Провадження № 2-4926/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 серпня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16.07.2014 року звернувся з позовом
до відповідачки про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що їх сімейне життя не
склалося у зв'язку з несумісністю їх
характерів та різних поглядів на
сімейне життя.

Сумісного господарства та шлюбні
відносини на час звернення до суду не
підтримують, підстав та бажання
зберегти сімейні відносини не має.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивач надав заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити, а у разі неявки
відповідачки в судове засідання проти
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів не
заперечував.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, належним чином
повідомлялась про місце та час
розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, враховуючи письмову
заяву позивача, вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу
України шлюб розривається, якщо судом
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 19.03.1993 року, від
цього шлюбу мають неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони фактично не підтримують
шлюбних відносин, спільного
господарства не ведуть. Фактичні
обставини щодо взаємин подружжя
свідчать, що розлад між подружжям має
не тимчасовий характер, а подальше їх
спільне проживання у шлюбі та його
збереження стало дійсно неможливим,
сімейні відносини зруйновані
остаточно, оскільки взаємопорозуміння
та почуття любові між сторонами
втрачено.

Між сторонами на даний час майнового
спору та спору щодо місця проживання
дітей немає.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, т. я. відносини,
що склались між подружжям, носять
стійкий характер, шлюб між сторонами
розпався і його збереження неможливо.
При таких обставинах збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін, шлюб
носить формальний характер і підлягає
розірванню.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст.
3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224, 228 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 19.03.1993 року
Палацом реєстрації шлюбів та
новонароджених м. Києва, актовий запис
№755, - розірвати.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: