У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів:
Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 29 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
указаним позовом, просило стягнути із
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором від 11 грудня 2006 року у
розмірі 25 615 грн 84 коп.

Свої вимоги мотивувало тим, що 17
березня 2008 року між сторонами укладено
кредитний договір (який складається із
заяви позичальника, Умов надання
банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою та
Тарифів), за умовами якого відповідачу
надано кредит у розмірі 3 000 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 %
річних на суму залишку заборгованості
за користування кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Станом на 12 січня 2014 року розмір
заборгованості позичальника становить
25 615 грн 84 коп., а саме: тіло кредиту - 3000
грн 00 коп., проценти за користування
кредитом - 13 864 грн 85 коп., комісія за
користування кредитом - 7 055 грн 00 коп.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф
(процентна складова) - 1 195 грн 99 коп.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 13 березня 2014
року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 29 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову частково. Стягнуто
з відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
від 17 березня 2008 року у розмірі 6 400 грн 42
коп. (з яких заборгованість за
процентами за період із лютого 2011 року
по лютий 2014 року - 2 225 грн 42 коп., комісія
за період із лютого 2011 року по лютий 2014
року - 3 675 грн, штраф - 500 грн). Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення апеляційного суду у справі у
частині відмови в позові, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та направити
справу у цій частині на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 17 березня 2008
року між сторонами укладено кредитний
договір (який складається із заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою та Тарифів), за умовами якого
відповідачу надано кредит у розмірі 3 000
грн у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 %
річних на суму залишку заборгованості
за користування кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (далі - Кредитний
договір).

Станом на 12 січня 2014 року розмір
заборгованості позичальника становить
25 615 грн 84 коп., а саме: тіло кредиту - 3000
грн 00 коп., проценти за користування
кредитом - 13 864 грн 85 коп., комісія за
користування кредитом - 7 055 грн 00 коп.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф
(процентна складова) - 1 195 грн 99 коп.

12 березня 2014 року ОСОБА_3 подала заяву
про застосування позовної давності до
вимог позивача (а.с. 33-34).

Апеляційним судом встановлено, що
судовим наказом від 18 грудня 2008 року
(який набрав законної сили та який
боржником не виконано) з відповідача
стягнуто заборгованість за тілом
кредиту (3000 грн) та процентами (891 грн 54
коп.).

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції дійшов висновку, що банк
пропустив визначений ст. 257 ЦК України
строк позовної давності.

Ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову частково, апеляційний суд
виходив із того, що судовим наказом від
18 грудня 2008 року, який набрав законної
сили, з відповідача вже стягнуто
заборгованість за кредитним договором
та процентами, у межах трирічного
строку з часу звернення до суду з неї
підлягає стягненню заборгованість за
процентами та комісія, а також штраф
(фіксована частина). Банк не надав
доказів узгодження сторонами
збільшення процентної ставки за
користування кредитом до 180 % річних та
не довів позовних вимог у частині
стягнення штрафу (процентна складова),
тому у цій частині позову необхідно
відмовити.

Із висновками апеляційного суду
повністю погодитись не можна з огляду
на таке.

Згідно із ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за
кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у стягненні з
відповідача тіла кредиту у розмірі 3 000
грн, яке було стягнуто судовим наказом
від 18 грудня 2008 року, що набрав законної
сили.

Водночас, із висновками апеляційного
суду у частині стягнення процентів,
штрафів та пені погодитись не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Згідно із правовим висновком
Верховного Суду України, викладеним у
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14цс14), відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Апеляційним судом встановлено, що
відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил
користування платіжною карткою,
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH)
(а.с. 4-7).

Згідно із п. 3.1.3. Правил користування
платіжною карткою після закінчення
строку дії відповідна картка
продовжується банком на новий строк
(шляхом надання клієнту картки з новим
строком дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії) не
надійшло письмової заяви держателя
картки про закриття картрахунку, а
також за умови наявності грошових
коштів на картрахунку для оплати
послуг з виконання розрахункових
операцій за картрахунком (в
передостанній день місяця закінчення
строку дії) та за умови дотримання
інших умов продовження, визначених
договором.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд
на зазначене уваги не звернув та не
перевірив наявність підстав,
передбачених п. 3.1.3. Правил
користування платіжною карткою для
перевипуску кредитної картки.

Вирішуючи спір, у порушення ст. ст. 303, 316
ЦПК України апеляційний суд не з'ясував
строку дії виданої ОСОБА_3 платіжної
картки, чи було видано нову платіжну
картку, у зв'язку з чим не можливо дійти
висновку, чи пропущена позовна
давність у спорі, коли відповідач не
внесла черговий платіж - проценти за
кредитом.

З огляду на допущені апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, що
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин справи, рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню із
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції
відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 29 травня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.О. Кузнєцов

Судді:

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник