Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2014 р.
м. Одеса.

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань №14,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Одеської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю третіх осіб Четвертої
одеської державної нотаріальної
контори та Одеської універсальної
товарної біржі «GIP» про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, -

В С Т А Н О
В И В

Позивач подав до суду вказану
вище позовну заяву, в якій просить
визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 26 квітня 1996 року на Одеській
універсальній товарній біржі «GIP» між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з однієї сторони та його
дідусем ОСОБА_4, і бабусею ОСОБА_5,
діючої від свого імені та від імені і в
інтересах його, як онука.

В обґрунтування свого позову,
ОСОБА_1 посилався на те, що його дідусь і
бабуся та він придбали у відповідачів,
сім'ї ОСОБА_3, вказану вище квартиру у
свою власність. Договір
купівлі-продажу оформили на товарній
біржі, що на той час передбачалося
законом. Після придбання квартири та
звільнення її продавцями ОСОБА_2, вони
стали постійно проживати в ній.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дідусь ОСОБА_4 а
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся ОСОБА_5
В зазначеній квартирі він залишився
проживати один, де проживає по
теперішній час, фактично прийнявши
спадкове майно дідуся і бабусі у своє
володіння та користування, оскільки
інших спадкоємців на день їх смерті, не
було. Як єдиний спадкоємець, він у 2014
році звернувся до Четвертої одеської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Однак в
задоволені його заяви було відмовлено
з посиланням на те, що
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно, оформлені на біржах,
нотаріальні контори не приймають та
рекомендували звернутися до суду для
вирішення спору.

У своїй письмовій заяві, поданій
до загальної канцелярії суду, позивач
просив розглянути справу без його
участі на підставі наданих ним
письмових доказів. У разі неявки в
судове засідання відповідачів по
справі, просив розглянути справу в
заочному порядку. Наслідки розгляду
справи в заочному порядку, йому відомі.

Відповідачі та терті особи по
даній справі, в судове засідання не
прибули. Про день, час та місце розгляду
справи були повідомлені в порядку,
встановленому законом замовною поштою,
про що свідчать поштові повідомлення,
приєднані до справи.

На підставі заяви позивача та
положень ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд
розглянув справу в заочному порядку
без участі відповідачів.

Вивчив матеріали справи, дослідив
надані позивачем докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 1996
року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з однієї
сторони та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, діючої від
свого імені та від імені і в інтересах
неповнолітнього онука ОСОБА_1 (позивача
по даній справі), був укладений
письмовий договір купівлі-продажу
однокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 31,4 кв./м., жилою площею
18,7 кв./м., згідно якого ОСОБА_3 продали, а
ОСОБА_1 купили вказану квартиру за 500 000
000 (п'ятсот мільйонів) карбованців.
Зазначений договір купівлі-продажу був
оформлений на Одеській універсальній
товарній біржі «GIP», що на час укладення
договору, передбачалося Законом
України «Про біржі». 21 травня 1996 року,
покупці ОСОБА_1 зареєстрували вказаний
договір купівлі-продажу в Комунальному
підприємстві «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» під
№377, в книзі 177 пр, на сторінці 50, ставши
власниками придбаної квартири, що
підтверджується письмовим договором
купівлі-продажу (л.с. №№8-10).

Після придбання квартири,
позивач, його дідусь і бабуся стали
проживати в квартирі, утримуючи її за
свої кошти, що підтверджується
довідкою №55 від 19 червня 2014 року (л.с.
№17), довідкою про реєстрацію місця
проживання від 21 серпня 2014 року (л.с.
№18), довідкою №53 від 12 червня 2014 року ДП
ЖЄУ ОДО «ЧСМТ» (л.с. №19) та копією
паспорта позивача (л.с. №7).

Сторони взяті на себе зобов'язання по
оплаті придбаної квартири та передачі
її - виконали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дідусь
позивача ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про його смерть (л.с. №14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся
позивача ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про її смерть (л.с. №15).

Поховав дідуся і бабусю, позивач
по справі, як співвласник квартири
АДРЕСА_1, залишився проживати в ній, що
підтверджується вказаною вище
довідкою №53 від 12 червня 2014 року
(л.с. №19).

При таких обставинах суд вважає,
що позовні вимоги позивача правомірні,
основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в
редакції 1963 року, що регулювала дані
правовідносини на час укладення
договору купівлі-продажу і підлягають
задоволенню, оскільки дідусь і бабуся
позивача придбали вказану вище
квартиру у свою власність та власність
позивача у відповідачів, виконавши
взяті на себе зобов'язання за письмовим
договором купівлі - продажу, оформленим
на товарній біржі, що на той час
передбачалося Законом. А відповідачі,
отримавши гроші, виконали зобов'язання
по передачі квартири покупцям та
виїхали з неї.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 47 ЦК України в редакції 1963
року, суд, -

В И Р І
Ш И В

Визнати дійсним договір купівлі -
продажу однокімнатної квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 31,4 кв./м.,
жилою площею 18,7 кв./м., укладений 26
квітня 1996 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
одної сторони та ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючої
від себе та від імені і в інтересах
неповнолітнього онука ОСОБА_1, з іншої
сторони, на Одеській Універсальній
Товарній Біржі «GIP».

Копію рішення направити
відповідачам та тертім особам по
справі.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте за заявою відповідача, яка
подається до Суворовського районного
суду м. Одеси протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, воно може бути оскаржене
до апеляційного суду Одеської області
в загальному порядку.

Суддя: