Справа № 274/6115/13-ц
пр.№ 2/0274/189/14
Рішення

Іменем України

06.08.2014 року Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі судді Потапової Т.М., з
участю секретаря Білань О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом. Просить визнати
відповідачку такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
тим, що він є власником зазначеної
квартири на підставі договору
дарування від 23.09.2013 року, однак в
належній йому квартирі зареєстрована
та проживає член сім'ї попереднього
власниа - ОСОБА_2. Дані обставини
позбавляють його можливості на власний
розсуд здійснювати право власності,
створюють перешкоди в користуванні
нерухомим майном. Припинення права
власності попереднього власника
припиняє право членів його сім'ї на
користування квартирою.

Сторони та їх представники в
судове засідання не з'явилися, про дату
судового розгляду повідомлені
належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_3
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги він
підтримав.

Відповідачка та її представник
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися
повторно, не надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності учасників
судового розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Згідно з договором дарування від
23.09.2013 року ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1.(а.с.6)

Право власності позивача на
придбане нерухоме майно зареєстровано
у встановленому законом порядку.(а.с.7)

Договір дарування ніким не
оспорюється і є чинним на день розгляду
справи судом.

В спірній квартирі проживає та
зареєстрована ОСОБА_2, колишня дружина
попереднього власника ОСОБА_5.(а.с.31)

Рішенням Бердичівського
міськрайсуду від 25.07.2014 року ОСОБА_2
відмовлено в позові до ОСОБА_5 про
визнання спірної квартири їх спільною
сумісною власністю та поділ її між
подружжям.

Норми ст.ст.15,16,386,391 ЦК України
гарантують власникові майна
можливість вимагати усунення порушень
його права незалежно від того, чи вони
вже фактично відбулися, чи є підстави
передбачати можливість такого
порушення у майбутньому.

Відповідно до положень ст..ст.386,391
цього кодексу власник вправі
звернутися до суду з вимогою про захист
порушеного права будь-яким способом, що
є адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Позивач є єдиним власником
спірної квартири.

Відповідно до ст.ст.317,319,321 ЦК
України власник володіє, користується
та розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Факт проживання відповідачки в
належній позивачеві квартирі порушує
його права власника на розпорядження
та користування цією квартирою, тому
його звернення до суду за захистом
порушеного права ґрунтується на
вимогах закону.

Згідно із ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у
будинку(квартирі), що йому належить ,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Аналіз зазначених норм свідчить
про те, що право члена сім'ї власника
будинку користуватися цим житлом існує
лише за наявності у власника права
приватної власності на це майно.

Отже, право членів сім'ї власника
будинку на користування цим будинком
та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку права
власності на цей будинок, а відтак -
припинення прав власності особи на
будинок припиняє право членів сім'ї на
користування цим будинком.

Таким чином, права членів сім'ї
власника будинку на об'єкт власності є
похідним від прав самого власника.

Оскільки, внаслідок дарування спірної
квартири позивачеві право власності
ОСОБА_5 (дарувальника) на спірну
квартиру припинилося, то одночасно
припинилося право користування цим
жилим приміщенням у колишніх членів
сім'ї, зокрема, відповідачки ОСОБА_2.

Своїми діями відповідачка
перешкоджає позивачеві як власнику
жилого будинку на свій розсуд
користуватись та розпоряджатись
власним майном. Вказані перешкоди
можуть бути усунуті шляхом визнання
відповідачки такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
спірній квартирі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача сплачений ним судовий збір в
сумі 114,70 грн..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Потапова Т.М.