Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5053/14
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Каракуші К.В.

Онищенко Е.А.

При секретарі: Остащенко
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 21 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Новотроїцької сільської ради про
визнання незаконним та скасування
розпорядження сільського голови,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що з 17.09.2012 року по 11.02.2014 року він
працював водієм 1 класу Новотроїцької
сільської ради Красноармійського
району Донецької області, згідно
розпорядження сільського голови від
17.09.2012 року № 28-к. Розпорядженням
сільського голови від 12.02.2014 року його
було звільнено з роботи за власним
бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України.

Вважає звільнення незаконним, оскільки
заяву написав під впливом омани, у
зв'язку з неприязненими стосунками з
головою сільради.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд визнати незаконним та
скасувати розпорядження
Новотроїцького сільського голови
Красноармійського району Донецької
області № 2 від 12.02.2014 року, щодо
звільнення його з роботи за ст. 38 КЗпП
України та поновити його на роботі у
якості водія 1 класу сільради з 12.02.2014
року, зобов'язати відповідача внести
зміни до його трудової книжки та
стягнути на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 13.02.2014 року по 15.07.2014 року в
розмірі 10959 грн. 34 коп., моральну шкоду у
сумі 2000 грн. та судові витрати.

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 липня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Новотроїцького
сільського голови Красноармійського
району Донецької області № 2 від 12.02.2014
року, щодо звільнення з роботи за ст. 38
КЗпП України ОСОБА_3

Визнано вірним звільнення ОСОБА_3 з 12
лютого 2014 року з посади водія
Новотроїцької сільської ради за ст. 36 п.
1 КЗпП України за згодою сторін та
забов'язано відповідача внести
відповідні зміни до трудової книжки
ОСОБА_3

У задоволенні інших вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну
скаргу та матеріали справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон їх
регулює.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що з 17.09.2012 року по
11.02.2014 року позивач працював водієм 1
класу Новотроїцької сільської ради
Красноармійського району Донецької
області, згідно розпорядження
сільського голови від 17.09.2012 року № 28-к.
Розпорядженням сільського голови від
12.02.2014 року позивача було звільнено з
роботи за власним бажанням, згідно ст. 38
КЗпП України.

ОСОБА_3 з 1990 року є інвалідом 2 групи
безстроково, непрацездатною особою.

12.02.2014 року у день звільнення позивача,
відповідно до написаної ним власноруч
заяви, було ознайомлено з
розпорядженням, після чого він залишив
своє робоче місце, отримав розрахунок
та трудову книжку. Наступного дня,
13.02.2014 року на його місце водієм
сільської ради було прийнято іншу
особу.

З урахуванням викладеного, дослідивши
обставини справи та допитавши свідків,
суд дійшов обґрунтованого висновку про
те, що позивача було звільнено саме на
підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за
угодою сторін, постановив правильне
рішення про задоволенні позову
частково змінивши підставі звільнення
та зобов'язавши відповідача внести в
трудову книжку відповідні зміни.

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що не було згоди позивача на звільнення
є безпідставним, оскільки
спростовується написаною ним заявою
про звільнення з зазначенням
відповідної дати, про що свідчать також
його наступні дії після ознайомлення з
розпорядженням, які зазначені вище.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 липня 2014 року по цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: