АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/759/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3064/14
Головуючий у 1-й інстанції Старокожко
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М.,
Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 28 серпня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 травня 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу за договорами
позики, з урахуванням встановленого
індексу інфляції та 3% річних від
простроченої суми та моральної шкоди,
всього на суму 28 837 грн. Свої вимоги
мотивує тим, що між нею та ОСОБА_2 02.03.2010
р. у письмовій формі були укладені
договори позики на суму 2 300 грн. на
строк до 20.03.2010 р. та на суму 15 000 грн. на
строк до 31.12.2010 р., які оформлені
розписками і які остання особисто
підписала. Станом на кінець березня 2014
р. ОСОБА_2 повернула лише 4 000 грн., а тому
просила стягнути з неї 16 730 грн.
основного боргу з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних від простроченої
суми. 2 107 грн. збитків, пов'язаних із
лікуванням, які вона понесла після
того, як ОСОБА_2 стала відмовляти
віддавати їй борг, 10 000 грн. моральної
шкоди, 288 грн. 37 коп. судового збору та 170
грн. судових витрат.

Рішенням Хорольського районного
суду Полтавської області від 28 серпня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики та відшкодування
моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволенню позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставини, що
мають істотне значення для справи,
невірне застосування норм
матеріального та процесуального права,
недоведення обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом
першої інстанції, що 02.03. 2010 р. ОСОБА_2
отримала позику від ОСОБА_1 в сумі
всього 17 300 грн., написавши дві боргові
розписки, одну на суму 2 300 грн., другу -
на суму 15 000 грн. В розписках було
обумовлено, що грошові кошти в сумі 2 300
грн. ОСОБА_2 повинна повернути до 20.03.2010
року, а грошові кошти в сумі 15 000 грн -
до 31 грудня 2010 року (а.с. 17,18).

Строк позовної давності за першою
розпискою розпочався з 21.03.2010 р. та
тривав до 21.03.2014 р., строк позовної
давності за другою розпискою
розпочався з 01.01.2011 р. та тривав до 01.01.2014
р.

Згідно розписки від 28.01.2011 р.
ОСОБА_3 повернула ОСОБА_1 борг в сумі 3 000
грн. в рахунок повернення боргу, що
визнається сторонами (а.с. 65).

Доказів того, що відповідач
повернула борг у розмірі 1 000 грн. у
середині грудня 2011 р., позивач не
надала, показання свідка ОСОБА_4 про
передачу цих грошей є неналежним
доказом.

Дії відповідача по поверненню
28.01.2011 р. боргу у розмірі 3 000 грн.
перервали строк позовної давності,
перебіг строку позовної давності
розпочався заново та тривав до 28.01.2014 р.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем пропущено 3-х річний строк
зверенння до суду, що є самостійною
підставою для відмови у позові у
зв»язку з пропуском строку позовної
давності.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно двох боргових розписок позивач
позичила відповідачу 02.03.2010 р. гроші у
сумі 2 300 грн. на термін до 20.03.2010 р. та
гроші у сумі 15 000 грн. на термін до
31.12.2010 р. (а.с. 17,18).

Згідно ч. 1 ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов»язано його
початок.

Отже, перебіг строку позовної давності
за борговими розписками почався
відповідно з 21.03.2010 р. та з 01.01.2011 р.

Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши
виконання зобов»язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі.

28.01.2011 р. відповідач повернула позивачу
борг у сумі 3 000 грн. згідно розписки про
позику грошей, що підтверджується
розпискою сторін (а.с.65).

Згідно ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дій, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов»язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

Таким чином, повернувши борг у розмірі 3
000 грн. 28.01.2011 р., перебіг позовної
давності перервався та почався заново
і тривав до 28.01.2014 р. Позивач звернулася
в суд з даним позовом 19.05.2014 р., тобто
поза межами строку позовної давності.

У суді першої інстанції позивач брала
участь у розгляді справи, Як вбачається
із матеріалів справи, вона не просила
поновити строк звернення до суду,
доказів щодо поважності причин
пропуску строку позовної давності не
подавала, тому дані обставини не були
предметом розгляду судом першої
інстанції.

12.06.2014 р. відповідач надала заяву про
застосування позовної давності (а.с.51).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверенням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1,2 ст. 130 ЦПК України сторони
зобов»язані подати свої докази до суду
до або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених ч.1 цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Згідно ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

У суді апеляційної інстанції позивач
надала заяву про поновлення строку
позовної давності та докази щодо
причин його пропуску, які не були
предметом розгляду у суді першої
інстанції, проте, за змістом ч.1 ст. 303
ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, тому на даній стадії
розгляду справи колегія суддів не
наділена процесуальним правом
розгляду вказаної заяви позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 28 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д
і: