АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8415/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Дубіжанська Т. О. Доповідач -
Каратаєва Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 серпня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення, -

в с т а н о в и л а:

01 серпня 2014 року
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено рішення про
часткове задоволення позову ОСОБА_4,
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_4, ОСОБА_7 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення.

Визнано ОСОБА_6 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог та ухвалити нове, яким позовні
вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_7 стосовно
визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 задовольнити, а в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
серпня 1976 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
було укладено шлюб (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають двох
повнолітніх дітей - сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Згідно ордеру № 85 серія Д від 21.02.1981
року, виданого виконавчим комітетом
Красногвардійської Ради народних
депутатів трудящих м. Дніпропетровська
на підставі списків ДЕВЗ, де працював
ОСОБА_4, було передано у користування
родині з трьох осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
(а.с.9). Всі члени родини заселилися до
вказаної квартири, а після народження
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 його було
зареєстровано за вказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_7 народився син -
ОСОБА_9, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_7 народилася донька
ОСОБА_10, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб (а.с.13).

Відповідно до рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 квітня 2013 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було
розірвано (а.с.6).

Згідно довідки Об`єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Виборзький» від 07 листопада
2011 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_6
(дружина), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_5 (донька)
та її діти - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.8).

Відповідно до актів, що складені
об`єднанням співвласників
багатоквартирного будинку
«Виборзький» від 25 квітня 2013 року
вбачається, що ОСОБА_6 з 1993 року не
проживає за адресою по АДРЕСА_1, а
ОСОБА_7 не проживає за вказаною адресою
з 2011 року, квартиру не відвідують,
власних речей в квартирі не мають
(а.с.15-18).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_7 не
проживає у квартирі більше шести
місяців через поважні причини, що
підтверджується наявними доказами.
Відповідно висновку начальника
Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС
України Дніпропетровської області про
результати перевірки інформації, що
надійшла до чергової частини від 09.12.2013
року вбачається, що ОСОБА_5, яка мешкає
по АДРЕСА_1, не впускає свого рідного
брата ОСОБА_7 у вищевказану квартиру
(а.с.74). Через напружені стосунки між
ОСОБА_7, його сестрою та її
співмешканцем ОСОБА_11, які останнім
часом стали вчиняти сварки та бійки з
ОСОБА_7, відповідач був вимушений
звернутися до Красногвардійського РВ
ДМУ ГУМВС України із заявою за фактом
нанесення йому тілесних ушкоджень
(а.с.77-86). Факт виявлення тілесних
ушкоджень середньої тяжкості
підтверджується копією висновку
спеціаліста судово-медичного експерта
КЗ «Дніпропетровське обласне бюро
судово-медичної експертизи» ДОР» № 3626
від 29.08.2013 року (а.с.86-88). Через
неправомірні дії вказаних осіб,
відповідач не проживає за місцем
реєстрації, у зв'язку з чим був
вимушений орендувати житло, що
підтверджується договором оренди
квартири № 16/01-12 (а.с.69-71). Крім того,
поважність причини не проживання
відповідача за місцем реєстрації, а
саме постійні конфлікти між
співмешканцем позивачки ОСОБА_7 -
ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_7 також
підтверджено поясненнями свідків.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року № 2
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк. Наймачеві
або членові його сім'ї, який був
відсутнім понад встановлений законом
строк без поважних причин, суд вправі з
цих мотивів відмовити в позові про
захист порушеного права (вселення,
обмін, поділ жилого приміщення тощо).

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_7 про усунення
йому перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, шляхом його
вселення підлягають задоволенню,
оскільки перешкоди створені ОСОБА_7 та
її співмешканцем ОСОБА_11 позбавляють
позивача користуватися належним йому
житлом. Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_7
до ОСОБА_7 про визнання таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи, правовідносинам, що
склалися між сторонами надана
правильна правова оцінка, з якою
погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, оскільки
зводяться до незгоди з оцінкою доказів
по справі, тоді як оцінка доказів
відповідно до ст.. 212 ЦПК є виключним
правом суду. Крім того, доводи наведені
в апеляційній скарзі підтверджують
правильність висновків суду першої
інстанції, оскільки апелянти
пояснюють, що на дверях кімнати, де
мешкав ОСОБА_7 стояли замки, які вони
зняли та до кімнати заселився позивач
ОСОБА_4 Вказані обставини
підтверджують неприязні стосунки та
наявність конфлікту з приводу мешкання
в спірній квартирі сторін по справ.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК, тому
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
01 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді
Л.О.Каратаєва

С.П.Козлов

М.Л.Прозорова