У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Оксі Банк» до
ОСОБА_4, товариства з обмеженою
відповідальністю «АБВ Техніка», про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, на заочне рішення
Галицького районного суду м. Львова від
25 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 30 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Оксі Банк» (далі - ПАТ «Оксі
Банк») звернулось до суду із указаним
позовом, посилаючись на те, що 01 серпня
2011 року між ним та товариством з
обмеженою відповідальністю «АБВ
Техніка» (далі - ТОВ «АБВ Техніка») був
укладений кредитний договір шляхом
відкриття не відновлювальної
кредитної лінії у розмірі 7 200 000,00 грн на
строк по 31 липня 2014 року зі сплатою
процентів за користування кредитом в
розмірі 20 % річних та комісії. З метою
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки,
згідно якого остання взяла на себе
зобов'язання в повному об'ємі
відповідати по зобов'язанням боржника,
які виникають з кредитного договору
від 01 серпня 2011 року.

Оскільки ТОВ «АБВ Техніка» перестала
належним чином виконувати умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 5 931
845,59 грн, яку позивач просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 25 березня 2014 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Львівської області від 30 вересня
2014 року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ТОВ «АБВ Техніка»
на користь ПАТ «Оксі Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 01 серпня 2011 року в розмірі 5 931 845,59
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, не
погоджуючись з даними судовими
рішеннями першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати, в частині
стягнення заборгованості на користь
банку з ОСОБА_4 та в цій частині
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що в
зв'язку з невиконанням зобов'язань
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов кредитного
договору, заборгованість має бути
стягнута солідарно, як з боржника, так і
з поручителя, як того вимагають ст.ст.
526, 527, 554,530, 629 ЦК України.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Галицького районного
суду м. Львова від 25 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 30 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І.
Мостова