Справа №577/4344/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Ярмак О. М.Номер провадження
22-ц/788/2240/14 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Білецького О.
М.

за участю секретаря судового засідання
-

Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства «
Всеукраїнський Акціонерний Банк » на
рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 14 жовтня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного банку «
Всеукраїнський Акціонерний Банк »,
відділення №120 Публічного
акціонерного банку «
Всеукраїнський Акціонерний Банк » про
розірвання договору банківського
вкладу та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В
И Л А :

В вересні 2014 року позивач звернулась до
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області з даним позовом, в
якому просить розірвати договір
банківського вкладу НОМЕР_1 від 30
грудня 2013 року на вимогу, та стягнути з
Публічного акціонерного банку «
Всеукраїнський Акціонерний Банк » (
далі - ПАТ ) на її користь 4400,63 доларів
США.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 14 жовтня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ на користь ОСОБА_5 суму
банківського вкладу та проценти які
обліковуються на поточному рахунку
НОМЕР_1 в розмірі 4 400,63 доларів США, що у
перерахунку на національну валюту
України згідно офіційного курсу НБУ на
день ухвалення рішення 56 994 грн. 58 коп. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ, посилаючись
на необґрунтованість та незаконність
ухваленого рішення, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, просить рішення
в частині стягнення з ПАТ суми
банківського вкладу та процентів
скасувати, ухваливши нове, яким
відмовити в задоволенні позову в цій
частині.

Вказує, що судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення, не
враховано, що на даний час існує
обмеження щодо знаття готівки, в тому
числі і для рахунків в іноземній валюті
в еквіваленті 1 000 грн. Окрім того,
зазначає, що сума яка була присуджена
до стягнення в гривневому еквіваленті
судом безпідставно завищено на 00 грн. 26
коп.

В частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_5 про розірвання договору
банківського вкладу рішення суду не
оскаржується.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 ЦПК
України, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором банківського
вкладу та не повернув позивачу в
повному обсязі суму вкладу та
нараховані проценти, тому на підставі
ст.ст. 526, 530 та 1060 ЦК України, з
банку на її користь підлягає стягненню
заборгованість за договором в розмірі 4
400,63 доларів США.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 31 березня 2014 року
між ПАТ та ОСОБА_5 укладено договір
банківського вкладу « З любов'ю VAB «
Щомісячний » №767012/2014 ( а.с. 9 ). Предметом
даного договору є розміщення
вкладником в банк строкового вкладу на
умовах депозитного продукту « З любов'ю
VAB », в доларах США на строк 13 місяців, з
дня укладення договору, з щомісячною
виплатою процентів.

Пунктами 1.2-1.3, 1.5 та 1.7 встановлено, що
банк відкриває на ім'я вкладника
вкладний рахунок за вкладом на вимогу «
Для виплат » НОМЕР_1. Сума початкового
вкладу становить 4 000 доларів США.
Стандартна ставка за вкладом становить
10% річних. Дата вимоги вкладником
вкладу - 30 квітня 2015 року.

Також, 30 грудня 2013 року між ПАТ та
ОСОБА_5 був укладений договір
банківського вкладу « Для виплат »,
згідно умов якого на ім'я позивача
відкрито іменний вкладний рахунок в
доларах США НОМЕР_1 ( а.с. 8 ).

На виконання умов договору ОСОБА_5 31
березня 2014 року розмістила строковий
вклад в сумі 4 000 доларів США на рахунку
в ПАТ, що підтверджується меморіальним
ордером №1617353 ( а.с. 10 ).

Позивачка скориставшись своїм правом
на дострокове повернення вкладу, 08
серпня 2014 року звернулась до ПП суму
депозиту та нарахованих відсотків ( а.с.
6 ). Проте ПАТ було відмовлено в
поверненні депозиту, посилаючись на те,
що виплата коштів в іноземній валюті
здійснюється у відповідності до норм
постанови НБУ №328 від 01 червня 2014 року.

Станом на 13 жовтня 2014 року залишок
коштів на поточному рахунку НОМЕР_1
становить 4401,20 доларів США ( а.с. 36 ).

Доказів повернення коштів ПАТ суду не
надало.

Доводи апеляційної скарги з приводу
встановлення обмеження НБУ щодо зняття
готівки є безпідставними.

Зокрема, у відповідності до приписів
ст.ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Статтею 2 Закону України « Про банки та
банківську діяльність », вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно ч.ч. 1-2 ст. 1060 ЦК України,
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на
інших умовах її повернення. за
договором банківського вкладу
незалежно від його вид банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника.

Аналогічні положення містяться і у п. 3.3
Положення про порядок здійснення
банками України вкладних ( депозитних )
операцій з юридичними та фізичними
особами, затвердженого постановою
Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516.

Крім того, відповідно до ст. 1066 ЦК
України, за договором банківського
рахунку банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що
обмеження прав клієнта щодо
розпорядження грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпорядження рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Проте, жодних обмежень прав позивача
щодо розпорядження грошовим коштами
умовами договору банківського вкладу,
укладеного між сторонами, не
передбачено. Не надано відповідачем і
доказів існування обмежень,
передбачених ст. 1074 ЦК України.

Окрім того, постанова правління НБУ №328
від 01.06.2014 р. щодо обмеження зобов'язань
банків за вкладами фізичних осіб, на
яку посилається ПАТ, є підзаконним
нормативно-правовим актом, суперечить
ч. 2 ст. 1060 ЦК України, умовам договору
банківського вкладу, а тому не може
бути підставою для відмови в
задоволенні позову.

Слід зазначити також, що укладаючи
договір банківського вкладу банк брав
на себе певні ризики, а тому погіршення
економічної ситуації в країні не є
підставою для невиконання ним своїх
договірних зобов'язань.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов вірного висновку, що права
позивача порушені та її вимоги про
стягнення з ПАТ заборгованості за
договором банківського вкладу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги в частині
невірного визначення судом суми боргу
в гривневому еквіваленті є
безпідставними.

Зокрема, у відповідності до ч. 2 ст. 533 ЦК
України, якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюту, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти в день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Як роз'яснено у п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 « Про судове рішення в
цивільній справі », у разі пред'явлення
позову про стягнення грошової суми в
іноземній валюті суду слід в
мотивувальній частині рішення навести
розрахунки з переведенням іноземної
валюти в українську за курсом,
встановленим НБУ на день ухвалення
рішення.

Станом на 14 жовтня 2014 року, встановлено
офіційний курс валют : за 1 долар США -
12,951459 грн., а тому в межах заявлених
позовних вимог, сума боргу в гривневому
еквіваленті є саме 56 994 грн. 58 коп. ( 4400,63
дол. США *12,951459 грн. ), як і визначено
судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків суду.

З огляду на вищевикладене, колегією
суддів прийшла до висновків,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «
Всеукраїнський Акціонерний Банк »
відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 14 жовтня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -