АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Оніщука М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі
Сливка А.В.,

за участю:

позивача
ОСОБА_2,

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідачів

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_6 ОСОБА_7,

представника

ГУ Держземагенства в м. Києві
ШекераВ.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 26 серпня 2014 року про закриття
провадження у справі по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного
управління Держземагенства в м. Києві,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
зняття з державної реєстрації та
визнання недійсними свідоцтв про право
власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 26.08.2014 закрито провадження
у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач просить
ухвалу скасувати, а справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
висновок суду про те, що даний позов не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства не ґрунтується
на вимогах процесуального закону. Крім
того, зазначила, що дане питання вже
було предметом розгляду судом
апеляційної інстанції, який скасовуючи
ухвалу про закриття провадження у
справі в частині вимог щодо скасування
державної реєстрації земельної
ділянки, вказав на те, що в порядку
цивільного судочинства підлягають
розгляду справи у разі якщо однією із
сторін є фізична особа, а вимоги
взаємопов'язані між собою і окремий їх
розгляд неможливий.

В судовому засіданні позивачка
підтримала апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав та просила її
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх
представник, а також представник ГУ
Держземагенства в м. Києві в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували та
просили ухвалу суду залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином. З огляду на викладене,
колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу за відсутності осіб,
які беруть участь у справі, оскільки їх
неявка не є перешкодою для
апеляційного розгляду справи (ч. 2 ст. 305
ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем заявлена вимога до Головного
управління Держземагенства в м. Києві
про скасування державної реєстрації
земельної ділянки, що належить
відповідачам. Дана вимога заявлена до
суб'єкта владних повноважень та не
стосується приватних прав позивача, а
усі наступні вимоги є похідними і
такими, що також підлягають розгляду в
порядку КАС України. Також судом
зазначено, що та обставина, що частина
відповідачів є суб'єктами владних
повноважень змінює правову природу
спірних правовідносин і робить даний
спір публічно-правовим, оскільки
вимога позивача не стосується захисту
його прав, свобод та інтересів у сфері
цивільно-правових відносин.

З вказаним висновком суду колегія
суддів погодитись не може, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у
листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ГУ Держземагенства в м.
Києві, Реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві про зняття з державної
реєстрації та визнання недійсними
свідоцтв про право власності на
земельну ділянку, в якому, зокрема,
просила:

- визнати недійсними свідоцтва про
право власності на земельну ділянку
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:72:414:0127, виданих 12.07.2013, ОСОБА_6 на 2/5
частини земельної ділянки, ОСОБА_5 на 1/5
частину земельної ділянки, ОСОБА_3 на 1/5
частину земельної ділянки та ОСОБА_4 на
1/5 частину земельної ділянки;

- зняти з державної реєстрації земельну
ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер
:72:414:0127.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 13.12.2013 відкрито провадження
у даній справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 20.03.2014 закрито провадження
у справі в частині позовних вимог до
Головного управління Держземагенства
в м. Києві про скасування державної
реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1,
кадастровий номер :72:414:0127 у
зв'язку з тим, що дана вимога підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
15.05.2014 скасовано ухвалу Солом'янського
районного суду м. Києва від 20.03.2014, а
справу повернуто до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є взаємопов'язані між собою і окремий
їх розгляд є неможливим.

Під час розгляду справи позивачем
збільшено позовні вимоги, а саме, окрім
заявлених вимог, позивачка просила
визнати недійсною технічну
документацію із землеустрою, щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:72:414:0127, виготовлену ТОВ
«Консалтинг-Кадастр-Інвест».

В судовому засіданні 26.08.2014 представник
відповідачів звернувся до суду з
клопотанням про закриття провадження у
справі, оскільки даний спір підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Оскаржуваною ухвалою суду провадження
у справі закрито.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у пункті 21
постанови № 3 від 01.03.2013 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», роз'яснив, що ураховуючи
положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС,
не є публічно-правовим і розглядається
у порядку цивільного судочинства спір
між органом державної влади та/або
органом місцевого самоврядування
(суб'єктом владних повноважень) як
суб'єктом публічного права та суб'єктом
приватного права - фізичною особою, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного та адміністративного права.

У пункті 26 вказаної постанови також
визначено, що право власності на майно,
на речове право на чуже майно, захист
цих прав регулюються цивільним
законодавством, тому такі спори з
урахуванням вимог статті 15 ІІПК
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, якщо однією із
сторін є фізична особа, незалежно від
участі у них органу державної влади
та/або органу місцевого самоврядування
(суб'єкта владних повноважень).

Отже, з огляду на зміст і правові
підстави заявлених вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що даний
спір підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов передчасного висновку про те, що
дана заява підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, а отже
доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

У відповідності з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 307
ЦПК України за наслідками розгляду
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Науменко Тетяни
Петрівни - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 26 серпня 2014 року про закриття
провадження у справі - скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді