Справа № 191/3134/14-ц
Провадження № 6/191/112/14
У Х В А Л А

іменем України

27 серпня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого -судді Черкової
Н.Т.

при секретарі - А.В. Куслій

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву відділу державної
виконавчої служби Синельниківського
міськрайонного управління юстиції про
визнання мирової угоди у процесі
виконання,

В С Т А Н О В И В :

Відділ ДВС Синельниківського
міськрайонного управління юстиції
звернувся до суду з заявою про визнання
мирової угоди в процесі виконання
виконавчого провадження ВП № 43071816
відкритого на підставі виконавчого
напису від 15.04.2014 року, виданого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за
реєстровим №586, про звернення
стягнення на 1/3 частини нежитлового
приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_2,
яке належить боржнику ОСОБА_2, який
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 - на користь ОСОБА_3, за рахунок
коштів отриманих від реалізації
нежитлового приміщення, задовольнити
вимоги стягувача в сумі 478800 грн. 00 коп.
(чотириста сімдесят вісім тисяч
вісімсот) грн. 00 коп.

В заяві начальника ВДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції зазначено, що
боржник та стягував виходячи з
положень ст.372 ЦПК України, а також з
метою мирного врегулювання існуючого
спору, вирішили укласти мирову угоду на
стадії виконавчого провадження ВП №
43071816.

01 липня 2014 року між сторонами
укладена мирова угода про закінчення
виконавчого провадження при умові, що
боржник ОСОБА_2 в рахунок повного
виконання Виконавчого напису від 15.04.2014
року, виданого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за
реєстровим №586- передає у власність
Стягувача - ОСОБА_3, а стягувач приймає у
власність наступний об'єкт
нерухомості:

1/3 частину нежитлового приміщення,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, (
загальний опис об'єкта: нежитлове
приміщення№1Х поз.1,1-5 загальною площею
132,5 кв.м., на першому поверсі житлового
будинку літ А-9), яке належить боржнику
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно(САА№806262) виданого 09.08.2006
року на підставі рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 27.07.2006 року за № 2740, та
зареєстровано в КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентарізації», виданий витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майноза №11521523 від 11.08.2006 року,
реєстраційний номер 11876075, ( дата
прийняття рішення про реєстрацію права
власності-11.08.2006 року).

Представник відділу ДВС Жук Я.В. в
судовому засіданні пояснила, що вважає
за можливе затвердити угоду, укладену
між стягувачем ОСОБА_3 та боржником
ОСОБА_2

Представник стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_6
в судовому засіданні просила суд
затвердити мирову угоду.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, але надав суду заяву, в якій
просив затвердити мирову угоду та
розглянути заяву у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив, що 23.04.2014 року постановою
державного виконавця відкрити
виконавче провадження з виконанням на
підставі виконавчого напису №586
виданого 15.04.2014 року приватним
нотаріусомДніпропетровського
міського нотаріального округу про
звернення стягнення на 1/3 частини
нежитлового приміщення, що знаходиться
в АДРЕСА_2, яке належить на праві
власності ОСОБА_2, в розмірі 478800,00 грн.

Відповідно до ч.1,5 ст.175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. Якщо умови мирової
угоди суперечать закону чи порушують
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди.

Відповідно до положень ч.1,2 ст372 ЦПК
України сторони можуть у виконавчому
провадженні укласти мирову угоду. Суд
має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

Отже, відповідно вимог ст.ст 175,372 ЦПК
України суд перевіряє, чи умови мирової
угоди не суперечать закону, а саме, чи
дотриманий сторонами процедурний
порядок звернення, чи дійсно укладено
мирову угоду, який її зміст, чи
зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно
викладено умови, чи стосується угода
предмету спору, чи всі умови мирової
угоди визначені у межах позову,
стосуються предмету позову і засновані
на взаємних поступках, чи в результаті
ліквідується спір між сторонами.

Вирішуючи питання про можливість
затвердження умов мирової угоди, суд
виходить з того, що відповідно до п. ч.1,
ч.5 ст. 49 ЗУ України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі визнання
судом мирової угоди між стягувачем і
боржником у процесі виконання. Про
закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення.

Сторони виконавчого провадження не
можуть домовлятися закінчити
виконавче провадження, оскільки
питання про закінчення виконавчого
провадження відноситься статтею 49 ЗУ
«Про виконавче провадження» до
компетенції державного виконавця, а
тому пункт 1.7 мирової угоди не підлягає
затвердженню.

З матеріалів, долучених до заяви
відділу ДВС Синельниківського
міськрайонного управління юстиції
вбачається, що боржник ОСОБА_2 є
власником 1/3 частини нежитлового
приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,
що належить йому на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно САА №806262, виданого
09.08.2006 року на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
27.07.2006 року за № 2740. Ринкова вартість
зазначеного майна згідно з висновком
про оцінку майна складає 515410 грн.

При визнанні мирової угоди суд
повинен переконатися, що мирова угода,
укладена між сторонами, не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, вчинена в
інтересах обох сторін.

Суд враховує, що мирова угода на стадії
виконавчого провадження не може
вирішувати питання про права та
обов'язки сторін, які можуть виникнути
в майбутньому, а може стосуватися лише
прав та обов'язків сторін стосовно
предмета спору, у зв'язку із чим дані
умови суперечать вимогам ст.175 ЦПК
України .

В пунктах 1.4,1.5,1.6 вказано, що за
результатами мирової угоди є
припинення права власності боржника
ОСОБА_2 та набуття права власності
стягувачем ОСОБА_3 Боржник та стягувач
домовились, що будь-які витрати,
пов'язані з виконавчим провадженням, що
виникатимуть після затвердження судом
умов цієї угоди , покладаються на
боржника.

Сторонами не враховано, що мирова
угода не є правочином, який вчинюється
за загальними правилами цивільного
законодавства, а також не враховано той
факт, що предмет мирової угоди
обмежується предметом спору у
конкретній цивільній справі.

Оскільки суду не доведено, що вказані
умови мирової угоди не були предметом
спору тому дані умови не можуть бути
включені до мирової угоди і не
підлягають затвердженню судом.

Отже, мирова угода містить умови, які
суперечать 175, 372 ЦПК України, ст. 49 ЗУ
України «Про виконавче провадження» і
не стосуються предмету спору. Суд з
власної ініціативи не може вносити
корективи та виправляти положення
мирової угоди, тому суд відмовляє в
задоволенні заяви про визнання мирової
угоди, що не перешкоджає повторному
укладенню мирової угоди.

Матеріали, долучені до заяви
начальника відділу виконавчої служби
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції про визнання
мирової угоди на стадіїї виконавчого
провадження не містять повних
відомостей, виходячи з яких суд може
встановити існування чи відсутність
інших осіб, права яких можуть бути
порушені в результаті відчуження
вищевказаної 1/3 частини нежитлового
приміщення, а також законність такого
відчуження.

Не доведено, що взагалі між сторонами
виникли спірні відносини, які
вирішувались в порядку досудового
провадження.

Крім того, враховуючи, що правочини
щодо відчуження нерухомого майна
підлягають нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації, суд не вбачає
перешкод для звернення сторонами
виконавчого провадження для
оформлення переходу права власності на
1/3 частини нежитлового приміщення, що
знаходиться в АДРЕСА_2, в нотаріальному
порядку у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд не
вбачає підстав для визнання мирової
угоди, укладеної в процесі виконавчого
провадження між стягувачем ОСОБА_3 та
боржником ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст.175, 372 ЦПК Україн, ст. 49 ЗУ України
«Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

У затвердженні мирової угоди,
укладеної між боржником ОСОБА_2 та
стягувачем ОСОБА_3 на стадії
виконавчого провадження ВП №43071816 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя:
Н. Т. Черкова