підставою звільнення
зазначено прогул ( п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України). Факт його перебування на
об'єкті ТОВ «ЛКФ «Світоч»
задокументовано електронним листом
замовнику від ТОВ «Імперіал Буд» та
реєстрацією входу на підприємство, а на
об'єкті ПрАТ «Волиньхолдинг» позивачем
та інженером ОСОБА_5 було складено
дефектний акт. Зазначав, що недопущення
його на підприємство та складання
актів про відсутність на робочому
місці під час відрядження
відповідачем та третьою особою
створювалися штучно для можливості
його звільнення за прогули. Вважає, що
наказ № 5 від 24.01.2014 року про його
звільнення є незаконним та підлягає
скасуванню з подальшим поновленням
позивача на посаді. Просив суд
скасувати наказ № 5від 24.01.2014 року по
особовому складу ТОВ «Імперіал Буд
Плюс» про звільнення у зв'язку з
прогулом без поважних причин та
поновити позивача на посаді начальника
виробництва ТОВ «Імперіал Буд Плюс».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні,
надавши письмові заперечення по суті
заявлених позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала, просила відмовити
у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представників сторін, третьої особи,
дослідивши матеріали справи, вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу № 2 від 01.11.2013 року позивач
ОСОБА_2 прийнятий на постійну роботу на
посаду начальника виробництва в ТОВ
«Імперіал Буд Плюс» з 01 листопада 2013
року на підставі заяви позивача (а.с. 5,
23).

Як убачається з матеріалів справи,
помічником технолога ЛКМ ОСОБА_6 та
технологом ЛКМ ОСОБА_7 складалися
доповідні записки про відсутність
ОСОБА_2 на робочому місці та в цілому на
підприємстві у період з 26.12.2013 року -
23.01.2014 року ( а.с. 25-41), а також акти про
відсутність на роботі позивача за
підписом директора ТОВ «Імперіал Буд
Плюс» ОСОБА_3 (а.с. 42-59).

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачем було проведено службову
перевірку та за її результатами видано
накази від 27.12.2013р., 28.12.2013р., 31.12.2013р.,
08.01.2014р., 09.01.2014р., 10.01.2014р., 13.01.2014р.,
14.01.2014р., 15.01.2014р., 16.01.2014р., 17.01.2014р.,
20.01.2014р., 21.01.2014р., 22.01.2014р., 23.01.2014р.,
24.01.2014р. про надання ОСОБА_2 письмових
пояснень про причини своєї відсутності
на робочому місці у вказані дні (т. 1 а.с.
60-75).

Наказом директора ТОВ «Імперіал Буд
Плюс» ОСОБА_3 № 5 від 24.01.2014 року
позивача звільнено з займаної посади з
24.01.2014 року у зв'язку з прогулом без
поважної причини згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП
України (а.с. 76).

Позивач ОСОБА_2 ознайомлений з наказом
про звільнення 27.01.2014 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що в період з
26.12.2013 року по 31.12.2013 року включно він
перебував у відрядженні у м. Львів та у
м. Торчин за усним розпорядженням
ОСОБА_4, яка є власником ТОВ «Імперіал
Буд». На підтвердження цього позивачем
надано дефектний акт від 30.12.2013 року,
складений та підписаний позивачем та
інженером з питань реконструкції та
будівництва ПрАТ «Волиньхолдинг»
ОСОБА_5 (а.с. 7), фіскальний чек з
автозаправки у Львівській області за
27.12.2013 року (а.с. 180), чек з гіпермаркету
Епіцентр у м. Львів за 27.12.2013 року (а.с. 182)
та копія листа ОСОБА_8 про перебування
разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у відрядженні
у м. Львів за дорученням ТОВ «Імперіал
Буд» з 27.12.2013 року (а.с. 183).

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі поданих ними доказів.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Разом з тим, надані позивачем в якості
доказів дефектний акт та чеки не є
належними доказами в розумінні ст. ст.
10, 60 ЦПК України, які б свідчили про
перебування позивача у відрядженні,
пов'язаному з виконанням покладених на
нього трудових обов'язків за вказаний
період.

Натомість, в матеріалах справи
знаходяться нотаріально посвідчені
заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про те, що
попередні їх заяви про перебування у
робочому відрядженні у м. Львів з 26.12.2013
року є неправдивими та написані на
прохання ОСОБА_2

Крім того, згідно з листом ПАТ
«Львівська кондитерська фабрика
«Світоч» № 109 від 27.03.2014 року, ПАТ «ЛКФ
«Світоч» не мало
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Імперіал Буд
Плюс», а гр. ОСОБА_2 не направлявся ТОВ
«Імперіал Буд» та ТОВ «Імперіал Буд
Плюс» для виконання гарантійних робіт
(а.с. 167).

Також, ПАТ «Волиньхолдинг» своїм
листом № 170/01-12 від 28.03.2014 року
повідомило, що за 2013 рік дані про
проходження інструктажів ОСОБА_2,
необхідних для допуску до роботи, у
товариства відсутні (а.с. 168).

Посилання позивача на існування усного
розпорядження гр. ОСОБА_4 про
необхідність робочого відрядження у м.
Львів від ТОВ «Імперіал Буд» та
повноваження діяльності від імені
цього товариства ґрунтується лише на
поясненнях ОСОБА_2, жодним належним
доказом не підтверджується та
суперечить письмовим доказам у справі.
Також не доведено у жодний спосіб
відсутність можливості у позивача бути
присутнім на своєму робочому місці та
вчинення відповідачем дій, що
перешкоджали виконанню позивачем
своїх трудових обов'язків. Інших
доказів, які б свідчили про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог, позивачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи відсутність належних та
допустимих доказів зі сторони позивача
на підтвердження заявлених позовних
вимог, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_2 до ТОВ «Імперіал Буд Плюс»
про скасування наказу про звільнення
та поновлення на роботі задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 2018, 209,
212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 40,
149 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІМПЕРІАЛ БУД ПЛЮС»,
третя особа : директор Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІАЛ
БУД ПЛЮС» ОСОБА_3 про скасування наказу
про звільнення та поновлення на роботі
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

І.О. Набудович