Справа № 159/4322/14-ц
Провадження № 2/159/978/14
У Х В А Л А

м. Ковель
06 жовтня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.,

за участю секретаря - Канашкової О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про визнання заповіту недійсним,
стягнення моральної шкоди,
зобов'язання нотаріуса вчинити
нотаріальні дії та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, у якому прохає суд
ухвалити рішення, яким визнати
недійсним заповіт ВКР №418645,
посвідчений 12 травня 2011 року приватним
нотаріусом Ковельського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за №983, згідно
якого ОСОБА_7 заповів усе належне йому
майно, на яке за законом на день смерті
матиме право, у тому числі належну йому
квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_2, стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі
5000 грн. зобов'язати приватного
нотаріуса Ковельського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 видати
позивачеві свідоцтво про право на
спадщину за законом, як спадкоємцеві
першої черги померлого ОСОБА_7 та
визнати за позивачем право власності
на квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом, у тому числі з
урахуванням права позивача на
обов'язкову частку у спадщині.

Обґрунтовуючи вимоги позовної
заяви позивач посилається на наступні
обставини: 13 квітня 2012 року в м. Ковелі
Волинської області помер рідний батько
позивачки ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7
відкрилась спадщина на належне
спадкодавцеві за життя майно, у тому
числі на квартиру АДРЕСА_1. Єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті ОСОБА_7 залишилась рідна
дочка померлого - позивач ОСОБА_4. У
порядку та строки передбачені чинним
законодавством позивач ОСОБА_4
звернулась до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті батька, однак у вчиненні
зазначеної нотаріальної дії їй було
відмовлено з тих підстав, що 12 травня 2011
року приватним нотаріусом
Ковельського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, було посвідчено заповіт,
зареєстрований у реєстрі за №983, згідно
якого ОСОБА_7 заповів усе належне йому
майно, на яке за законом на день смерті
матиме право, у тому числі належну йому
квартиру АДРЕСА_1, своєму брату, ОСОБА_2.
Вказаний заповіт, на думку позивача,
слід визнати недійсним, оскільки
оспорюваний заповіт був
посвідчений нотаріусом під час
перебування спадкодавця у
хворобливому стані, у зв'язку з чим
спадкодавець не міг усвідомлювати
значення своїх дій та не міг керувати
ними. Оспорюваний заповіт не
відповідає дійсній волі померлого, у
зв'язку з чим в позивача є підстави
вважати, що відповідач умисно, за життя
спадкодавця, створював для спадкодавця
такі умови, за яких останній не міг
розпорядитися належним майном на
власний розсуд. Як на доказ вказаних
обставин позивач посилається на
медичну документацію, згідно якої у 2010
році спадкодавець ОСОБА_7 переніс
операцію та ряд курсів хіміотерапії у
зв'язку з виявленим в нього тяжким
захворюванням - раком прямої кишки.
Крім цього, у 2011 році значно погіршився
стан здоров'я матері ОСОБА_7, у зв'язку з
чим та потребувала постійного
стороннього догляду. Вказані обставини
негативно вплинули на психічний стан
ОСОБА_7 Упродовж усього життя позивач
тісно спілкувалась з батьком, а у
період його хвороби разом зі своєю
матір'ю ОСОБА_8 активно сприяла
одужанню ОСОБА_7, допомагала
матеріально, відвідувала його у
лікувальних закладах, на період
проходження курсів хіміотерапії
надавала житло. Крім цього, зі слів
батька знала, що спірна квартира після
його смерті залишиться їй, як єдиній
спадкоємиці першої черги, а незадовго
до смерті ОСОБА_7 запропонував їй
приїхати до Ковеля для складення
заповіту. Однак, по спливу двох днів
після вказаної розмови, а саме 28
березня 2012 року ОСОБА_7 швидкою
допомогою був доставлений на лікування
до Ковельської ЦРЛ з діагнозом:
геморагічний інсульт в лівій
гемісфері, набряк, набухання головного
мозку, психічні і поведінкові розлади
внаслідок вживання алкоголю; супутній
діагноз: токсична енцефалопатія,
нефропатія, кардіопатія, с-р прямої
кишки, стан після оперативного
лікування та хіміотерапії. Вказаний
діагноз підтверджено результатами
розтину тіла. У той же час позивач
достеменно знає про ту обставину, що з
ініціативи відповідача, ігноруючи
перенесені операцію та ряд курсів
хіміотерапії, без відому лікарів
ОСОБА_7 внутрівенно вводились медичні
препарати невідомого походження.
Вказані вище обставини, а також та
обставина, що згідно висновку
почеркознавчої експертизи №467 від
27.05.2013 року встановити ким, ОСОБА_7,
ОСОБА_2 чи іншою особою виконаний
рукописний запис «заповіт мною
прочитано вголос» у заповіті ВКР № 418645
від 12.05.2011 року не виявилось можливим,
дають позивачеві підстави вважати, що
оспорюваний заповіт є підробленим.
Встановлення того, що волевиявлення
заповідача не було вільним чи не
відповідало його волі становить
правову підставу для визнання заповіту
недійсним. А оскільки позивач є єдиним
спадкоємцем першої черги померлого
ОСОБА_7, то визнання заповіту недійсним
тягне за собою виникнення в позивача
права на спадщину за законом.
Враховуючи ту обставину, що
правовстановлюючі документи щодо
належності квартири АДРЕСА_1
спадкодавцеві ОСОБА_7 відсутні, позивач
прохає визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька. Крім цього, позивач
обґрунтовуючи наявність в неї права на
спадкове майно, посилається на те, що
вона має право на обов'язкову частку в
спадщині після смерті батька, оскільки
є інвалідом з дитинства 2 групи, зокрема
знаходиться на обліку у Волинській
обласній психіатричній лікарні №1 м.
Луцька з 04 грудня 1991 року і отримує
державну соціальну допомогу як інвалід
з дитинства 2 групи та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника. Достеменно
знаючи про вказану обставину,
відповідач, звернувшись до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини, не
вказав у заяві про наявність іншого
спадкоємця, а саме позивача. Зазначені
вище обставини, протиправне
позбавлення відповідачем позивача у
праві користуванні спадковим майном
завдало позивачеві моральної шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про
призначення у даній справі посмертної
комплексної судової медичної
психолого-психіатричної експертизи.

Заслухавши думку сторін з приводу
заявленого представником позивача
клопотання про призначення у даній
справі посмертної комплексної судової
медичної психолого-психіатричної
експертизи, суд приходить до висновку,
що клопотання є підставним і підлягає
задоволенню.

Частиною 3 пункту 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсним»
передбачено, що при розгляді справ за
позовами про визнання недійсними
заповітів на підставі статті 225,
частини другої статті 1257 ЦК України суд
відповідно до статті 145 ЦПК України за
клопотанням хоча б однієї зі сторін
зобов'язаний призначити посмертну
судово-психіатричну експертизу.
Висновок такої експертизи має
стосуватися стану особи на момент
вчинення правочину.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 168, 143, 144, п.5 ст. 202 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника
позивача ОСОБА_1про призначення
посмертної комплексної судової
медичної психолого - психіатричної
експертизи - задовольнити.

Призначити по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання заповіту
недійсним, стягнення моральної шкоди,
зобов'язання нотаріуса вчинити
нотаріальні дії та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування - посмертну комплексну
судову медичну психолого -
психіатричну експертизу.

На вирішення експертам поставити
наступні питання:

1.Чи мало місце у ОСОБА_7 захворювання,
якщо так, то які, причини їх розвитку,
характер перебігу в період з травня 2010
року по 13 травня 2011 року?

3. Яка медикаментозна дія ліків, які
були призначені та приймались ОСОБА_7
під час лікування у вказаний період?

4. Чи могли дані препарати впливати на
психологічний і емоційний стан ОСОБА_7?

5. Чи не створює залежність прийняття
даних препаратів, якщо так то які
наслідки даної залежності?

6. Який загальний стан психіки був у
ОСОБА_7 в період з 01 травня 2011 року по 13
травня 2011 року?

7. Чи міг вплинути психічний стан ОСОБА_7
на час складання заповіту на
правильність сприйняття фактів, що
мають значення для укладення заповіту?

8. Чи міг ОСОБА_7 на час складання
заповіту в силу свого стану, віку і
розвитку правильно розуміти та
усвідомлювати значення своїх дій, їх
наслідки та керувати ними?

9. Чи взагалі страждав ОСОБА_7 на момент
укладення заповіту будь-яким психічним
розладом?

10. Якщо ОСОБА_7 на момент укладення
заповіту страждав психічними
розладами то які їх причини і наслідки?

Проведення посмертної
комплексної судової медичної
психолого -психіатричної експертизу
доручити експертам Комунального
закладу «Львівська обласна клінічна
психіатрична лікарня», м. Львів,79021, вул.
Кульпарківська,95.

Витрати по проведенню експертизи
покласти на позивача ОСОБА_4.

Попередити експертів про
кримінальну відповідальність за ст. ст.
384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надати:

- амбулаторну медичну картку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1;

- медичну картку стаціонарного хворого
ОСОБА_7, заведену Ковельською ЦРЛ
№3441-133;

- вісім медичних карт стаціонарного
хворого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1: №№ 3275,
5965, 6708, 176, 4717, 5340, 4085, 5424, заведених
Волинською обласною клінічною
лікарнею;

- цивільну справу159/4322/14-ц (провадження
2/159/978/14) з носієм інформації - диском, що
містить технічний запис судових
засідань у даній цивільній справі, у
тому числі показання свідків.

Провадження по справі зупинити до
отримання експертного висновку.

Ухвала в частині зупинення
провадження у даній справі може бути
оскаржена до Апеляційного суду
Волинської області через Ковельський
міськрайсуд протягом п'яти днів з дня
її проголошення.

Головуюча:
Т.М.Луньова