Справа № 313/1591/14-ц
Провадження № 2/313/383/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2014 р.

смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької
області у складі : головуючого судді :
Кравцова С.О., при секретарі судового
засідання Василенко Л.В., за участю
позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, представника
відповідача Шубіна С.П., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Веселівської
дитячо-юнацької спортивної школи
Веселівської районної ради
Запорізької області про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати

ВСТАНОВИВ :

30.09.2014 р. позивач звернувся до
Веселівського районного суду з
зазначеною заявою, де зазначає, що 01
квітня 2011 р. наказом № 9 директора
Веселівської ДЮСШ його було поновлено
на посаді тренера-викладача ДЮСШ.

05.05.2010 р. відділом освіти
Веселівської РДА був прийнятий наказ
№ 221, яким з метою оптимізації
управління освітньою галуззю було
вирішено скоротити штат та наказано
директору ДЮСШ вивести із штатного
розпису посаду тренера -1 ставка.

Наказом № 5 по Веселівській ДЮСШ
від 05.05.2010 р. було виведено із штатного
розпису посаду тренера - 1 ставка.

06 листопада 2011 року він був
звільнений із займаної посади у зв'язку
із скороченням штату працівників, п.1
ст.40 КЗпП України ( наказ від 06.11.2001 року
№ 19-к ).

На день звільнення відповідач
заборгував належну йому заробітну
плату за період роботи з 01.04.2011 року по
06.06.2011 року, а також вихідну допомогу у
розмірі посадового окладу.

Відмову виплатити йому усі кошти,
які слід було виплатити на день
звільнення з роботи, відповідач
обґрунтував відсутністю грошових
коштів.

Оскільки, відповідач в
добровільному порядку оплату належних
йому сум не проводив, він був вимушений
звернутися до Веселівського районного
суду Запорізької області за захистом
свого порушеного права, справа
слухалась неодноразово.

26.11.2013 року Апеляційним судом
Запорізької області по цивільній
справі № 22-ц778/3664/13 було винесено
рішення, яким частково задоволені його
вимоги та стягнуто з відповідача на
його корить заборгованість по
заробітній платі в сумі 2555 грн. 08 коп. та
вихідну допомогу в розмірі 1 142 грн. 00
коп., а всього 3697 грн. 08 коп.

17 грудня 2013 року Веселівським
районним судом Запорізької області
було видано виконавчий лист № 0804/1016/2012
про стягнення з Веселівської
дитячо-спортивної школи Веселівської
районної ради Запорізької області на
його користь заборгованість по
заробітній платі в сумі 2 555 грн. 08 коп.
та вихідну допомогу в розмірі 1 142 грн. 00
коп., а всього 3 697 грн. 08 коп.

Даний виконавчий лист було
пред'явлено на виконання до відділу
державної виконавчої служби
Веселівського районного управління
юстиції Запорізької області лише 05.08.2014
року, рішення суду було виконано в
повному обсязі та кошти перераховані
на його рахунок.

Як вважає позивач, що з моменту
звільнення і по день фактичної оплати
заборгованості затримка виплати
нарахованих сум при звільненні складає
776 робочих днів ( з 07 червня 2012 року по 05
серпня 2014 року включно ).

Посилаючись на п. 2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
який затверджено Постановою КМУ від
08.02.1995 року № 100, обчислення середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з виплат за останні повні 2 календарних
місяці роботи.

За його підрахунками сума
компенсації заборгованості середнього
заробітку за час затримки виплати
заробітної плати становить 40 282 гривень
16 копійок. Відповідно до розрахунку
наданого позивачем - 2284 грн. 00 коп. ( сума
заробітної плати за останні 2 місяці ) /
44 роб.днів ( сума кількості робочих днів
у останніх двох місяців ) = 51 грн. 91 коп. (
середня вартість одного робочого дня )
;

776 днів ( кількість робочих днів
затримки розрахунку ) * 51 грн. 91 коп. (
вартість одного робочого дня ) = 40 282 грн.

Відповідач на момент звільнення
заборгував йому оплату праці на
загальну суму 3697 грн. 08 коп. та не провів
її до 05.08.2014 року. В зв'язку із цим
позивач вважає, що він має право на
отримання середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку при звільненні
в сумі 40282 грн. 16 коп.

Як зазначає позивач, що на момент
звернення до суду вказана сума
компенсації відповідачем добровільно
не проведена.

Посилаючись на вимоги ч.1 ст.47 та
ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата усіх сум,
що належать працівнику від
підприємства чи установи, проводиться
у день звільнення, просить стягнути
зазначену суму.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач свої вимоги
підтримали в повному обсязі та просять
суд їх задовольнити.

Представник відповідача
заперечив проти позовних вимог
позивача та зазначив, що позивача
ОСОБА_1 звільнено з посади тренера -
викладача з вільної боротьби 06 червня
2011 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП
України. За період роботи з 01.04.2011 року
по день звільнення 06.06.2011 року ОСОБА_1
заробітна плата не була сплачена на
день звільнення.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області у справі № 22-ц
/778/3665/13 від 26.11.2013 року стягнуто з
Веселівської ДЮСШ на користь ОСОБА_1
заробітну плату в розмірі 2555,08 грн. за
період роботи з 01.04.2011 року по 06.06.2011
року та вихідну допомогу в розмірі 1142
грн., а всього стягнуто 3697,08 грн.

Відповідно до платіжного
доручення № 16 від 23 грудня 2013 року та
банківської квитанції № 11/2/72 від 02
червня 2014 року рішення Апеляційного
суду Запорізької області виконано в
повному обсязі, а саме виплачено ОСОБА_1
заробітну плату та вихідну допомогу в
суму 3697,08 грн.

День фактичного розрахунку по
заробітній платі фактично являється
02.06.2014 року. Посилаючись на вимоги ст.233
КЗпП України та роз'яснення аб. 7 п.25
Постанови Пленуму Верховного суду
України « Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці
« від 24 грудня 1999 року № 13, тримісячний
строк для звернення до суду з
відповідною заявою слід рахувати з
02.06.2014 року, тобто з дня фактичного
розрахунку по заробітній платі, по
02.09.2014 року ( три місяці ), коли позов
пред'явлено позивачем до суду 30.09.2014
року. Представник відповідача просить
суд застосувати строк позовної
давності, так як позовна заява ОСОБА_1
до Веселівської ДЮСШ про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати подана до
суду вже за межами тримісячного строку
на звернення до суду, а тому вважає за
необхідне подати заяву про
застосування строку позовної
давності, розглянути судом та
застосування строку позовної давності,
розглянути судом та застосувати ЦПК
положення закону.

Вислухавши сторони, допитавши
свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали
справи суд приходить до наступного.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області у справі №
22-ц/778/36656/13 від 26.11.2013 року стягнуто з
Веселівської ДЮСШ на користь ОСОБА_1
заробітну плату в розмірі 2555,08 грн. За
період роботи з 01.04.2011 року по 06.06.2011
року та вихідну допомогу в розмірі 1142
грн., а всього стягнуто 3697,08 грн.

17 грудня 2013 року Веселівським
районним судом Запорізької області
було видано виконавчий лист № 0804/1016/2012
про стягнення з Веселівської дитячо-
спортивної школи Веселівської
районної ради Запорізької області на
його користь заборгованість по
заробітній платі в сумі 255 грн. 08 коп. та
вихідну допомогу в розмірі 1 142 грн. 00
коп., а всього 3 697 грн.08 коп.

Даний виконавчий лист
пред'явлено на виконання до відділу
державної виконавчої служби
Веселівського районного управління
юстиції Запорізької області.

19.12.2013 року державним виконавцем
ОСОБА_5 винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження, де
запропоновано боржнику самостійно
виконати вимоги до 25.12.2013 року.
Зазначену постанову позивач отримав
19.12.2013 року.

На виконання зазначеної
постанови ( державного виконавця )
відповідач передав до УДССУ у
Веселівському районі 23.12.2013 року
платіжне доручення № 216 про
перерахування коштів ОСОБА_1
відповідно до виконавчого листа. Проте
станом на 25 грудня 2013 року, кошти
відповідно до платіжного доручення №
216 від 23.12.2013 року управлінням Державної
казначейської служби у Веселівському
районі перераховані не були.

Перерахування коштів стягувачу
ОСОБА_1 у сумі 3142 грн. 52 коп., а не в
повному обсязі надійшли на рахунок з
обліку депозитних сум 26 грудня 2013 року.

Розпорядженням № від 08.01.2014
року зазначені кошти у сумі 3142 грн. 52
коп. перераховані на картковий рахунок
ОСОБА_1 ВАТ « РайфайзенБанк Аваль «.

28.01.2014 року , 15.04.2014 року державним
виконавцем на адресу відповідача
направлена вимога про сплату залишку
заборгованості в сумі 554 грн. 56 коп.

17.06.2014 року виконавчою службою
видане розпорядження № та
платіжне доручення про перерахування
630 грн., 01 коп., 02 червня 2014 року на
рахунок з обліку депозитних сум при
примусовому виконанні виконавчого
листа.

24.06.2014 року Головним державним
виконавцем ОСОБА_5 винесена постанова «
Про закінчення виконавчого
провадження «. Як встановлено у
судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1
йому було відомо про перерахування
залишку заборгованості на депозит
виконавчої служби. Про що і
підтвердила свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні надавши свідчення про те, що
з боку виконавчої служби були прийняті
всі засоби щодо виконання рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався
до виконавчої служби щодо отримання
залишку заборгованості і був детально
проінформований про хід виконання.
ОСОБА_1 було достовірно відомо про те,
що 02 червня 2014 року надійшли гроші в
сумі 630 грн. 01 коп. на депозитний
рахунок виконавчої служби.

24.06.2014 року по виконавчому
провадженню винесена постанова « Про
закінчення виконавчого провадження «,
про що відомо ОСОБА_1 відповідно до
повідомлення № 5097 від 26.06.2014 р.
Постанова про закінчення виконавчого
провадження ніким не оскаржена.

Судом встановлено, що відповідно
до відповіді управління Державної
казначейської служби України у
Веселівському районі 17.06.2014 року було
надане виконавчою службою платіжне
доручення № 571від 17.06.2014 року на суму
554,56 грн. щодо перерахування коштів
згідно в/л № 0804/1016/2012 від 17.12.2013 р.
стягнення з ДЮСШ на користь ОСОБА_1
Вище вказані кошти у сумі 554,56 грн. були
перераховані на картковий рахунок
позивача. Недостатнє наповнення
єдиного казначейського рахунка на
момент подання платіжного доручення
стало причиною затримки у
перерахуванні коштів.

Казначейство України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства фінансів
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України і Міністра фінансів
України.

Нормами Положення про Державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 № 460/2011, передбачено,
що Казначейство відповідно до
покладених завдань здійснює через
систему електронних платежів
Національного банку України
розрахункове-касове обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів та відповідно
до покладених завдань управляє
ліквідністю субрахунків єдиного
казначейського рахунка.

Наповнення єдиного
казначейського рахунка здійснюється
органами, що контролюють справляння
надходжень бюджету, які повинні
забезпечувати своєчасне та в повному
обсязі надходження до державного
бюджету податків і зборів (
обов'язкових платежів ) та інших
доходів відповідно до законодавства.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
у п.20 постанови від 24 грудня 1999 р. № 13 «
Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці « ,
відповідно до яких, встановивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення, а
коли він у цей день не був на роботі -
наступного дня після пред'явлення ним
роботадавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при не проведенні
останнього до розгляду справи - по день
постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботавця не
виключає його відповідальності.

Виходячи з наведеного судом те,
що відповідач Веселівська
дитяча-юнацька спортивна школа не має
власного майна, не має власних
розрахунків оскільки головним
розпорядженням бюджетних коштів по КФК
1301107 « Утримання та
навчально-тренувальна робота
дитячо-юнацьких спортивних шкіл
визнано відділ освіти Веселівської РДА
та основним джерелом фінансування ДЮСШ
є кошти державного бюджету,
встановлені нормативними документами,
а тому провини відповідача в
своєчасному виконанні рішення суду
судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП
України передбачено, що працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

В свою чергу, стосовно
застосування строків при розгляді
трудових спорів відповідної думки
дійшов і Конституційний суд України у
якому визначено, що у зв'язку з
неоднозначним застосуванням судами
загальної юрисдикції ст. 233 КЗпП
України, своїм рішенням від 22.02.2012 року
у справі № 1-5/2012 ) 4-рп/2012) Конституційний
суд України надав офіційне тлумачення
вказаного положення Кодексу та дійшов
висновків, а саме « В аспекті
конституційного звернення положення
частини першої статті 233 Кодексу
законів про працю України у
взаємозв'язку з положеннями статей 116,
117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так,
що для звернення працівника до суду з
заявою про вирішення трудового спору
щодо стягнення середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк, перебіг якого
розпочинається з дня, коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те, що власник або
уповноважений ним орган, з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум, фактично з ним
розрахувався «.

Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у своєму
інформаційному листі від 02.03.2012 року №
282/0/4-12 звертає увагу судів загальної
юрисдикції на доцільність та
правильність застосування положення
ст. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з
положеннями статей 117,237-1 цього кодексу
на підставі рішення Конституційного
суду України від 22.02.2012 року № 1-5/2012 (
4-рп/2012 ).

Абзацом 7 пункту 25 Постанови
Пленуму Верховного Суду України « про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці « від 24
грудня 1999 року № 13 зазначено, що не
проведення розрахунку з працівником у
день звільнення або, якщо в цей день він
не був на роботі, наступного дня після
його звернення з вимогою про
розрахунок є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої ст.117 КЗпП. У цьому разі
перебіг тримісячного строку звернення
до суду починається з наступного дня
після проведення зазначених виплат
незалежно від тривалості затримки
розрахунку.

З вищевикладеного виходить, що
день фактичного розрахунку по
заробітній платі фактично являється
02.06.2014 року.Відповідно до вимог ст. 233
КЗпП України та роз'яснень аб.7 п.25
Постанови Пленуму Верховного Суду
України « Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці
« від 24 грудня 1999 року № 13, тримісячний
строк для звернення до суду з
відповідною позовною заявою слід
рахувати з 02.06.2014 року, тобто з дня
фактичного розрахунку по заробітній
платі по 02.09.2014 року ( три місяці ),
коли позов пред'явлено позивачем до
суду 30.09.2014 року.

Дана позовна заява ОСОБА_1 до
Веселівської ДЮСШ про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати подана до
суду вже за межами тримісячного строку
на звернення до суду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10.11,209,212,214,215,218 ЦПК
України, ст.116,117,233 КЗпПУ, рішення
Конституційного Суду України від 22.02.2012
р., суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до
Веселівської дитячо-юнацької
спортивної школи Веселівської
районної ради Запорізької області -
залишити без задоволення.

Судові витрати за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області шляхом подачі
в 10-денний термін апеляційної скарги
через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку дня
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області
С.О.Кравцов

27.11.2014