У х в а л а

8 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті» про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що 15 червня 2010 року між нею та
ТОВ «Регіональні будівні
інвестиції», яке діяло за довіреністю
від імені та в інтересах ТОВ
«Аверс-Сіті», укладено попередній
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 110,3 кв. м.
Відповідно до умов договору ціна
квартири становила 820 949 грн. 20 коп. При
цьому ціна одного метра квадратного є
незмінною і становить 7 442 грн.
коп. На виконання умов договору позивач
сплатила 820 949 грн. 20 коп.
протягом червня-листопада 2010 року.
Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 8 липня 2013 року
визнано мирову угоду, укладену між
ОСОБА_3 та ТОВ «Аверс-Сіті», відповідно
до умов якої за позивачем визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1. Однак
під час оформлення права власності на
квартиру виявилося, що розмір квартири
менший ніж передбачено у попередньому
договорі і різниця площі складає 3,6 кв.
м. Таким чином, позивач зайво сплатила
відповідачу 27 058 грн. 67 коп.

Враховуючи наведене, позивач просила
суд стягнути з ТОВ «Аверс-Сіті» 27 058 грн.
67 коп.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 16
грудня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Аверс-Сіті» на користь
ОСОБА_3 27 058 грн. 67 коп. Вирішено питання
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 19 червня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано і
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 серпня 2014 року
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду в зазначеній справі
відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 серпня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме: ст. 7 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» та ч. 1 ст. 1212
ЦК України.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії: ухвали
Верховного Суду України від 24 березня
2010 року у справі про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 грудня 2011 року у справі про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна, визнання права
власності на квартиру та зобов'язання
зареєструвати квартиру; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 вересня 2012 року у справі про
визнання права власності, усунення
перешкод у користуванні та володінні
нерухомим майном; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року у справі
про визнання майнового права на об'єкт
незавершеного будівництва; постанови
Вищого господарського суду України від
13 серпня 2014 року у справі про стягнення
штрафу.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту заяви та долучених до неї
копій ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 грудня 2011
року, ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року, на які здійснюється посилання як
на приклад неоднакового застосування
норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не вбачається
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права. Зокрема,
судові рішення судів касаційної
інстанції ухвалені у справах, в яких
предмет спору, підстави позову та зміст
позовних вимог не є тотожним, та в
справах за різних встановлених судами
фактичних обставин.

Одночасно з копій ухвали Верховного
Суду України від 24 березня 2010 року,
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 вересня 2012
року та постанови Вищого
господарського суду України від 13
серпня 2014 року, на які здійснюється
посилання як на приклад неоднакового
застосування норм матеріального права
вбачається, що судові рішення
скасовано, а справу передано на новий
судовий розгляд. Посилання на ухвали
суду касаційної інстанції, якими
справу передано на новий судовий
розгляд, не є підставою для допуску
справи для перегляду Верховним Судом
України, оскільки у ній не висловлено
правові позиції щодо застосування норм
матеріального права, а стосується
процесу доказування, встановлення
фактичних обставин, що є застосуванням
норм процесуального права.

У п. 5 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що встановлений
ст. 355 ЦПК перелік підстав для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України судових рішень у цивільних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає. Неоднакове
застосування норм процесуального
права не може бути підставою для
подання заяви про перегляд судових
рішень Верховним Судом України згідно
з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

За таких обставин, неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права не відбулось, а
тому у допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті» про
стягнення коштів, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 серпня 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С.
Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська