ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9766/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Сирбул О.Ф.

при секретарі -
Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах
дітей Дарницької районної в місті
Києві державної адміністрації про
усунення перешкод у користуванні
майном та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

У травні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах
дітей Дарницької районної в місті
Києві державної адміністрації про
усунення перешкод у користуванні
майном та стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 є
чоловіком ОСОБА_5, від цього шлюбу
народилася дитина ОСОБА_6. Відповідно
до договору купівлі-продажу житлового
будинку від 21.05.2001 р. ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 купили житловий будинок під
АДРЕСА_1, в таких долях: ОСОБА_5 - 1/2
частину, ОСОБА_4 - ? частину, ОСОБА_3 - 1/4
частину. Після укладення шлюбу і
народження дитини сім'я ОСОБА_2
фактично користувалася житловим
будинком, позначеним у технічному
паспорті під літерою «А», гаражем
літера «Г», погребом «Л»; сім'я ОСОБА_3 -
рештою приміщень. В теплий період року
проживали сім'єю в будинку дружини, а в
холодний період, взимку та восени
проживали в квартирі позивача. Однак
після смерті дружини відповідачі стали
чинити позивачу перешкоди у
користуванні нерухомим майном яку було
у фактичному користуванні сім'ї при
житті дружини. У грудні 2013 року
відповідачами було змінено замки у
гаражі літера «Г», яким користувалась
родина ОСОБА_2 та був встановлений
замок у вхідну хвіртку, що взагалі
унеможливило позивачу прохід до двору.
По даним фактам позивач усно та
письмово звертався до Дарницького РУ
ГУ МВС України в місті Києві.
Протиправною поведінкою відповідачів,
які чинять перешкоди у користуванні
майном завдаються фізичні та душевні
страждання. Незаконними діями
відповідачів позивачу завдано
психологічного стресу та нанесено
моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 5 000,00 грн.

В своїх позовних вимогах просив суд
зобов'язати відповідачів усунути
перешкоди у користуванні майном, а саме
будинком літера «А», гаражем літера
«Г», погребом літера «Л» домоволодіння
АДРЕСА_1 та передати комплект ключів
від хвіртки та усі ключі від будинку
літера «А», гаражу літера «Г», погребу
літера «Л». Стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача
моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти позову заперечувала та просила у
задоволені позову відмовити у повному
обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судовому засіданні
проти позову заперечувала та просила
відмовити у задоволені позовних вимог
в повному обсязі.

Третя особа Служба у справах дітей
Дарницької районної в місті Києві
державної адміністрації в судове
засідання не з'явилось, повідомлене
належним чином, на адресу суду
надіслало заяву про розгляд справи у
його відсутність (а.с. 32, 86).

Вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у розгляді справи,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини і
визначені їм правовідносини.

Відповідно до договору
купівлі-продажу житлового будинку від
21.05.2001 р. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 купили
житловий будинок під АДРЕСА_1, в таких
долях: ОСОБА_5 - 1/2 частину, ОСОБА_4 - ?
частину, ОСОБА_3 - 1/4 частину (а.с. 5).

Відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 14.03.2003 р. власниками земельної
ділянки, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 - 1/2 частина, ОСОБА_4 - ?
частина, ОСОБА_3 - 1/4 частина (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_2 є чоловіком
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про одруження (а.с. 17).

Від цього шлюбу народилася дитина
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про народження (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 18).

Після померлої ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, що підтверджується витягом
про реєстрацію в Спадковому реєстрі
(а.с. 19).

ОСОБА_5 на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1. була зареєстрована за
адресою АДРЕСА_2, що підтверджується
довідкою № 660 від 05.12.2013 р. (а.с. 23).

В своїх позовних вимогах позивач
посилається на те, що після укладення
шлюбу і народження дитини сім'я ОСОБА_2
фактично користувалася житловим
будинком, позначеним у технічному
паспорті під літерою «А», гаражем
літера «Г», погребом «Л»; сім'я ОСОБА_3 -
рештою приміщень. В теплий період року
проживали сім'єю в будинку дружини, а в
холодний період, взимку та восени
проживали в квартирі позивача. Однак
після смерті дружини відповідачі стали
чинити позивачу перешкоди у
користуванні нерухомим майном яку було
у фактичному користуванні нашої сім'ї
при житті дружини. У грудні 2013 року
відповідачами було змінено замки у
гаражі літера «Г», яким користувалась
родина ОСОБА_2 та був встановлений
замок у вхідну хвіртку, що взагалі
унеможливило позивачу прохід до двору.

По даним фактам позивач звертався
до Дарницького РУ ГУ МВС України в
місті Києві (а. с.21).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно ст. 155 ЖК України власника
квартири не може бути позбавлено права
користування жилим приміщенням крім
випадків, передбачених законом.

Посилання позивача на застосування
приписів статті 155 ЖК України суд не
може покласти в рішення суду, оскільки
позивач не є власником даного будинку.
Свою частку у спадщині після померлої
дружини у встановленому порядку на
день розгляду справи не оформив.

Разом з тим позивач зареєстрований за
адресою АДРЕСА_2 в житловий будиночок
АДРЕСА_1 у встановленому порядку не
вселявся, а отже приписи статті 156 ЖК
України не можуть застосовуватися в
даному випадку.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що співвласники спірного
житлового будинку є ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_3. Позивач на день розгляду справи
у встановленому законом порядку не
оформив право власності на спадщину
після померлої дружини ОСОБА_5, а отже
суд приходить до висновку, що позивач
передчасно звернувся до суду з даним
позовом та вважає, що у задоволені
позову слід відмовити.

Оскільки у задоволені позовних вимог
про усунення перешкод у користуванні
майном судом відмовлено то у
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди слід
відмовити відповідно.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 393 ЦК України,
ст.ст. 58, 64, 65, 155 Житлового кодексу
Української РСР, на підставі ст.ст. 10, 11,
27, 60, 61, 212-215, 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Служба у справах дітей
Дарницької районної в місті Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у користуванні майном та
стягнення моральної шкоди - залишити
без задоволення.

Судові витрати по справі компенсувати
за рахунок державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: