У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської об ласті у складі:

головуючої - Кожух
О.А.

суддів - Кондора
Р.Ю., Чужі Ю.Г.

при секретарі - Марчишак
Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Іршавського районного суду від
10 липня 2014 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

ТзОВ „Кредитні ініціативи" у квітні 2014
року звернулося до суду з даним позовом
мотивуючи тим, що 23 червня 2006 року ЗАТ
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (далі по
тексту - Промінвестбанк) та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір №82/8-06,
згідно якого Банк зобов'язався надати
ОСОБА_1 кредит в сумі 45000,00 Євро, а
відповідач ОСОБА_1 зобов'язалася в
порядку та на умовах, що визначені
кредитним договором повертати кредит,
виплачувати проценти за користування
кредитом, сплачувати неустойки та інші
передбачені платежі в сумі та на
умовах, що передбачені кредитним
договором.

17 грудня 2012 року між Промінвестбанк та
ТзОВ „Кредитні ініціативи" було
укладено договір відступлення прав
вимоги, відповідно до якого
Промінвестбанк відступив ТзОВ
„Кредитні ініціативи" права вимоги до
кредитних договорів, укладених між
Промінвестбанк та фізичними особами.
Таким чином, до ТзОВ „Кредитні
ініціативи" перейшли всі права та
обов'язки кредитора по кредитному
договору. Відповідач свої зобов'язання
виконувала не в повному обсязі,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка станом на станом на 01.03.2014
становила: заборгованість по тілу за
кредиту - 42 939,99 Євро, що за курсом НБУ на
дату розрахунку складало - 585585,13 грн.;
заборгованість по відсотках - 14680,21
Євро, що за офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складало - 200198,30 грн.; пеня -
5294,89 Євро, що по курсу НБУ на дату
розрахунку складає 72 207,96 грн. В
подальшому позивачем було збільшено
розмір позовних вимог - позивач просив
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором станом на 01 травня
2014 року в загальній сумі 1026597,10 грн. та
судові витрати по справі.

Рішенням Іршавського районного суду
від 10 липня 2014 року позов задоволено.

На це рішення відповідач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити. Не оспорюючи суму
заборгованості відповідач вважає, що
позивачем не було надано належних
доказів щодо переходу права вимоги до
ТОВ «Кредитні ініціативи».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання у визначений час не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про що свідчать повідомлення про
вручення судових повісток (а.с. 123-125).
Зважаючи на те, що доводи апелянта
викладені в апеляційній скарзі,
представником позивача подано
заперечення на апеляційну скаргу, а
отже, позиція сторін апеляційному суду
відома, судова колегія, відповідно до ч.
2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі. Відповідно до положень ст. 197,
ч. 2 ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в цих межах, вважає, що
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 11, 509, 526, 611, 614, 623, 625, 1049,
1050, 1054 ЦК України, циві льно-правові
зобов'язання виникають з договорів і
повинні виконуватися належним чином;
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в по
рядку, що встановлені договором; в разі
прострочення повернення чергової
частини позики позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що за лишилась, та
сплати процентів; особа відповідальна
за порушення зо бов'язання,
позичальник, який уклав і не виконує
кредитний договір, повинен відшко
дувати кредитору збитки в повному
обсязі. Виконання зобов'язання за
безпечується, зокрема, неустойкою (ст.
549 ЦК України). Право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням зобов'язання (ст. 550 ч. 1).

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 23 червня 2006 року між
ЗАТ „Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№82/8-06, згідно якого Банк зобов'язався
надати ОСОБА_1 кредит в сумі 45000,00 Євро,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим
терміном повернення не пізніше 22
червня 2016 року (а.с.5-7). Додатком №1 до
кредитного договору встановлено
графік погашення кредиту (а.с.8-9).

17 грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи»
було укладено Договір відступлення
прав вимоги, відповідно до якого ТОВ
«Кредитні Ініціативи» зобов'язувалось
передати грошові кошти в розпорядження
Промінвестбанку, а Промінвестбанк
зобов'язувався відступити ТОВ
«Кредитні Ініціативи» свої права
грошових вимог до боржників за
Кредитними договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1 до Договору
відступлення (а.с.14-24).

Згідно витягу з Реєстру позичальників
Додатку №1 до Договору відступлення
прав вимоги від 17.12.2012 в переліку
кредитних договорів є кредитний
договір № 82/8-06 від 23.06.2006 (а.с.34),

Таким чином, Промінвестбанк було
відступлено право грошової вимоги за
Кредитним Договором №82/8-06 від 23 червня
2006 року Товариству з Обмеженою
Відповідальністю «Кредитні
Ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору, сторони свої зобов'язання
повністю виконали - ТОВ «Кредитні
Ініціативи» передало грошові кошти, а
Промінвестбанк відступив свої права
грошової вимоги до боржників за
Кредитними Договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1 до Договору
відступлення. Судом першої інстанції в
судовому засіданні було оглянуто
нотаріально посвідчені копії договору
відступлення прав вимоги від 17 грудня
2012 року та додатки до нього.

Позивач на підтвердження своїх вимог
надав копію Договору та витяг з Додатку
№ 1, що стосується конкретного
відповідача ОСОБА_1, що є допустимими
доказами на підтвердження переходу
право вимоги від первісного кредитора
до нового кредитора та повністю
відповідає приписам ч.1 ст. 64 ЦПК
України, яка дозволяє стороні надавати
і витяги з документів з врахуванням
об'єму інформації, що стосується
предмету доказування.

Також безпідставними є доводи
апеляційної скарги щодо відсутності
акту приймання-передачі документації
щодо підтвердження заборгованості
відповідача, оскільки такий акт не
впливає на обсяг Кредитного портфелю і
є лише способом фіксації отримання
новим кредитором Реєстру
позивачальників.

Листом за № РІВ-04-1 від 01.04.2014 ОСОБА_1
надіслано повідомлення про досудове
врегулювання спору (а.с.36).

Враховуючи те, що відповідач належним
чином не виконувала своїх обов'язків за
договором, станом на 01 травня 2014 року
загальна сума її заборгованості склала
1026597,10 грн. Згідно наданого позивачем
розрахунку борг складається з:
заборгованість по тілу за кредиту - 42
939,99 Євро, що за курсом НБУ на дату
розрахунку складало 676898,53 грн.;
заборгованість по відсотках - 15722,13
Євро, що за офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складало 247840,92 грн.; пеня -
6461,48 Євро, що по курсу НБУ на дату
розрахунку складало 101857,65 грн. Така
сума стягнута судом і заперечень щодо
суми заборгованості апеляційна скарга
не містить.

Зважаючи на викладене, судова колегії
вважає, що судом першої інстанції було
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції немає. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду. Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від
10 липня 2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді