У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Соловйовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа: ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа: ОСОБА_3, яку в ході судового розгляду доповнювала.

В обґрунтування скарги зазначала, що 10.12.2013 року їй стало відомо про проведення Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ за ініціативою ОСОБА_3 захвату її жилого приміщення з метою заселення ОСОБА_3 в квартиру, де вона проживає. Державним виконавцем не було надано їй матеріали виконавчого провадження для ознайомлення, у звязку з чим зі вказаними матеріалами вона ознайомилася 17.12.2013 року, лише після того, як Запорізьким окружним адміністративним судом було зобовязано державного виконавця ознайомити ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження.

Як їй стало відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження на підставі заочного рішення, заяву про перегляд якого ОСОБА_1 було подано до суду, тобто вказане заочне рішення не набрало законної сили.

Крім того, завник посилалась на те, що вона не отримувала постанови про відкриття виконавчого провадження про виселення її з квартири, а також вимоги про які-небудь зобовязання ОСОБА_1 на 13.12.2013 року, у звязку з чим вважала дії державного виконавця незаконними.

Посилаючись на вказані обставини просила суд визнати дії державного виконавця протиправними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 та вселення ОСОБА_3 по оскарженому заочному рішенню, закривши виконавче провадження, а також скасувати постанову від 13.12.2013 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 340 грн., як таку, що не відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала всі викладені доводи скарги, проте змінила свої вимоги та просила закрити обєднане виконавче провадження по виселенню сімї ОСОБА_1 та вселенню ОСОБА_3, у звязку з неможливістю його виконання, та скасувати постанову державного виконавця від 13.12.2013 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 з підстав зазначених у скарзі

Державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та просила відмовити у її задоволенні.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду скарги була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності суду не подавала.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 перебувають виконавчі провадження відносно:

- ОСОБА_1 - ВП № 25958313 та ОСОБА_4 ВП № 25958545 про виселення з квартири АДРЕСА_1, стягувачами по яким є Виконавчий комітет Запорізької міської ради та ОСОБА_3 Вказані виконавчі провадження були відкриті на підставі виконавчого документу виконавчого листа № 2-1, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 10 серпня 2010 року;

- ОСОБА_5 ВП № 38363587 та ОСОБА_6 ВП № 38363578 про виселення їх без надання іншого житлового приміщення, стягувачем по яким є ОСОБА_3, а також виконавчі провадження по вселенню ОСОБА_3 у квартиру №; 23 в буд. № 45-а по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі, боржниками по яким є ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вказані виконавчі провадження були відкриті на виконання виконавчого документу виконавчого листа № 0818/8982/2012, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 17 грудня 2012 року.

Всі вказані виконавчі провадження знаходяться в провадженні державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 і є окремими виконавчими провадженнями, що підтверджується їх відповідними номерами.

Оскільки до суду зі скаргою на дії державного виконавця звернулась ОСОБА_1, суд не розглядає доводи скарги, що стосуються дій державного виконавця по виконанню виконавчих документів щодо боржників ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ перебувало виконавче провадження про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 з виконання виконавчого листа № 2-1, виданого 10.08.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, провадження по якому було зупинено на підставі постанови державного виконавця.

11.11.2013 року стягувач ОСОБА_3 звернулась до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про повторне виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири № 23 за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 45-а, на підставі ухвали Орджонікідзевського району м. Запоріжжя № 335/6562/13-ц від 28.10.2013 року про повторне виселення.

Згідно ч. 11 ст. 79 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

18.11.2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 на підставі ч. 11 ст. 79 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про поновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1, виданого 10.08.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. ОСОБА_1 надано строк до 02.12.2013 року для добровільного виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2013 року.

Згідно реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 19.11.2013 року, копію постанови про поновлення виконавчого провадження від 18.11.2013 року, було відправлено ОСОБА_1 19.11.2013 року, за адресою її проживання, зазначеною у виконавчому документі ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2013 року, а саме: АДРЕСА_2.

Станом на 02.12.2013 року ухвалу суду боржник не виконав, що підтверджується відповідним актом державного виконавця.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 79 Закону України Про виконавче провадження, у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

02.12.2013 року рекомендованим листом з повідомленням на адресу боржника, зазначеною у виконавчому документі ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2013 року, державним виконавцем направлено вимогу, в якій письмово повідомлено ОСОБА_1 про день і час примусового виселення (13.12.2013 вул. 40 років Радянської України 45-а/23, м. Запоріжжя), що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 04.12.2013 року.

За таких обставин судом встановлено, що державним виконавцем дотримано вимоги ст. 79 Закону України Про виконавче провадження про поновлення виконавчого провадження на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2013 року по повторне виселення ОСОБА_1, вимоги ст. 31 Закону України Про виконавче провадження щодо повідомлення боржника про вчинення виконавчих дій.

Посилання скаржника на те, що вона не отримувала жодного документу, оскільки як зазначала ОСОБА_1 у своїх скаргах, всю поштову кореспонденцію на її імя забирає ОСОБА_3, яка має вільний доступ до поштової скриньки, не може свідчити про порушення державним виконавцем вимог щодо повідомлення боржника про поновлення виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 також зазначала адресою свого проживання саме кв. 23, буд. № 45-а, вул. 40 років Радянської України, м. Запоріжжя, що свідчить про безпідставність її доводів про неотримання поштової кореспонденції за вказаною адресою.

Статтею 89 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як вбачаться з вимоги державного виконавця від 02.12.2013 року, направленої, в тому числі і боржнику ОСОБА_1, вона попереджалась державним виконавцем про можливість накладення штрафу у відповідності до вимог ст. 89 Закону України Про виконавче провадження.

13.12.2013 року, у звязку з тим, що ОСОБА_1 перешкоджала державному виконавцю у проведенні виконавчих дій, державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, у присутності стягувача, боржника, понятих та працівника міліції, було складено акт про перенесення виконавчих дій на 27.12.2013 року.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 13.12.2013 року у звязку із вищевикладеними обставинами на боржника ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 340 грн., що відповідає вимогам Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що судом не встановлено невідповідність дій державного виконавця при виконанні судових рішень вимогам закону, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Вимоги ОСОБА_1, заявлені нею у судовому засіданні про закриття обєднаного виконавчого провадження, взагалі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки, по-перше, як встановлено судом виконавче провадження відносно ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 не обєднувалось в одне провадження, а по-друге, Законом України Про виконавче провадження взагалі не передбачено такої дії як закриття виконавчого провадження.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення прав неповнолітніх дітей та інших членів сімей при вчиненні виконавчих дій державним виконавцем, суд вважає також безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказані особи не уповноважували ОСОБА_1 на подання скарг на дії державного виконавця при виконанні рішень судів, а тому не можуть бути предметом розгляду в межах розгляду скарги ОСОБА_1

Суд, з вищевикладених підстав, також не досліджував доводи ОСОБА_1 щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яке, на її думку, не набрало законної сили, оскільки як встановлено судом виконавчі дії на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя проводилися щодо боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа: ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: К.В. Гашук