АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц-796- 9449/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції- Кушнір С.І.
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«23» вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 16.05.2014 року у справі за
позовом Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та
за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1
до Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації про усунення
порушень прав споживачів
житлово-комунальних послуг і
відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А

У травні 2013 р. Комунальне
підприємство «Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися із
зустрічним позовом до Комунального
підприємства «Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації про усунення
порушень прав споживачів
житлово-комунальних послуг і
відшкодування шкоди.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 16 травня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду »
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації
заборгованість за період з 01.06.2008 р. по
01.12.2010 р. з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних в сумі 8354,96 грн. та
судовий збір в сумі 162,4 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації
заборгованість за період з 01.06.2008 р. по
01.12.2010 р. з урахуванням індексу інфляції
та 3% річних в сумі 4177,48 грн. та судовий
збір в сумі 81,2 грн.

В решті позовних вимог
відмовлено.

В задоволенні зустрічних
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити, а зустрічні позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на те, що суд
не дав належної оцінки доказам по
справі, неповно з'ясував обставини
справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про право власності на житло від 31.12.1997
р., копією договору дарування частини
квартири від 28.01.2004 р. ОСОБА_1 була
власником 1/3 частини квартири на
підставі свідоцтва про право
власності на житло від 31.12.1997 р.,
відповідно до договору дарування від
10.09.2011 р. подарувала 1/3 частину
квартири ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що
договір між позивачем та відповідачем
на утримання будинку та прибудинкової
території не укладався, однак
відповідачам відповідні послуги
надавались, а відтак одержувались і
споживались останніми.

Судом також встановлено, що ціни/тарифи
на комунальні послуги та послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій
формуються/затверджуються органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Згідно статті 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору.

КП «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації нараховує
відповідачам плату за користування
житлом та плату за користування
комунальними послугами у розмірі, який
відповідає затвердженим тарифам та
нормам споживання.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ №
529 від 20.05.2009 р. «Про затвердження
Порядку формування тарифів на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і Типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій»: „Виконавець
доводить розрахунок тарифів до відома
власників житлових будинків
(гуртожитків), власників квартир
(житлових приміщень у гуртожитках),
власників нежитлових приміщень у
житлових будинках (гуртожитках) та
інших споживачів послуг шляхом
проведення щодо кожного будинку
громадських слухань".

Громадські слухання щодо тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій по
будинку №61 на проспекті Відрадному у м.
Києві було проведено 28 травня 2010 р.

Громадські слухання вважаються
такими, що відбулися, незалежно від
кількості присутніх осіб.

Громадські слухання щодо
встановлення тарифу в будинку №61 на
просп. Відрадному в м. Києві було
проведено та у відповідності до п. 2 ч.1
ст. 7 Закону України «Про житлово
-комунальні послуги» встановлено
ціну/тариф на житлово-комунальні
послуги відповідно до закону.

Відповідно до встановлених
тарифів на житлово-комунальні послуги
відповідачам по справі проводилися
нарахування.

Судом встановлено, що протягом
багатьох років і на час розгляду справи
відповідачі споживали надані
позивачем житлово-комунальні послуги,
між сторонами встановились фактичні
договірні відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого рахунку на сплату за
житлово-комунальні послуги.

Відповідачі є споживачами
комунальних послуг, відповідно до
Закону України "Про захист прав
споживачів" договором є усна чи
письмова угода між споживачем і
продавцем (виконавцем) про якість,
терміни, ціну та інші умови, за якими
здійснюється купівля-продаж, робота та
послуги. Письмова угода може
оформлятися квитанцією, товарним чи
касовим чеком або іншими документами.
Отже, рахунок на сплату
житлово-комунальних послуг містить всі
істотні умови договору, а саме: ціну
договору, реквізити сторін,
найменування послуг та їх вартість,
тощо.

Також представником відповідачів
не надано доказів, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
звертались з вимогою до КП «Дирекція »
відключити їх від надання
централізованих комунальних послуг, а
також до інших виконавців та надавачів
комунальних послуг.

Станом на 01.12.2010 р. борг за
комунальні послуги становить -12411,96
грн., що підтверджується розрахунком
заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачами в 2013 р. частково
сплачено заборгованість за комунальні
послуги за період з квітня 2010 р. по
грудень 2010 р. в сумі 1088 грн. на рахунок
КП «Відрадненське», що підтверджується
копіями квитанцій за квітень 2010 р. -
листопад 2010 р.

Представник відповідача посилався
на те, що позивачем пропущено строки
позовної давності, суд обґрунтовано не
прийняв до уваги дані доводи, виходячи
з наступного.

Вважаючи строк позовної давності
пропущеним, відповідачі та їх
представник виходили з того, що перебіг
позовної давності переривається саме
пред'явленням позову, а не зверненням
до суду з заявою про видачу судового
наказу в порядку наказного
провадження.

Між тим, суд критично оцінив дані
доводи, так як відповідно до вимог ч.3
ст. 118 ЦПК України, позовна заява про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, може бути
подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Як вбачається з мотивувальної частини
ухвали Солом'янського районного суду м.
Києва від 23.05.2011 р., по справі № 2-с-80/11,
04.02.2011 судом видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
заборгованості з оплати за
житлово-комунальні послуги, який цією ж
ухвалою було скасовано. Як вбачається
з вказаної ухвали судовий наказ за
зверненням позивача був виданий 04.02.2011
р., що свідчить про волевиявлення
позивача стосовно стягнення з
відповідача нарахованої та
несплаченої заборгованості станом на
дату винесення судового наказу.

Таким чином, позивач, звертаючись до
суду в 2011 році з заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення з
ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_1 на свою користь
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, вважав свої права порушеними з
боку ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_1 і звернувся
за захистом цих прав у встановленому
цивільно-процесуальним законодавством
порядку.

Що стосується зустрічних позовних
вимог, то суд мав підстави для відмови в
їх задоволенні, оскільки
відповідачами не надано достовірних
доказів, які б підтверджували або
спростували викладене в первісній
позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог частково і
відмовив у зустрічному позові.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и
л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 16.05.2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді