АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/8166/13-ц
Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/2051/К/14
Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Батуринській В.Б.

за участі: заявника ОСОБА_2,
представника заінтересованої особи -
ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 22
липня 2014 року по цивільній справі за
заявою ОСОБА_2 про встановлення факту
перебування на утриманні,
заінтересована особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із заявою про встановлення факту
перебування на утриманні, в якій
просила встановити факт її перебування
на утриманні чоловіка ОСОБА_4,
померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2
зазначила, що вона з 24.07.1971 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 до його смерті. Проживали вони
разом за адресою: АДРЕСА_1. Основним
джерелом існування заявниці була
пенсія її чоловіка в розмірі 2553,44 грн.
та щомісячна страхова виплата
внаслідок професійного захворювання в
розмірі 1471,32 грн. В той час як її пенсія
становила 1208,68 грн. Проте звернувшись
до Фонду із заявою про призначення їй
щомісячних страхових виплат з нагоди
втрати годувальника їй в усній формі
було відмовлено та рекомендовано до
звернутись суду із заявою про
встановлення факту перебування на
утриманні

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 22 липня 2014 року
заявлені вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Встановлено факт перебування ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні чоловіка
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В апеляційній скарзі представник
заінтересованої особи, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду та постановити ухвалу про
залишення заявлених вимог ОСОБА_2 без
розгляду. В обґрунтування апеляційної
скарги посилалась на те, що Фонд не
визнає факту щодо перебування ОСОБА_2
на утриманні померлого чоловіка.
Вважає, що ОСОБА_2 не може вважатись
утриманкою свого померлого чоловіка,
оскільки на момент його смерті вона
отримувала пенсію в розмірі 1208,68 грн., в
той час як прожитковий мінімум на одну
непрацездатну особу в 2013 році складав
894,00 грн.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
із залишенням заявлених вимог без
розгляду з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. є чоловіком заявника -
ОСОБА_2 із якою вони спільно проживали
на час смерті. Причинний зв'язок смерті
ОСОБА_4 з професійним захворюванням
встановлений висновком МСЕК.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі
смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина потерпілого, народжена
після його смерті.

Основним джерелом існування заявника
були пенсія чоловіка станом на день
смерті у розмірі 2553,44 грн., та щомісячна
страхова виплата на відшкодування
шкоди внаслідок професійного
захворювання, у розмірі 1471,32 грн. В той
час, як пенсія ОСОБА_2 складала 1208,68 грн.

Таким чином, заявниця перебувала на
утриманні свого чоловіка ОСОБА_4,
оскільки його дохід був для неї
постійним і основним джерелом
існування.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного
суду України №5 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз'яснено, що
відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений
чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення; встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Відповідно до п.3 зазначеної Постанови
у тому разі, коли буде
виявлено, що встановлення
підвідомчого судові факту пов'язане з
вирішенням спору про право, суд
відмовляє в прийнятті
заяви до розгляду в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено
під час розгляду справи,
залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони
мають право подати позов на загальних
підставах.

Якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження з'ясується, що має
місце спір про право, суд на підставі
частини шостої статті 235 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК) залишає заяву без розгляду та
роз'яснює заявникові, що він має право
звернутися до суду з позовом на
загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст.256 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із
заявою про встановлення факту
перебування на утриманні чоловіка
ОСОБА_4, померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_2
встановлення даного факту їй необхідно
для подальшого призначення їй
щомісячних страховит виплат у зв'язку
зі смертю годувальника.

Разом з тим з матеріалів справи
вбачається, що представник Фонду
звертався до суду першої інстанції з
письмовими запереченнями проти
заявлених ОСОБА_2 вимог. У зв'язку з чим
слід дійти висновку про наявність
спору про право.

За таких обставин, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції дійшов
передчасного висновку щодо наявності
правових підстав для встановлення
факту перебування на утриманні
чоловіка ОСОБА_4, померлого,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки даний спір
повинен розглядатися у позовному
провадженні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції, як таке, що постановлено з
порушенням норм процесуального права
на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню, заява ОСОБА_2. -
залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.312, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 22 липня 2014 року
скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту
перебування на утриманні,
заінтересована особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області залишити
без розгляду.

Роз'яснити особам, що беруть участь у
справі, про їх право подати позов на
загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: