АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2937/2014
Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі: Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду міста Херсона від 03
вересня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_7, треті
особи: Херсонська міська рада,
виконавчий комітет Комсомольської
районної у м.Херсоні ради в особі
органу опіки і піклування, про усунення
перешкод у здійсненні права на
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вказаним вище позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 25 травня 2012 року визнано
недійсним договір купівлі-продажу від
25.12.2006 року, укладений між ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_5 Визнано позивача
наймачем квартири АДРЕСА_1. Витребувано
зазначену квартиру із чужого
незаконного володіння у відповідача,
передавши її у комунальну власність
Херсонської міської ради.

26 лютого 2013 року спірну квартиру
рішенням Херсонської міської ради №973
повернуто у комунальну власність та
рішенням виконкому міської ради від 17
вересня 2013 року ОСОБА_6 визнано
наймачем житлового приміщення АДРЕСА_1.
Разом з тим, користуватись помешканням
позивач не має можливості в зв'язку з
тим, що у ньому без законних на те
підстав продовжують проживати ОСОБА_5 з
неповнолітнім сином. Враховуючи
викладене, просив суд усунути
перешкоди в користуванні житловим
приміщенням шляхом виселення ОСОБА_5 та
її малолітнього сина ОСОБА_7 із спірної
квартири.

Рішенням Комсомольського районного
суду міста Херсона від 03 вересня 2014
року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_10 перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_5 та її малолітнього
сина ОСОБА_7 з вищевказаної квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, як передчасно винесене,
роз'яснивши позивачу право на
звернення до суду лише після перегляду
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 15 квітня 2011 року,
яким визнано недійсним розпорядження
про приватизацію спірної кватири на
підставі якого відбулось її
відчуження.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6 просить не брати до уваги
доводи викладені в ній та залишити
рішення суду першої інстанції без змін.
При цьому, просить звернути увагу на те,
що ухвалою Комсомольського районного
суду м.Херсона від 18 червня 2014 року
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5
про перегляд справи за нововиявленими
обставинами, в якій рішенням
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 25 травня 2012 року визнано
недійсним договір купівлі-продажу від
25.12.2006 року, укладений між ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_5; визнано позивача
наймачем квартири АДРЕСА_1; витребувано
зазначену квартиру із чужого
незаконного володіння у відповідача,
передавши її у комунальну власність
Херсонської міської ради.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.396 ЦК України особа, яка має
речове право на чуже майно, має право на
захист цього права, у тому числі і від
власника майна, відповідно до положень
глави 29 цього Кодексу.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 25 травня 2012 року, яке
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 12 березня 2013 року залишено
без змін, визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 25.12.2006 року,
укладений між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5
Визнано позивача наймачем квартири
АДРЕСА_1. Витребувано зазначену
квартиру із чужого незаконного
володіння у відповідача, передавши її у
комунальну власність Херсонської
міської ради (а.с.11-15).

Згідно витягу з протоколу засідання
міської громадської комісії з житлових
питань від 20 серпня 2013 року №8,
затвердженого рішенням виконкому
міської ради від 17 вересня 2013 року №239
ОСОБА_6 визнано наймачем житлового
приміщення АДРЕСА_1 (а.с.17).

08 листопада 2013 року між позивачем та
департаментом житлово-комунального
господарства Херсонської міської ради
укладено договір найму житлового
приміщення №1038, згідно якого наймачем
зазначеної вище квартири є ОСОБА_6
(а.с.19).

Фактично у спірній квартирі
зареєстровані та проживають окрім
позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що
підтверджується довідкою товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
від 04.07.2013 року та актом від 24.12.2013 року
(а.с.18,21).

Єдиною підставою для вселення та
реєстрації відповідачів в спірне житло
була цивільно-правова угода - договір
купівлі-продажу від 25 грудня 2006 року,
який чинним рішенням суду визнаний
недійсним з моменту його укладення.

Отже, законні підстави для вселення у
спірне житло і проживання в ньому
відповідачів відсутні.

Окрім того, чинним рішенням суду
квартира за віндикаційним позовом при
відновленні прав власника витребувана
у відповідачів. При цьому закон не
передбачає збереження права
користування житлом особою, у якої воно
витребувано, а також у членів його
сім'ї.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
відсутні законні підстави для
користування відповідачами житлом, яке
у них витребувано згідно чинного
рішення суду, в зв'язку з чим виселив
ОСОБА_5 та її малолітнього сина ОСОБА_7
зі спірної квартири з наведених вище
підстав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін та дослідив надані
сторонами докази, яким дав належну
правову оцінку та обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6 у
обраний ним та допустимий законом
спосіб.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують
і не містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого по справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, в ході
апеляційного розгляду не встановлено,
а перевірені доводи апелянта висновків
суду не спростовують, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Враховуючи викладене та згідно вимог
ст. 308 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду міста Херсона від 03 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: