пр. № 2/759/5643/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Суддя Святошинського
районного суду міста Києва Лук'яненко
Л.М., розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору
дарування недійсним, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року представник
позивача ОСОБА_2 звернулася до суду в
порядку цивільного судочинства з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору дарування недійсним.

Разом з поданням позовної заяви
представником позивача подано до суду
заяву про забезпечення позову, в якій
вона просила суд накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 на підставі договору
дарування № 6265 від 20.08.2013 року
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_5.

Ухвалою від 30 вересня 2014 року
відкрито провадження у вказаній
справі.

Предметом спору у цій справі є
договір дарування квартири АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, суддя
вважає, що заява представника позивача
про забезпечення позову підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено,
що у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів
позовної заяви та доданих до неї
документів, квартира АДРЕСА_1 належить
на праві власності ОСОБА_4, а тому
останній може вчинити дії щодо
відчуження зазначеної частки квартири
на користь третіх осіб. Отже, у випадку
невжиття заходів забезпечення позову
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Суддя вважає, що заходи
забезпечення позову, які просить вжити
представник позивача, а саме арешт
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_4, є
співмірними із заявленими позивачем
вимогами, а тому приходить до висновку
про необхідність задовольнити заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України,
суддя, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання договору дарування
недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2

Копію ухвали надіслати для
виконання Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м.
Києві.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному
виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону
України „Про виконавче провадження" є
виконавчим документом та може бути
пред'явлена до виконання протягом
одного року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя