Справа № 201/5642/14ц
Провадження № 2/201/1669/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року

Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді Браги А.В.,

при секретарі - Обоянській М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу
№201/5642/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_2
про відшкодування матеріальних
збитків, заподіяних внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2014 року позивач звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
відповідачів, в якому просив суд
стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на його
користь 49500,00 гривень страхового
відшкодування, а також 600,00 грн. витрат
на проведення авто товарознавчого
дослідження та суму судового збору;
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
500,00 гривень матеріального збитку у
вигляді франшизи.

В обґрунтування своїх позовних вимог в
позовній заяві позивач послався на те,
що 08 жовтня 2013 року о 08.10 год., на пр.
Правди в м. Дніпропетровська, мала
місце дорожньо-транспортна пригода, в
якій полу пошкоджено належний позивачу
автомобіль марки «Міцубісі Лансер»,
номер державної реєстрації НОМЕР_3.
Вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу складових підтверджено
висновком експертного дослідження
автотоварознавця по визначенню
вартості матеріального збитку
автомобіля та становить 38606,22 гривень.
Відповідно до постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 лютого
2014 року по адміністративній справі №
199/1310/14-п, винним у скоєнні ДТП визнано
ОСОБА_2, водія автомобіля марки
«Міцубісі Галант», номер державної
реєстрації НОМЕР_1. Оскільки
відповідальність водія ОСОБА_2 згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/0518580 терміном дії з 11
квітня 2013 року до 10 квітня 2014 року,
застрахована ПрАТ «СК «Провідна»,
позивач і звернувся до страховика за
відшкодуванням завданої шкоди. Поліс
укладений на умовах відшкодування
шкоди, заподіяної майну третіх осіб в
межах до 50000,00 гривень включно, франшиза
- 500,00 гривень. Крім того, внаслідок ДТП
позивач також поніс додаткові витрати,
що вбачають оплату проведення
автотоварознавчого дослідження та
підтверджуються квитанцією про оплату
наданих послуг в розмірі 600,00 гривень.
Таким чином, страхувальник повинен був
здійснити на користь позивача страхове
відшкодування на загальну суму 38 706,22
гривень. Але незважаючи на це, що строк
у 90 днів з дня подачі заяви (08 жовтня 2013
року) про виплату страхового
відшкодування давно минув, відповідач
так і не прийняв рішення про страхове
відшкодування чи відмову у виплаті.

15 серпня 2014 року представник позивача в
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву, в якій просив розглянути
справу без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити, відповідно до
наведеного в позовній заяві
обґрунтування та наявних в матеріалах
справи доказах.

Представник ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином відповідно до вимог ст.
74 - 76 ЦПК України, в письмових
запереченнях зазначав, що 08 квітня 2013
року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_2
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, посвідчений
полісом №АС/0518550, відповідно до якого
була застрахована цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 під час
керування ним особисто забезпеченим
транспортним засобом Мітсубісі Галант,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Термін дії
договору страхування - з 11 квітня 2013
року до 10 квітня 2014 року. Страхова сума
(ліміт відповідальності) на одного
потерпілого складає 100000,00 гривень за
шкоду, заподіяну життю і здоров'ю та
50000,00 гривень - за шкоду, заподіяну
майну. Франшиза (частина збитку, що не
відшкодовується страховиком) по майну
складає 500,00 гривень. 08 та 09 жовтня 2013
року до ПрАТ «СК «Провідна» із
повідомленням про настання страхової
події звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
зазначили, що 08 жовтня 2013 року за участю
забезпеченого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_2 сталася ДТП.
Проте, до ПрАТ «СК «Провідна» ні з боку
ОСОБА_2, ні з боку ОСОБА_2 так і не було
надано постанови суду про визнання
ОСОБА_2 винною у зазначеному ДТП особою,
без чого ПрАТ «СК «Провідна» не могла
визначитися щодо наявності підстав для
виплати страхового відшкодування. У
той же час, ПрАТ «СК «Провідна» зі свого
боку вживала заходів для отримання
відповідної інформації та документів,
проте останні позитивного результату
не мали. 20 травня 2014 року на адресу
страхової компанії надійшла позовна
ОСОБА_1, до якої долучено копію
постанови Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 лютого 2014 року про визнання ОСОБА_2
винною у ДТП особою та накладення на
нього стягнення у вигляді штрафу.
Постанова набрала законної сили 11
березня 2014 року. Станом на момент
подання позовної заяви та написання
заперечень, строк виплати страхового
відшкодування не настав. Таким чином,
між ПрАТ «СК «Провідна» та позивачем
взагалі відсутній спір про право,
оскільки відмови від страхової
компанії він не отримував, а строк
виплати страхового відшкодування
спливає лише у серпні 2014 року. Крім
того, ПрАТ «СК «Провідна» вважає, що
позивач невірно визначає суму
завданого йому внаслідок ДТП збитку,
яка має бути відшкодування йому за
рахунок ПрАТ «СК «Провідна». До суду
позивачем надано висновок № 1538
експертного дослідження
автотоварознавця по визначенню
вартості матеріального збитку КТЗ від
30 жовтня 2013 року, за яким вартість
відновлювального ремонту склала 59322,05
гривень, а вартість збитку, тобто
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням зносу складає 38606,22
гривень. З калькуляції від 01 листопада
2013 року, яка додається до звіту,
розрахунок вартості відновлювального
ремонту за висновком № 1538 здійснювався
з урахуванням ПДВ і склав 59322,05 гривень,
з яких ПДВ - 9887,01 гривень. Але відповідно
до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком документального
підтвердження факту оплати
проведеного ремонту. Таким чином, за
наявності підстав для виплати
страхового відшкодування, враховуючи,
що позивач просить стягнути суми на
свою користь, із суми збитку, слід
утримувати ПДВ. За вирахуванням ПДВ
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням зносу складе лише 32171,85
гривень. При цьому, ПрАТ «СК «Провідна»
вважає, що збільшення розміру збитку з
ПДВ до 55153,54 гривень за курсом Євро
станом на момент подання позову, як це
робить позивач у своєму позові, є
незаконним і не може бути застосовано
до відносин з ПрАТ «СК «Провідна».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином відповідно до вимог ст.
74 - 76 ЦПК України, про причини своєї
неявки суду не повідомив, не надав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, з клопотанням про
відкладення розряду справи до суду не
звернувся, а також не скористався
правом надання заперечень проти
позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
наявні у справі докази, вирішивши
належність допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
всіх доказів у їх сукупності й оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному з'ясуванню всіх обставин
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, 08
жовтня 2013 року о 08.10 год., ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Міцубісі Галант»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.
Дніпропетровську по пр. Правди з боку
вул. Воронежської, в напрямку вул.
Совхозної, де в районі будинку № 145
виконуючи поворот ліворуч на вул.
Радищева, не переконався в безпеці
свого маневру та скоїв зіткнення з
автомобілем «Міцубісі Лансер»
реєстраційний номер НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_1, який рухався
ліворуч у попутному напрямку.

ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил
дорожнього руху України і постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 лютого
2014 року притягнутий до
адміністративної відповідальності
(справа № 199/1310/14-п) за ст. 124 КУпАП і
підданий адміністративному стягненню
у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень
(а.с. 24).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
зазначена постанова є підставою
звільнення від доказування, оскільки
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку експертного
дослідження автотоварознавця по
визначенню вартості матеріального
збитку КТЗ від 30 жовтня 2013 року № 1538,
виконаного експертом -
автотоварознавцем ОСОБА_6, свідоцтво
Центральної експертно-кваліфікаційної
комісії міністерства юстиції України
від 30 жовтня 2009 року НОМЕР_4, вартість
матеріального збитку, нанесеного
власнику автомобіля «Міцубісі Лансер»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
пошкодженого в наслідок ДТП, становить
38 606,22 гривень. Вартість проведення
даного дослідження складала 600,00
гривень (а.с. 9 - 20).

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0518580
терміном дії з 11 квітня 2013 року до 10
квітня 2014 року, укладеного 08 квітня 2013
року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_2,
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (полісом). Забезпеченим
транспортним засобом є «Міцубісі
Галант», номерний знак НОМЕР_1;
страховою сумою за шкоду заподіяну
життю і здоров'ю є 100000,00 гривень, за
шкоду, заподіяну майну 50000,00 гривень;
розмір франшизи 500,00 гривень. Даний
страховий поліс є чинним до 10 квітня 2014
року (а.с. 65).

08 жовтня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до Дніпропетровської філії
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з
заявою - повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду, та
заявою про виплату страхового
відшкодування, яка сталася за участі
застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 37 п. 5 Закону,
особа, відповідальність, якої була
застрахована (ОСОБА_2), за полісом
№АС/0518580), сплачує потерпілій особі
суму страхової франшизи в розмірі 500,00
гривень (а.с. 65).

Правовідносини, які виникли між
сторонами у справі, врегульовані
постановою пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» зі змінами та
доповненнями, нормами Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Законом України «Про
страхування» та Цивільним кодексом
України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 978 ЦК України, предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з: життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування);
володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування); відшкодуванням шкоди,
завданої страхувальником (страхування
відповідальності).

Згідно ст. 979 ЦК України, договір
страхування може укладатись шляхом
видачі страховиком страхувальникові
страхового свідоцтва (поліса,
сертифіката).

Відповідно до ст. 985 ЦК України,
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
досягнення нею певного віку або
настання іншого страхового випадку.

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» є спеціальним у
сфері страхування цивільно-правової
відповідальності, яка здійснюється з
метою забезпечення відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або
майну потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників шляхом здійснення
такого відшкодування страховиком при
настанні страхового випадку.

Нормами ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

За приписами ст. 990 Цивільного кодексу
України, ст. 25 Закону України «Про
страхування» здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пункт 36.2. статті 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» вказує, що виплата страхового
відшкодування не пізніш як через 90 днів
з дня отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Строк у 90 днів з дня
подачі заяви (08 жовтня 2013 року) про
виплату страхового відшкодування
давно минув, Відповідач так і не
прийняв рішення про страхове
відшкодування чи відмову у виплаті.

Відповідач, страхова компанія, повинен
був здійснити на користь позивача
страхове відшкодування на загальну
суму 38 706,22 гривень виходячи з
наступного розрахунку, а саме:

38 606,22 гривень - вартість
відновлювального ремонту);

500,00 гривень - франшиза;

600,00 гривень - витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження;

38 606,22 - 500,00 + 600,00 = 38 706,22 гривень.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону про обов'язкове
страхування, передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Пунктом 2 Полісу № АС/0518580, який є
договором страхування у розумінні ЦК
України, Відповідачами було визначено
суму франшизи у розмірі 500,00 грн.

Таким чином, сума матеріального збитку,
яку повинен відшкодувати ОСОБА_2
складає 500,00 гривень - сума франшизи.

У своїй Постанові № 4 від 01 березня 2013
року Пленум Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ, постановляє дати
судам наступні роз'яснення:

«Пункт 14. При визначенні розміру та
способу відшкодування шкоди, завданої
майну потерпілого, судам слід
враховувати положення статті 1192 ЦК.
Наприклад, з урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ такого ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Коли відшкодування
шкоди в натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі. Як
при відшкодуванні шкоди в натурі, так і
при відшкодуванні реальних збитків
потерпілий має право вимагати
відшкодування упущеної вигоди.

У разі якщо на час виконання рішення
суду про відшкодування шкоди,
виправлення пошкодження за одержані за
рішенням суду кошти зросли ціни на
майно або роботи, на придбання чи
проведення яких було присуджено
відшкодування, потерпілий із цих
підстав може заявити додаткові вимоги
до особи, відповідальної за шкоду, якщо
не було його вини в тому, що виконання
проводилося вже після зростання цін і
тарифів.»

Згідно висновку автотоварознавчого
дослiдження виконаного
експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 №
1538 вiд 30 жовтня 2013 року вартість
матеріального збитку визначалась з
прив'язкою до курсу іноземної валюти,
яка на день дослідження складала: 1 EUR =
11.0343 UAH.

На день подачі позову, офіційний курс
гривні щодо іноземної валюти станом на
30 квітня 2014 року склав - 1 EUR = 15,7638 UAH, що
підтверджується роз печаткою з
офіційного сайту Національного банку
України.

Таким чином, Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Провідна» повинна відшкодувати
позивачеві страхове відшкодування у
розмірі - 54 608,05 грн.

- 38 606,22 : 11,0343 = 3 498,74 EUR

- 3 498,74 х 15,7638 = 55 153,54 UAH

Згідно з п. 2 Полісу № АС/0518580 та ст. 9
Закону про обов'язкове страхування,
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 50 000,00 грн. на
одного потерпілого.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону про обов'язкове
страхування, передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Пунктом 2 Полісу № АС/0518580, який є
договором страхування у розумінні ЦК
України, відповідачами було визначено
суму франшизи у розмірі 500,00 грн.

Остаточна сума страхового
відшкодування, яка підлягає стягненню
з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»
складається з наступного:

- 55 153,54 гривень - розмір
матеріального збитку;

- 50 0000,00 гривень - ліміт
відповідальності страховика ;

- 500,00 гривень - франшиза;

- 600,00 гривень - витрат на проведення
авто товарознавчого дослідження.

50000,00 - 500,00 + 600,00 = 50 100,00 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги, щодо
стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача
500,00 гривень франшизи, суд приходить до
наступного.

Згідно зі ст. 37.5 ст. 37 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхувальником або особою,
відповідальність якої застрахована,
потерпілому має бути компенсована сума
франшизи у повному обсязі одночасно з
виплатою страховиком страхового
відшкодування.

За таких обставин, враховуючи
вищезазначену норму законодавства, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 500,00 гривень, в
рахунок компенсації франшизи.

За таких обставин, враховуючи
вищезазначене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальних збитків у повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення
судових витрат та враховуючи результат
розгляду справи, у відповідності до ст.
88 ЦПК України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» на користь
позивача понесені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 11, 16, 22 - 23, 979, 980, 988 - 991, 1166 - 1167, 1187 -
1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10,
11, 26, 30, 57, 60, 61, 88, 110, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальних збитків,
заподіяних внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_1 суму у
розмірі 50100,00 гривень, з яких страхове
відшкодування - 49500,00 гривень, витрати
пов'язані з проведенням
автотоварознавчого дослідження - 600, 00
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму у розмірі 500,00 гривень франшизи.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 506,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська, а
учасниками, що брали участь у справі,
проте не були присутніми при
оголошенні рішення, на протязі 10 - днів
з дня його отримання.

Суддя:
А.В. Брага