Справа №481/2496/13-ц 02.10.2014 02.10.2014 02.10.2014
Провадження №22-ц/784/2474/14
Головуючий у першій інстанції-Сябренко
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі - Орельській Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Казанківського районного
суду Миколаївської області від 22 липня
2014 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» про захист трудових прав

та за зустрічним позовом

приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства

«Золота Нива» (далі - ПОСП «Золота
Нива»)

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ПОСП «Золота Нива» про
захист трудових прав.

Позивач зазначав, що з 5 червня 2009 року
працював пасічником у ПОСП «Золота
Нива». До 21 серпня 2012 року виконував
трудові обов'язки, а 12 вересня 2012 року
подав заяву про звільнення за власним
бажанням. Проте його своєчасно не
звільнили та не виплатили заробітну
плату за липень та серпень 2012 року.
Згодом він дізнався, що наказом № 52 від
13 жовтня 2012 року його звільнено з
роботи за прогули за пунктом 4 статті 40
КЗпП України. Частину заборгованості
по заробітній платі отримав лише у
липні 2013 року .

Посилаючись на незаконність
звільнення та затримку у виплаті
розрахунку при звільненні, а також
уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1
просив скасувати наказ № 52 від 13 жовтня
2012 року та стягнути 18 432, 02 грн.
середнього заробітку за затримку
розрахунку.

Представник ПОСП «Золота Нива» позов
не визнав. Відповідач посилався на
відсутність заяви ОСОБА_1 про
звільнення за власним бажанням,
скоєння ним прогулів без поважних
причин, заподіяння матеріальної шкоди
підприємству, на погашення якої була
спрямована заробітна плата за липень
2012 року, та виплату заробітної плати за
серпень 2012 року.

24 березня 2014 року ПОСП «Золота Нива»
звернулося з зустрічним позовом про
стягнення 24 000 грн. матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству з вини ОСОБА_1
через нестачу 40 бджолосімей (а.с. 53)

Рішенням Казанківського районного
суду Миколаївської області від 22 липня
2014 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково, наказ № 52 від 13 жовтня 2012 року
скасовано в частині звільнення за
пунктом 8 статі 40 КЗпП, стягнуто на
користь позивача 17 353 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні. Задоволено зустрічний
позов, з ОСОБА_1 на користь ПОСП «Золота
Нива» стягнуто 24 000 грн. матеріальної
шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив
рішення скасувати та відмовити ПОСП
«Золота Нива» у позові. Апелянт
посилався на недоведеність як факту
вчинення ним прогулів, так і факту
заподіяння підприємству матеріальної
шкоди.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_1 працював
на посаді пасічника ПОСП «Золота Нива»
з 5 червня 2009 року ( а.с.55). Того ж числа
між ним та підприємством укладено
договір про повну матеріальну
відповідальність (а.с. 56) та отримані
товарно-матеріальні цінності, в тому
числі 60 бджолосімей ( а.с.58).

21 серпня 2008 року утворено комісію про
інвентаризацію на пасіці (а.с.61), 4
вересня 2012 року проведено ревізію, якою
встановлено нестачу 40 бджолосімей (а.с.
63). Висновки комісії затверджені
наказом від 14 вересня того ж року (а.с.62).

За доповідними записками від 20 та 27
серпня 2012 року та актами від 3,5 та 11
вересня 2012 року пасічник ОСОБА_1 був
відсутній на робочому місці на пасіці,
яка не охороняється ( а.с.80,8184,85,86).

Факт припинення роботи з 12 вересня 2012
року через неприязні відносини з
директором підприємства не заперечує і
позивач ОСОБА_1 (а.с.1,9).

Докази подачі 12 вересня 2012 року заяви
про звільнення з роботи за власним
бажанням в матеріалах справи відсутні.

Рішенням профспілкового комітету ПОСП
«Золота Нива» від 12 жовтня 2012 року дано
згоду на звільнення ОСОБА_1 за пунктами
4 та 8 статті 40 КЗпП ( а.с.73, 74-76,78).

Наказом № 52 від 13 жовтня 2012 року ОСОБА_1
звільнений з роботи за пунктами 4, 8
статті 40 КЗпП України. (а.с. 21, 71).

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції виходив з доведеності факту
порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни -
відсутність на роботі без поважних
причин у період вересня 2012 року, та
достатності підстав для звільнення
позивача за пунктом 4 статті 40 КЗпП.

Доводів, які би спростовували висновки
суду першої інстанції, апеляційна
скарга не містить.

До того, з матеріалів справи
вбачається, що оскаржуючи наказ №52 від
13 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 не заявляв
вимог ані про зміну підстав звільнення,
ані про поновлення на роботі.

Крім того, вимоги про вирішення
трудового спору в частині незаконність
наказу від 13 жовтня 2012 року заявлені
ОСОБА_1 зі значним пропуском строку,
передбаченого статтею 235 КЗпП.

Таким чином, підстав для задоволення
вимог ОСОБА_1 в частині визнання
незаконним наказу №52 від 13 жовтня 20012
року в цілому колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, задовольняючи зустрічний
позов ПОСП «Золота Нива», суд виходив з
доведеності умов притягнення ОСОБА_1 до
матеріальної відповідальності за
шкоду, заподіяну підприємству, за
статтею 130 КЗпП та наявність підстав
для стягнення з позивача 24000 грн.
матеріальної шкоди.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Так, відповідно до статті 130 КЗпП
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Умовами матеріальної відповідальності
працівника є пряма дійсна шкода,
протиправність його дій та наявність
вини. На працівника не може бути
покладена відповідальність за шкоду,
яка відноситься до категорії
нормального виробничого ризику.

Згідно зі статтею 138 КЗпП власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
довести наявність всіх умов,
передбачених статтею 130 КЗпП.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що факт заподіяння
матеріальної шкоди та її розмір
визначені відповідачем лише як різниця
між отриманою у 2009 році кількість
бджолосімей - 60 ( а.с.58) та встановленою
кількістю бджолосімей у вересні 2012
року - 20 (а.с.63).

Але ці відомості суперечать даним акту
ревізії від 8 вересня 2012 року, яким
встановлено 47 бджолосімей, і який
підписаний ОСОБА_1 і представником
відповідача ( а.с.89). При цьому матеріали
справи не містять доказів того, що
пасічник відповідає за збереження
кількості сімей.

Не встановлені судом і причини
зменшення кількості бджолосімей,
протиправність дій пасічника та
наявність його вини.

Розмір матеріальної шкоди визначений
судом лише на підставі довідки ПОСП
«Золота Нива» про вартість однієї
бджолосім'ї - 800 грн., що суперечить
правилам визначення розміру шкоди, які
передбачені статтею 135-3 КЗпП.

Не звернув суд належної уваги і на
строки звернення власника або
уповноваженого ним органу з вимогами
про стягнення з працівника
матеріальної шкоди, які встановлені
частиною 3 статті 233 КЗпП та складають
один рік з дня виявлення заподіяної
шкоди.

Нестача бджолосімей виявлена
відповідачем 4 вересня 2012 року (а.с.63), а
до суду ПОСП «Золота Нива» звернулось 24
березня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення зустрічного
позову ПОСП «Золота Нива» про
стягнення з ОСОБА_1 24 000 грн.
матеріальної шкоди за правилами статті
130 КЗпП.

Оскільки суд першої інстанції невірно
встановив підстави та умови
матеріальної відповідальності
працівника, рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні зустрічного позову.

Судове рішення в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні сторони не
оскаржували.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Казанківського районного суду
Миколаївської області від 22 липня 2014
року в частині задоволення
зустрічного позову та стягнення з
ОСОБА_1 на користь приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» 24 000 грн. матеріальної
шкоди та 243 грн. судових витрат
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

У задоволенні зустрічного позову
приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства
«Золота Нива» про стягнення
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству, відмовити.

В іншій частині судове рішення
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді