печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Волкової С.Я.,

при секретарі - Поклад А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 1.08.2014 р. звернулася до
суду із вимогами про визнання
недійсним договору кредиту №014/0029/74/57248
від 19.06.2006 р., посилаючись на те, що
кредитний договір з додатковими
угодами не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки містить
несправедливі та дискримінаційні
умови, положення договору надають
значну перевагу банку, позбавляючи її
значного обсягу прав, одночасно
встановлюючи жорсткі обов'язки та
відповідальність для неї, норми
договору не передбачають про її
попередження, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за кредитним
договором несе вона, під час укладення
договору відповідач мав надати
інформацію щодо методики, яка
використовується банком для
визначення валютного курсу, строків і
комісій, пов'язаних з конвертацією
валюти платежу у валюту зобов'язання
під час погашення заборгованості за
кредитом та процентами за користування
ним.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав позовні
вимоги ОСОБА_1, просив їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
Спірина О.В. позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала, посилаючись на
безпідставність її вимог.

Суд, вивчивши надані докази, вислухавши
учасників судового розгляду, вважає, що
в задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 19.06.2006 р. між
акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», (кредитор) та
ОСОБА_1 (позичальник) було укладено
кредитний договір №014/0029/74/57248, яким
кредитор надав позичальнику на
споживчі цілі кредит у виді
неневідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 65 000,00 доларів США на умовах
його забезпечення, строковості,
повернення та плати за користування на
240 місяців з 19.06.2006 р. по 19.06.2026 р., зі
сплатою 12,75% річних.

За домовленістю сторін умови надання
та забезпечення кредиту визначені
розділом 3 договору; зобов'язання, які
прийняв на себе кредитор, визначені
розділом 4 договору, зобов'язання, які
прийняла на себе позичальник, -
розділом 5 договору; відповідно до п 8.1
договору такий діє до повного
погашення кредитної заборгованості
(суми кредиту, відсотків за
користування, штрафів, пені та інших
витрат, пов'язаних з невиконанням
позичальником умов цього договору
та/або договорів забезпечення.

Встановлено, що 9.03.2010 р. між тими ж
сторонами було укладено додаткову
угоду до кредитного
договору№014/0029/74/57248 від 19.06.2006 р., якою
за погодженням сторін п.1.4 договору
викладено у новій редакції, й процентна
ставка за користування кредитом
складає 11,5% відсотків річних.

Надані суду документи свідчать про те,
що при укладенні кредитного договору
ОСОБА_1 було проінформовано про всі
його істотні умови, спосіб та терміни
погашення кредиту, розмір та терміни
сплати процентів та інших платежів
тощо, що підтверджується підписом
позивача на договорі, й ОСОБА_1
засвідчила, що ознайомлена та згідна з
умовами кредитування.

При таких обставинах власні дії
позивача ОСОБА_1, що виразилися у
підписанні кредитного договору та
здійсненні напису щодо ознайомлення з
його умовами і відсутністю претензій,
здійснення часткового погашення
кредиту та передбачених договором
виплат, являється підтвердженням
ознайомлення позивача ОСОБА_1 зі
змістом укладеної нею угоди та
бажанням щодо настання правових
наслідків, обумовлених цим договором.

Посилання позивача в позовній заяві, її
представника в судовому засіданні на
ті обставини, що при укладенні угоди
банк не надав достовірної та повної
інформації щодо методики, яка
використовується банком для
визначення валютного курсу, строків і
комісій, пов'язаних з конвертацією
валюти платежу у валюту зобов'язання
під час погашення заборгованості за
кредитом та процентами за користування
ним, не попередив її, що валютні ризики
під час виконання зобов'язань за
кредитним договором несе вона, чим
порушив п.3.8 постанови правління
Нацбанку України №168 від 10.05.2007 р. «Про
затвердження Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту» у разі надання кредиту в
іноземній валюті, спростовані в
судовому засіданні тим, що оспорювану
угоду укладено19.06.2006 р., задовго до
затвердженні відповідних правил, а
доводи позивача, її представника, що
угода містить дискримінаційні умови по
відношенню до ОСОБА_1, суд знаходить
надуманими. Крім того, договір
споживчого кредиту є договором
приєднання, позивач самовільно
погодилася на укладення договору на
умовах, запропонованих відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,4,10,11,60,88,169,209,212-215,290 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
кредитного договору недійсним -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ