Справа № 350/686/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2120/2014
Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря:
Яковин М.Я.,

з участю:
позивача - ОСОБА_2 та її представника -

ОСОБА_3; відповідача - ОСОБА_4 та її

представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визнання дійсними договорів
купівлі-продажу домоволодіння та
земельних ділянок за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рожнятівського районного суду від 21
серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 пред'явила
позов до ОСОБА_4 про визнання дійсними
договорів купівлі-продажу
домоволодіння та земельних ділянок.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що в
кінці 2003 року вона в усному порядку
домовилась із відповідачкою про
купівлю її будинку АДРЕСА_1 та
земельних ділянок площею 0,0649 га, 0,0314 га
та 0,0349 га, що знаходяться в смт.
Перегінське Рожнятівського району, та
сплатила останній 1900 доларів США та 1250
грн. Посилаючись на те, що відповідачка
відмовляється оформити договори
купівлі-продажу в нотаріальному
порядку, просила позов задовольнити.

Рішенням Рожнятівського районного
суду від 21 серпня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій
посилається на порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а також на невідповідність висновків
суду обставинам справи. Судом, на її
думку, не було враховано того, що
відповідачка визнала факт отримання
грошей за будинок та земельні ділянки,
що підтверджується матеріалами
перевірки Рожнятівського РВ УМВС в
Івано-Франківській області, а також те,
що вони намагались нотаріально
оформити дані договори у 2007 році, про що
свідчить витяг з реєстру прав
власності на домоволодіння
відповідачки. Апелянт зазначає, що
оскільки між нею та ОСОБА_4 були
дотримані такі умови договору як ціна,
предмет, строки оплати, взаємні права
та обов'язки, то договори
купівлі-продажу будинку та земельних
ділянок є укладеними. Вважаючи рішення
суду незаконним та необґрунтованим,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2
та її представник апеляційну скаргу з
наведених підстав підтримали. ОСОБА_2
зазначила, що в кінці 2003 року передала
ОСОБА_4 визначену їх домовленістю про
продаж будинку і земельних ділянок
суми коштів: 1900 доларів США і 1250 доларів
США. Однак, в подальшому ОСОБА_4 під
впливом родичів від нотаріального
оформлення угод відмовилась,
пославшись на зміну ціни на
нерухомість у смт.Перегінське. Однак,
позивачка та її представник вважають,
що позов про визнання укладеними
згаданих договорів ґрунтуються на
нормах закону. Тому просять оскаржене
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

ОСОБА_4 та її представник доводи
апеляційної скарги заперечили.
Відповідачка визнала, що вона отримала
від ОСОБА_2 в якості матеріальної
допомоги згадані суми коштів, які в
подальшому хотіла повернути позивачці,
однак вона відмовилась їх прийняти.
Представник відповідачки зауважив, що
названі суми, які отримала ОСОБА_4
станом на 2003-2004 роки і в даний час не
відповідають дійсній вартості об'єктів
нерухомого майна, на які претендує
ОСОБА_2 Вважаючи рішення суду першої
інстанції законним і обгрунтованим,
ОСОБА_4 та її представник просять
залишити його в силі.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та їх представників,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд першої
інстанції вважав, що для визнання
договорів купівлі-продажу будинку і
земельних ділянок дійсними немає
правових підстав, оскільки такі
договори повинні бути не тільки
нотаріально посвідченими, а й має
відбутись їх державна реєстрація.
Колегія суддів з таким висновком
погоджується, оскільки він
узгоджується з правовими нормами,
зокрема, з вимогами статті 657 ЦК України
та частини 3 статті 640 ЦК України, із
змісту яких слідує, що договір
купівлі-продажу будинку або земельної
ділянки, який повинен бути нотаріально
посвідченим, є укладеним з моменту його
державної реєстрації.

У п.13 постанови Пленуму Верховного суду
України від 06.11.2009 року №9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
зазначено, що частина 2 статті 220 ЦК
України не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до ст.ст.210
та 640 ЦК України пов'язується з
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними і не створюють прав та
обов'язків для сторін.

Отже, твердження ОСОБА_2 з посиланням
на статтю 220 ЦК України про дійсність
названих нею усних договорів, щодо
яких між нею і ОСОБА_4 були погоджені
всі істотні умови і передані продавцю
кошти, суд першої інстанції правильно
не прийняв до уваги, оскільки вони
правового значення не мають.

Приймаючи до уваги вище наведене,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції в даній справі ухвалено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта висновків суду не
спростовують. Тому підстав для
скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Рожнятівського районного суду
від 21 серпня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М. Васильковський

О.Є.Меленко