АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6024/14
Головуючий І інстанції -
Доповідач - Сащенко І.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М.,
Хорошевського О.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
особі її представника - ОСОБА_4, на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 15 липня 2014 року за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Мегабанк», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Перемога» про визнання договору
поруки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою до ПАТ
«Мегабанк», ТОВ СП «Перемога» про
визнання договору поруки від 12.08.2005
року припиненим.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 12.08.2005 року між ВАТ
«Мегабанк» та ТОВ СП «Перемога» було
укладено кредитний договір, за яким
останнє отримало кредит у розмірі 772500
грн. Того ж дня між ВАТ «Мегабанк» та
ОСОБА_3 було укладено договір поруки
№06-955-П на забезпечення виконання ТОВ
СП «Перемога» своїх зобов'язань перед
ВАТ «Мегабанк» за згаданим кредитним
договором.

28.04.2007 між ВАТ «Мегабанк» та ТОВ СП
«Перемога» було укладено додаткову
угоду №4 до кредитного договору, де в п.
3 вказаної додаткової угоди до пункту 5.3
кредитного договору №89/2005 від 12.08.2005
року було внесено зміни, якими була
встановлена додаткова
відповідальність для позичальника, у
вигляді зобов'язання зі сплати
додаткових процентів за користування
кредитом. Оскільки були змінені без
згоди поручителя умови основного
зобов'язання - це є підставою для
припинення договору поруки.

Крім того договір поруки також
припинений у зв'язку з тим, що ТОВ СП
«Перемога» є банкрутом і 19.04.2010 року
було проведено реєстрацію припинення
підприємства. Відповідно до п. 5 ст. 45
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» вимоги до
боржника, не задоволені за
недостатністю майна, вважаються
погашеними після завершення процедури
банкрутства. У даному випадку вимоги
ПАТ «Мегабанк» до ТОВ СП «Перемога» за
законом вважаються погашеними з 19
квітня 2010 року, у зв'язку із чим вимоги
банку до поручителів за вказаним
зобов'язанням також вважаються
погашеними починаючи зі згаданої дати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача - ПАТ
«Мегабанк» в судовому засіданні
заперечував проти заявлених позовних
вимог.

Представник третьої особи - ТОВ СП
«Перемога» в судове засідання не
з'явився.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 15 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що для
визнання договору поруки припиненим є
всі підстави.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з»явившихся
осіб, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив в того, що підстави визнання
договору поруки припиненим відсутні,
оскільки фактично вказаний договір
припинив свою дію з припиненням
забезпеченого ОСОБА_3 зобов'язання - з
часу розірвання кредитного договору за
рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 31.03.2008 року.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що 12.08.2005 року між ВАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки №06-955-П на забезпечення
виконання ТОВ СП «Перемога» своїх
зобов'язань перед ВАТ «Мегабанк» за
кредитним договором №89/2005 від 12.08.2005
року ( а.с. 15 - 16 ).

28.04.2007 року між ВАТ «Мегабанк» та ТОВ СП
«Перемога» було укладено додаткову
угоду №4 до вищезгаданого кредитного
договору ( а.с. 14 ).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.04.2010 року ТОВ
СП «Перемога» було ліквідовано, 19.04.2010
року було проведено реєстрацію
припинення даного підприємства ( а.с. 17 -
23 ).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча і пов'язаний з
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього
Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення, тощо.

Додатковою угодою №4 від 28.04.2007 року між
банком і ТОВ СП «Перемога» встановлено
не підвищення, а зменшення процентної
ставки - з 19% до 17% річних.

Пункт 5.3 договору кредиту викладено в
наступній редакції: за користування
кредитом понад строку, позичальник
сплачує проценти у розмірі 0,1 % річних.
Строк користування кредитом
встановлений п. 1.1 договору з 12.08.2005 року
по 11.08.2008 року. Тобто, після закінчення
строку дії договору, з 11.08.2008 року
встановлено обов'язок позичальника
сплачувати змінену відсоткову ставку
по кредиту, що значно менше від базової
- 19%.

Крім того, рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова від 31.03.2008
року кредитний договір №89/2005 від 12.08.2005
року між ВАТ «Мегабанк» та ТОВ СП
«Перемога» розірвано, з ТОВ СП
«Перемога», ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стягнуто
солідарно заборгованість за договором
в сумі 1111598,14 грн. ( а.с. 32 - 34 ).

Згідно із ч.1 ст. 559 ЦК порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання. Тобто,
з припиненням зобов'язальних
правовідносин поруки, втрачає чинність
і договір поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 609 ЦК зобов'язання
припиняються ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно - правовими актами
виконання зобов'язання ліквідованої
юридичної особи покладається на іншу
юридичну особу.

Зважаючи на це, підстав для додаткового
визнання договору поруки припиненим
після розірвання основного договору
кредиту та ліквідації юридичної особи
не встановлено.

Суд розглянув справу в межах заявлених
вимог. Доводи апеляційної скарги
висновків не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суду відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі її
представника - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Харкова від 15 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді