У Х В А Л А

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Наумчука М. І.,

Мостової Г. І.,
Остапчука Д. О

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Орган опіки та піклування Виконавчого
комітету Шепетівської міської ради,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на рішення Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 січня 2014 року та рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 27 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк»), посилаючись на
неналежне виконання ОСОБА_3
умов кредитного договору від 10 квітня
2008 року № 0,
звернулося до суду з позовом, у якому
просило солідарно стягнути з останньої
та ОСОБА_4 як поручителя 309 316 грн 59 коп.
боргу за вказаним договором та 18 113 грн
34 коп. пені. У рахунок погашення
заборгованості за вказаним договором у
розмірі 309 316 грн 59 коп. просило
звернути стягнення на предмет іпотеки -
жилий будинок з надвірними спорудами
загальною площею 216 кв. м та земельну
ділянку загальною площею 1 220 кв. м, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які на
праві власності належать ОСОБА_6;
встановити спосіб реалізації
іпотечного майна шляхом проведення
прилюдних торгів предмета іпотеки у
межах процедури виконавчого
провадження з дотриманням вимог Закону
України «Про іпотеку» та встановити
початкову ціну, визначену на підставі
оцінки майна, здійсненої суб'єктом
оціночної діяльності, проведеною
відповідно до законодавства.

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 309 316
грн 59 коп. заборгованості за договором
про надання споживчого кредиту від 10
квітня 2008 року № 0 та 18 113 грн
34 коп. пені, всього - 327 429 грн 93 коп.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 27 травня
2014 року рішення Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 січня 2014 року в частині
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_4, відмови в задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та стягнення судових витрат
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення.

У задоволенні позову ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про солідарне
стягнення 309 316 грн 59 коп.
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту від 10
квітня 2008 року № 0 та 18 113 грн
34 коп. пені відмовлено.

У рахунок погашення заборгованості
за договором про надання споживчого
кредиту від 10 квітня 2008 року № 0,
укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3, яка станом на 18 січня 2013 року
становить 309 316 грн 59 коп., із яких: 230 839
грн 60 коп. - кредитна заборгованість; 78
476 грн 99 коп. - заборгованість за
процентами, звернуто стягнення на
предмет іпотеки - жилий будинок з
надвірними будівлями загальною площею
216 кв. м, житловою площею 103 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_6 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
жилого будинку та земельної ділянки,
посвідченого приватним нотаріусом
Шепетівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, 15 квітня 2000 року
за № 1219.

Предмет іпотеки підлягає реалізації
шляхом проведення прилюдних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження з дотриманням вимог Закону
України «Про іпотеку».

Визначено початкову ціну предмета
іпотеки для реалізації на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом) на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Із вартості предмета іпотеки ПАТ
«УкрСиббанк» має бути сплачена
заборгованість ОСОБА_3 за кредитним
договором від 10 квітня 2008 року № 0
в сумі 309 316 грн 59 коп., із яких: 230 839 грн 60
коп. - кредитна заборгованість; 78 476 грн
99 коп. - заборгованість за процентами.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» судові
витрати у вигляді судового збору в
розмірі по 1 637 грн з кожного.

У решті рішення суду залишено без
змін.

У поданій касаційній скарзі ПАТ
«УкрСиббанк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалені у
справі судові рішення в частині
відмови в позові просить скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Частково задовольняючи позов та
ухвалюючи рішення про солідарне
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив із того, що ОСОБА_3 належним
чином не виконувала умови кредитного
договору, тому позивач має право на
повернення заборгованості за кредитом
та пені солідарно з позичальника та
ОСОБА_4 як поручителя.

Відмовляючи в задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд першої інстанції виходив
із того, що позивачем не надано доказів
надсилання письмової вимоги на адресу
іпотекодавця про виконання порушеного
зобов'язання. Крім того, договір
іпотеки укладався без погодження із
власником іпотечного майна - ОСОБА_5

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення кредитної заборгованості із
ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив із
того, що банк-кредитор разом із
позичальником ОСОБА_3 без погодження із
поручителем ОСОБА_4 змінив зобов'язання
за кредитним договором щодо підвищення
розміру процентної ставки, а тому
договір поруки відповідно до приписів
ч. 1 ст. 559 ЦК України є припиненим.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив із того, що
відповідачка ОСОБА_3 належним чином не
виконує умови кредитного договору,
тому відповідно до положень Закону
України «Про іпотеку»
іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок з надвірними спорудами
загальною площею 216 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Суд
вважав, що звернення стягнення і на
земельну ділянку призведе до
неспівмірності між сумою
заборгованості та вартістю іпотечного
майна.

Проте з такими висновками
апеляційного суду повністю погодитись
не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 10 квітня 2008
року між Акціонерним інноваційним
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3
було укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0, згідно з
умовами якого банк надав позичальнику
кредит у розмірі 275 тис. грн зі сплатою 17
% річних за користування кредитними
коштами, а остання зобов'язалася
повернути кредит та сплатити проценти
за його користування до 09 квітня 2015
року.

Із метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 10 квітня 2008 року між
Акціонерним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки №
195929, згідно з умовами якого останній
взяв на себе зобов'язання у випадку
неналежного виконання боржником
зобов'язань за зазначеним кредитним
договором відповідати перед банком
нарівні з боржником як солідарний
боржник (п. п. 1.1, 1.3, 1.4 договору поруки).

Цього ж дня із метою забезпечення
виконання вказаного кредитного
договору між Акціонерним інноваційним
банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був
укладений договір іпотеки № 82533,
згідно з умовами якого останній
передав в іпотеку банку жилий будинок з
надвірними спорудами загальною площею
216 кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та земельну ділянку
загальною площею 1 220 кв. м, що
знаходиться за вказаною адресою.

Додатковою угодою № 2 від 22 липня 2008
року до зазначеного договору,
укладеною між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3, за використання кредитних
коштів за траншами з 22 серпня 2008 року
встановлено процентну ставку за
користування кредитом у розмірі 20,9 %
(а. с. 23, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору є результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а, отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять
такі зміни умов основного зобов'язання
без згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення тощо.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки
від 10 квітня 2008 року № 195929 кредитор не
вправі без згоди поручителя змінювати
умови основного договору з боржником,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності поручителя.

Під «згодою поручителя»
розуміється як візування поручителем
змін до основного договору (шляхом
проставлення підпису уповноваженої
особи та печатки поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
отримання його письмової згоди з
такими змінами та/або шляхом обміну
листами, факсимільними повідомленнями
та/або укладення поручителем
додаткової угоди до цього договору
щодо внесення відповідних змін.

Оскільки в матеріалах справи
відсутні будь-які докази того, що
поручитель давав свою згоду на зміни та
доповнення до зазначеного кредитного
договору щодо збільшення процентної
ставки, які передбачалися додаткового
угодою від 22 липня 2008 року № 2, то суд
апеляційної інстанції відповідно до
приписів ст. 303 ЦПК України, правильно
встановивши фактичні обставини справи
та належним чином оцінивши надані
докази, дійшов обґрунтованого висновку
про відмову в задоволенні позову про
солідарне стягнення кредитної
заборгованості із поручителя ОСОБА_4 у
зв'язку із припиненням договору поруки.

У цій частині рішення апеляційного
суду ґрунтується на вимогах закону та
відповідає фактичним обставинам
справи, тому підстави для його
скасування у цій частині відсутні.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» визначено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 3 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що суд вправі
відмовити у задоволенні позову
іпотекодержателя про дострокове
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якщо допущене боржником або
іпотекодавцем, якщо він є відмінним від
боржника, порушення основного
зобов'язання чи іпотечного договору не
завдає збитків іпотекодержателю і не
змінює обсяг його прав.

Зазначеним Законом та чинним
законодавством не передбачено
можливості відмови у зверненні
стягнення на предмет іпотеки у зв'язку
з неспівмірністю
заборгованості за основним
зобов'язанням із вартістю переданого в
іпотеку на забезпечення його виконання
майна.

У той же час апеляційний суд,
зазначаючи про необхідність
врахування співмірності
заборгованості за кредитним договором
із вартістю переданого в іпотеку майна,
при вирішенні вимог про звернення
стягнення на нього, не вказав якою
нормою права таке передбачено та не
врахував, що відповідно до ст. 377 ЦК
України у разі переходу права
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду до особи, яка набула це право,
переходить і право власності чи право
користування на земельну ділянку, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Більше того, вирішуючи питання
співмірності заборгованості за
кредитним договором та вартості
предмета іпотеки, на порушення
приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд не зверну уваги на те, що вартість
предмета іпотеки оцінена станом на 10
квітня 2008 року, тоді як з позовом банк
звернувся у березні 2013 року.

У зв'язку з викладеним, висновок
апеляційного суду про відсутність
правових підстав для погашення
заборгованості за кредитним договором
шляхом звернення стягнення на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, є таким, що суперечить вимогам
закону.

Порушення апеляційним судом при
розгляді справи норм процесуального
права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України)
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для її
правильного вирішення, тому ухвалене
ним рішення в частині відмови в позові
про звернення стягнення на земельну
ділянку не може вважатись законним і
обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню із
передачею справи в цій частині на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 27 травня
2014 року в частині відмови в
задоволенні позову про звернення
стягнення на земельну ділянку як
предмет іпотеки скасувати, справу в цій
частині направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 27 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

Г. І. Мостова

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук