Справа № 610/3240/14-ц
Провадження № 2/610/834/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участі секретаря - Гололобової Н.С.,

за відсутністю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи - Балаклійського районного
сектору Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом, в якому просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
розташованим в АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що будинок АДРЕСА_1
належить йому на праві приватної
власності на підставі Договору
дарування. З 22.11.2006 року у вищевказаному
будинку зареєстрований його син -
ОСОБА_2. Однак з вересня 2010 року після
укладення шлюбу разом з дружиною вони
проживають у м. Харків, будинком не
цікавиться, добровільно з
реєстраційного обліку не знімається,
порушуючи права позивача як власника
житла, який оплачує один всі комунальні
послуги.

В судове засідання позивач та
представник позивача не з'явились,
надали заяви, в яких підтримали позовні
вимоги, просили розглянути справу без
їх участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи -
Балаклійського районного сектора
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву, в якій
просить розглянути справу без його
участі, проти задоволення позову не
заперечує (а.с.34).

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності на підставі Договору
дарування належить житловий будинок
АДРЕСА_1 (а.с.6-9).

Як вбачається із довідки відділу
адресно - довідкової роботи ГУДМВС
України в Харківській області від
08.08.2014 року, у житловому будинку за
вищевказаною адресою з 22.11.2006 року
зареєстрований син позивача ОСОБА_2 -
відповідач по справі (а.с.23).

Як вбачається із акту обстеження від
25.03.2014 року, складеного депутатом
Балаклійської міської ради
Харківської області ОСОБА_3, під час
перевірки за фактом реєстрації
мешканців в житловому будинку АДРЕСА_1
встановлено, що на вищезазначеній
житловій площі зареєстрований син
позивача ОСОБА_2, який з вересня 2010 року
там не проживає, що також підтверджено
свідками-сусідами ОСОБА_4 і ОСОБА_5
(а.с.21).

Відповідно до ст. 7 Закону України
від 11.12.2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації з місця проживання
здійснюється на підставі рішенням
суду, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або про позбавлення права
користування житловим приміщенням, про
виселення, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою, свідоцтва про
смерть.

Таким чином, вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про її право користування
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405
ЦК).

За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України
передбачені спеціальні підстави для
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом власника: у разі
відсутності члена сім»ї власника без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Відповідач без поважних причин не
проживає у зазначеному будинку більш
ніж рік, втратив зв'язок і
зацікавленість до вказаного житла, а
тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України
втрачає право на користування цим
житлом.

На користь доводів позивача свідчить і
та обставина, що судові документи
відповідачем за зареєстрованою у
встановленому законом порядку адресою
його місця проживання чи місця
перебування отримані не були.

Визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, є
підставою для зняття її з
реєстраційного обліку, тому
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди в користуванні власністю
позивача шляхом зняття з обліку у
спірному приміщенні правового
значення не має, а тому ця частина
позовних вимог задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10-11, 60, 88, 208-233 ЦПК
України, ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи - Балаклійського
районного сектору Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійськиий районний суд
Харківської області протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особами, які не
були присутніми в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2014
року.

СУДДЯ