АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2195/14
Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка С.В.
суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко О.В.
при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Суворовського
районного суду міста Херсона від 10
червня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк"( далі- Банк)
звернулось до суду із цивільним
позовом до відповідачів , посилаючись
на те, що 09.11.2006 року між ТОВ
"Укрпромбанк" та ОСОБА_4 був укладений
кредитний за умовами якого банк надав
відповідачу кредитні кошти у розмірі 205
308,00 грн. зі сплатою 16,5 % річних за весь
час користування кредитом на строк до
08.11.2026 року для придбання нерухомості.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 09.11.2006 року між ТОВ
"Укрпромбанк" та ОСОБА_5 було укладено
договір поруки.

30.06.2010 року укладено договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на
користь ПАТ "Дельта Банк".

У зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, станом на 12.03.2014 року
утворилась заборгованість у розмірі 132
164,62 грн., яку Банк просить стягнути
солідарно з відповідачів.

Рішенням Суворовського районного суду
міста Херсона від 10 червня 2014 року
позовні вимоги задоволені. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи , просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання ,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Встановлено і вбачається із матеріалів
справи, що 09 листопада 2006 року ТОВ
"Укрпромбанк" та ОСОБА_4 уклали
укладений кредитний за умовами якого
останній отримав кредиту у розмірі 205
308,00 грн. зі сплатою 16,5 % річних за весь
час користування кредитом строком до 08
листопада 2026 року з повернення кредиту
щомісячними платежами не менш як 856
грн. до 10 числа кожного місяця.

Того ж дня Банк та ОСОБА_5 на
забезпечення виконання обов'язків
позичальника за вказаним кредитним
договором уклали договір поруки.

30 червня 2010 року за договором з ТОВ "
Український промисловий банк" про
передачу активів та кредитних
зобов'язань до ПАТ " Дельта Банк"
перейшло право вимоги до ОСОБА_4 за
договором кредиту від 09 листопада 2006
року, який належним чином не виконав
його умови.

За умовами п. 6.2. кредитного договору
Банк має право вимагати дострокового
повного повернення кредиту , сплати
відсотків, комісій. Позичальник
зобов'язаний протягом 15 днів з дати
надіслання Банком відповідної вимоги
повернути суму заборгованості по
кредиту , що залишилася.

У визначений договором строк
позичальник суму заборгованості по
кредиту не сплатив і 04 квітня 2014 року
Банк звернувся до суду із позовною
вимогою про солідарне стягнення всієї
суми боргу.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
обов'язок позичальника повернути
Банку всю суму кредиту, як такого, що
допустив прострочку повернення
чергової частини.

Проте при визначенні розміру
заборгованості, що підлягає стягненню
суд першої інстанції безпідставно не
врахував сплачені ОСОБА_4 на погашення
кредитної заборгованості 4619, 50 грн. та
4106, 30 грн., а тому загальну суму
заборгованості , що підлягає стягненню
належить зменшити з 132 164, 62 грн. до 123438,
82 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Банк не набув права достроково
вимагати повернення всієї суми кредиту
не ґрунтуються на нормах закону, що
регулює спірні правовідносини та
матеріалах справи.

Разом з тим не можна погодитися із
рішенням суду про солідарне стягнення
суми заборгованості із позичальника
та поручителя.

Згідно вимог частини другої статті 1054
та частини другої статті 1050 ЦК України
у разі, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо договором поруки не визначено
строк, після закінчення якого порука
припиняється, оскільки умовами цього
договору встановлено, що він діє до
повного припинення усіх зобов'язань
боржника за кредитним договором, що
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання, який був
змінений Банком відповідно до умов
кредитного договору, не пред'явив
вимоги до поручителя про виконання
зобов'язання, зобов'язання поручителя
за договором поруки припиняються.

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
29 січня 2014 року у справі 6-155/цс 13 , яка є
обов'язковою для застосування судами
України відповідно до положень ст. 360-7
ЦПК України.

З п. 4.3 договору поруки вбачається, що
поручительство припиняється, якщо
кредитор протягом 3 -х місяців з дня
настання строку виконання зобов'язання
за кредитним договором не пред'явив
позову до поручителя. ( а.с. 11).

З обставин справи вбачається, що за
умовами кредитного договору сторони
встановили строки виконання
зобов'язань зі щомісячним погашенням
856,00 грн. по 10 число кожного місяця.

Оскільки крім строку дії кредитного
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань у вигляді сплати
щомісячних платежів, а боржник не
виконує зобов'язань за кредитним
договором з 01 червня 2013 року. Отже
кредитор мав право звернутися з
вимогою до поручителя протягом трьох
місяців відповідно до умов договору
поруки, починаючи з дня порушення
позичальником умов кредитного
договору. Сторонами не оспорюється та
обставина, що саме з 01 червня 2013 року
позичальником не виконуються
зобов'язання, а тому строк звернення з
вимогою про дострокове стягнення
всієї суми з позичальника і відповідно
з поручителя настав саме з 01 червня 2013
року.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
"Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом про солідарне стягнення
кредитної заборгованості з боржника і
поручителя 04 квітня 2014 року, а тому
порука ОСОБА_5 є припиненою на підставі
ч. 4 ст. 559 ЦПК України.

З огляду на викладене, рішення суду
першої інстанції згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення вимог Банку із зазначених
вище підстав.

Керуючись ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 , ст. 316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного суду
міста Херсона від 10 червня 2014 року
скасувати. ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" 123438, 82 грн. в рахунок
заборгованості за кредитним договором
від 09 листопада 2006 року та судовий збір
у розмірі 1275, 46 грн.

У задоволені позовних вимог до ОСОБА_5
відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: