У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Нагорняка
В.А., Олійник А.С.,

Писаної Т.О., Юровської
Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду з
указаним позовом, просило стягнути з
ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 27 382
грн 54 коп., з яких тіло кредиту - 13 392 грн
35 коп., проценти - 13 990 грн 19 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17
грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі -
Банк) укладено договір про
відступлення права вимоги, за умовами
якого Банк відступив йому право вимоги
за кредитними договорами з фізичними
особами.

За умовами цього договору Банк
відступив ТОВ «Кредитні ініціативи»
право вимоги до ОСОБА_3 за договором про
надання кредиту у розмірі 15 000 грн,
укладеним між ним та Банком 28 серпня 2008
року.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов
кредитного договору розмір
заборгованості станом на 28 лютого 2013
року становить 27 382 грн 54 коп., з яких
тіло кредиту - 13 392 грн 35 коп., проценти -
13 990 грн 19 коп.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 4 жовтня
2013 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 14 січня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 27 382 грн 54 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 28 серпня 2008 року
між Банком та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 40-ПЛ про
обслуговування та кредитування
карткового рахунку, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 15 000
грн до 27 серпня 2010 року із сплатою 21 %
річних, шляхом відкриття кредитної
лінії (далі - Кредитний договір).

Судовим наказом від 24 квітня 2009 року із
ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за
Кредитним договором у розмірі 6 428 грн 47
коп., що підтверджується постановою
державного виконавця від 30 червня 2011
року про закінчення виконавчого
провадження.

17 грудня 2012 року між Банком та ТОВ
«Кредитні ініціативи» укладено
договір про відступлення права вимоги,
за умовами якого останнє набуло право
вимоги за Кредитним договором (далі -
Договір про відступлення права вимоги).

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником умов Кредитного договору,
станом на 28 лютого 2013 року розмір
заборгованості становить 27 382 грн 54
коп., з яких тіло кредиту - 13 392 грн 35
коп., проценти - 13 990 грн 19 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив із того,
що надані позивачем документи на
підтвердження розміру заборгованості
мають суперечливий характер, позивач
не довів розмір заборгованості,
позивачем не надано доказів про
передачу заборгованості відповідача
перед Банком до ТОВ «Кредитні
ініціативи» та не доведено наявність у
останнього права вимоги за Кредитним
договором.

Ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову, апеляційний суд виходив із
того, що відповідач не виконував свої
обов'язки за Кредитним договором та
судовим наказом від 24 квітня 2009 року,
сторонами не оспорено укладення між
Банком та ТОВ «Кредитні ініціативи»
Договору відступлення права вимоги,
відповідач не спростував наданий
позивачем розрахунок заборгованості,
відсутність відомостей про нового
кредитора не позбавляє боржника
обов'язку виконання зобов'язання.

Із висновками апеляційного суду
погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно із Розділом 1 Договору про
відступлення права вимоги «реєстр
позичальників» - це перелік необхідних
даних щодо позичальників та прав
вимоги, наведений у Додатку № 1 до цього
договору. Підписання сторонами реєстру
позичальників засвідчує передачу
(відступлення) прав вимоги первісним
кредитором новому кредитору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив із того, що надана позивачем
таблиця за підписом аналітика ТОВ
«Кредитні ініціативи» не є належним
доказом переходу права вимоги за
Кредитним договором.

Апеляційний суд не дав належної оцінки
витягу з Реєстру позичальників (а.с. 21),
не з'ясував, чи має право аналітик ТОВ
«Кредитні ініціативи» посвідчувати
цей витяг, чи підтверджує він перехід
права вимоги за Кредитним договором.

Апеляційний суд належним чином не
перевірив твердження і заперечення
сторін, розмір заборгованості.

У запереченнях на позов відповідач
посилався на те, що судовим наказом
стягнуто тіло кредиту.

Відповідно до п. 2 Кредитного договору
Банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 15 000
грн.

У довідці розрахунку заборгованості
від 28 лютого 2013 року зазначено про
повернення кредиту 0,00 грн (а.с. 30).

Із матеріалів справи вбачається, що із
заробітної плати ОСОБА_3 на користь
Банку на підставі виконавчого листа,
виданого на виконання судового наказу,
стягнуто заборгованість у розмірі 6 428
грн 47 коп., з яких прострочена
заборгованість за кредитом - 4 850 грн 59
коп.

У порушення ст. ст. 303, 316 ЦПК України,
апеляційний суд не дав належної оцінки
доказам у справі, не з'ясував розмір
заборгованості за Кредитним договором
та дійшов передчасного висновку про
задоволення позову.

З огляду на допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, ухвалене
ним рішення підлягає скасуванню із
направленням справи на новий розгляд
до цього суду відповідно до ч. 3 ст. 338
ЦПК України.

Керуючись статтями 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 14 січня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.М. Ситнік

Судді:
В.А. Нагорняк

А.С. Олійник

Т.О. Писана

Г.В. Юровська