Справа № 500/2510/14-ц
Провадження № 2/500/1643/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року Ізмаїльській
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Грубіян
Л.І.,

при секретарі - Матвійчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
28.12.2013 року в приміщені магазину
«Корона» по вул. Комсомольській в м.
Ізмаїлі не мотивовано допустив
образливі висловлювання в її адресу,
які супроводжувались нецензурною
лайкою з його боку. В результаті
зазначених дій відповідача була
принижена честь і гідність позивачки. З
того часу позивачка знаходиться у
стані морального пригнічення та
дискомфорту, у результаті
неправомірних дій відповідача, вона
була шокована, погіршився стан її
здоров'я, знаходилась в депресивному
стані, згубила сон та спокій.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні підтримала свої позовні
вимоги дали пояснення по справі..

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
заперечував проти його задоволення
посилаючись на безпідставність,
пояснивши, що конфлікт в магазині мав
місце, але нецензурною лайкою на адресу
ОСОБА_1 він не висловлювався, а лише
заступився за працівників магазину по
відношенню до яких позивачка вела себе
негідно.

При розгляді протоколу про
адміністративне правопорушення визнав
себе винним, не скористався своїм
правом на оскарження та захист тільки в
зв'язку з тим, що поважаючи гідність
позивачки не мав наміру сваритись з
нею.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника позивача дослідивши
письмові матеріали справи та з
урахуванням положень ст. 60 ЦПК України,
де зазначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказі в сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, а тому
на запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, встановлено, що всі докази
надані, а тому суд, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, розглянувши
справу в межах заявлених вимог,
приходить до висновку, що позов
необхідно частково задовольнити
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про
стягнення моральної шкодить з ОСОБА_2

Позивачка посилається на те, що
протиправними діями відповідача
ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода яку
вона оцінила в 5000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонам та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рушення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Крім того, згідно з ч. 1 ст.131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.

Позивачкою на обґрунтування своїх
вимог була зазначена обставина,
протиправності дій відповідача
відносно неї це постанова
Ізмаїльського міськрайонного суду про
притягнення відповідача ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
статею 173 КУпАП .

Дійсно в судовому засіданні досліджено
матеріали адміністративної справи
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області, що надійшли в суд
31.01.2014 року та 06.02.2014 року винесена
постанова про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
скоєння адміністративного
правопорушення передбаченого ст.173
КУпАП.

З постанови суду вбачається, що дійсно
відповідачем по справі була вчинена
сварки з гр.. ОСОБА_1 , в результаті , якої
він висловлювався в її адресу
нецензурною лайкою.

Отже обставина та посилання позивачки
щодо скоєння адміністративного
правопорушення ОСОБА_2 у відношення
ОСОБА_1 , є доведеною належними та
допустими доказами.

Так під час розгляду справи судом були
створені всі необхідні умови для
всебічного та повного дослідження
обставин справи, сторонам під час
розгляду справи було роз'яснено їх
права та обов'язки, в тому числі
положення щодо змагальності процесу та
необхідності надання доказів на
підтвердження своїх доводів, сторонам
було надано всі можливості для подання
необхідних клопотань та надання
доказів, що підтверджується журналом
судового засідання.

Що стосується позовної вимоги про
стягнення моральної шкоди в розмірі 5000
гривень, то суд враховуючи ті,
обставини які встановлені в судовому
засіданні приходить до висновку про
часткове задоволення, а саме стягнути
моральну з відповідача в розмірі 500
гривень, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
вбачається, що моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Суд, визнає, що моральна шкода
позивачці завдавалась , оскільки у
відношенні неї дійсно було вчинене
правопорушення, за яке відповідач був
притягнений до адміністративної
відповідальності, тому моральна шкода
підлягає відшкодуванню.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дали суперечливі
пояснення: ОСОБА_3 - що ОСОБА_2
висловлювався нецензурно на адресу
ОСОБА_1, а свідок ОСОБА_4 що ОСОБА_1
висловлювалась до робітників магазину
та до ОСОБА_2 нецензурно, тому суд
розцінює показання свідків критично.

Відповідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з відповідними змінами «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» видно, що розмір відшкодування
моральної шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнала позивач, характеру
немайнових витрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

З огляду на зміст ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди,
суд враховує її глибину, тривалість
страждань, розмір моральної шкоди
визначений позивачем, розмір
мінімальної заробітної плати та
затвердженні розміри прожиткового
мінімуму на одну особу, для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення на час
розгляду справ та з урахуванням
розумності та справедливості.

Суд вважає, що відповідач по справі,
заподіявши позивачці душевних
страждань, в звязку з чим вона понесла
моральні страждання, була змушена
змінити звичайний образ життя, понесла
затрати в побуті, тому суд вважає за
доцільне визначити і розмір моральної
шкоди в сумі 500 грн .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Суд враховуючи положення ч.1 ст.88 ЦПК
України вважає що з відповідача
підлягає стягненню 50 гривень судових
витрат на користь позивачки.

Керуючись ст. 14, 57, 60, 130,174, 212, 213, ЦПК
України, ст. 1167 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року з відповідними змінами «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт
серії НОМЕР_3 виданий Ізмаїльським МВ
УМВС України в Одеській області 23.03.2000
року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт
серії НОМЕР_4 виданий Ізмаїльським МВ
УМВС України в Одеській області від
09.12.1996 року, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) моральну шкоду в розмірі 500
гривень та судові витрати в розмірі 50
гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя