Справа № 402/771/14-ц
У Х В А Л А

22 вересня 2014 року
Ульяновський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого -
Ясінського Л. Ю.

при секретарі -
Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Ульяновка,
Кіровоградської області, цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
підприємства "Трейдсервіс", ОСОБА_3
Держземагентства в Ульяновському
районі про визнання додаткової угоди
до договору оренди землі недійсною та
визнання недійсною реєстрації
додаткової угоди-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 підприємства
"Трейдсервіс", ОСОБА_3 Держземагентства
в Ульяновському районі про визнання
додаткової угоди до договору оренди
землі недійсною та визнання недійсною
реєстрації додаткової угоди

04.09.2014 року в судовому
засіданні представник відповідача
ОСОБА_2 підприємства "ТрейдСервіс"
заявив клопотання про закриття
провадження по справі в частині
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3
Держземагенства в Ульяновському
районі щодо визнання недійсною
реєстрації додаткової угоди
посилаючись на те, що зазначені позовні
вимоги не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні
позивач щодо данного клопотання
послався на розсуд суду.

Представник відповідача
ОСОБА_2 підприємства "ТрейдСервіс"
наполягав на задоволенні клопотання.

Представник відповідача
ОСОБА_3 Держземагентсва в
Ульяновському районі послався на
розсуд суду.

З'ясувавши обставини
виниклих правовідносин, суд знаходить
за необхідне відмовити в задоволенні
клопотання представника відповідача
щодо закриття провадження у справі в
частині позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205
ЦПК України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Статтею 15 ЦПК України
визначено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

У постанові №3 від 01.03.2013
року "Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ" пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, пункти 6,7, дав судам роз'яснення,
що при вирішенні питань, пов'язаних із
компетенцією судів у спорах, що
виникають із земельних відносин, судам
слід враховувати роз'яснення,
викладені в пунктах 2 і 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» (із змінами і доповненнями
внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України від 19
березня 2010 року №2), а також Рішення
Конституційного Суду України від 01
квітня 2010 року №10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України.

При цьому суди мають
виходити з того, що згідно зі статтями 13
і 14 Конституції України, статтями
177,181,324 і главою 30 ЦК земля та земельні
ділянки є об'єктами цивільних прав, а
держава і територіальні громади через
свої органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з'ясувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних відносин.

Земельні відносини,
суб'єктами яких є фізичні чи юридичні
особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2,5 ЗК
України). Захист судом прав на землю у
цих відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16,21,383 ЦК,
статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до цього спори,
що виникають із земельних відносин, у
яких хоча б однією зі сторін є фізична
особа, незважаючи на участь у них
суб'єкта владних повноважень, згідно зі
статтею 15 ЦПК України розглядаються в
порядку цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви
вбачається, що фактично позивачем
оспорюється додаткова угода до
договору оренди земельної ділянки,
власником якої є позивач відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, яка в установленому
законом порядку.

З огляду на викладене суд
приходить до висновку, що спір виник із
земельних відносин і у відповідності
до ст.15 ЦПК України підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, отже
клопотання представника відповідача
про закриття провадження по справі в
частині позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 Держземагенства в
Ульяновському районі щодо визнання
недійсною реєстрації додаткової угоди
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.с.168,209 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання
представника відповідача про закриття
провадження по справі в частині
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3
Держземагенства в Ульяновському
районі щодо визнання недійсною
реєстрації додаткової угоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Кіровоградської
області через Ульяновський районний
суд протягом 5 (п"яти) днів з дня її
проголошення.

Суддя:

ОСОБА_4