У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого
Євтушенко О.І., суддів:
Євграфової Є.П.,
Завгородньої
І.М., Іваненко Ю.Г., Олійник А.С.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 6 листопада 2013
року, рішення апеляційного суду
Одеської області від 14
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 15 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк» звернулося до суду з
даним позовом, зазначивши в його
обгрунутвання, що 14 липня 2008 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № 470-0131003/ФКВІ, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 123 500 доларів
США зі сплатою 11,98 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом на строк до 13 липня
2033 року.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, 14 липня 2008 року між ТОВ
«Український промисловий банк», ОСОБА_5
і ОСОБА_7 укладено договір поруки №
470-0131003/ZФПОР-08/01 та між ТОВ «Український
промисловий банк», ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 договір поруки № /ZФПОР-08/02.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ПАТ
«Дельта Банк» укладено договір уступки
права вимоги за кредитним договором та
договором поруки.

Посилаючись на те, що позичальником
належним чином не виконувались умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
станом на 18 червня 2013 року виникла
заборгованість у розмірі 1 297 247 гривень
35 копійок, просив суд стягнути вказану
заборгованість з відповідача на свою
користь.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 6 листопада 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1 297 247 гривень 35 копійок.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_8, оскаржив його в апеляційному
порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 14 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено шляхом
виключення із мотивувальної частини
рішення посилання на укладання
договору 14 липня 2008 року між публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
та ОСОБА_4

В решті рішення залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_5 оскаржив його в
апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 15 травня 2014 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 6 листопада 2013 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує
питання про скасування зазначених
судових рішень із закриттям
провадження по справі, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судами встановлено, що 14 липня 2008 року
між ТОВ «Український промисловий банк»
та ОСОБА_7 укладено кредитний договір №
470-0131003/ФКВІ, за умовами якого банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
123 500 доларів США зі сплатою 11,98% річних
за весь час фактичного користування
кредитом на строком по 13 липня 2033 року.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, 14 липня 2008 року між ТОВ
«Український промисловий банк», ОСОБА_5
і ОСОБА_7 укладено договір поруки №
470-0131003/ZФПОР-08/01 та між ТОВ «Український
промисловий банк», ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 договір поруки № /ZФПОР-08/02.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ПАТ
«Дельта Банк» укладено договір уступки
права вимоги за кредитним договором та
договорами поруки.

У зв'язку з невиконанням позичальником
умов кредитного договору станом на 18
червня 2013 року виникла заборгованість
у сумі 1 297 247 гривень 35 копійок, з яких по
тілу кредиту - 958 674 гривні 74 копійки,
відсотків - 299 838 гривень 93
копійки та комісія - 38 733 гривні 67
копійок.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором зa порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ч. 1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя, а
відповідно до ч.2 цієї статті
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Встановивши факт невиконання
відповідачами зобов'язання за
кредитним договором, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд вірно
зазначив, що кредитний договір
укладено не з ПАТ «Дельта Банк», а з
ТОВ «Український промисловий
банк» та врахувавши, що за договором
про передачу активів, відповідно до
якого ПАТ «Дельта Банк» є
правонаступником останнього і має
право вимоги за кредитним договором та
договорами поруки, дійшов висновку про
виключення з мотивувальної частини
рішення посилання на укладання
договору 14 липня 2008 року між ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами норм матеріального та
процесуального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, зводяться до іншої
оцінки фактичних обставин справи, яка
відрізняється від зробленої судом
оцінки, і висновків суду не
спростовують. Оскаржувані судові
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального й матеріального права,
а тому передбачених ст. 338 ЦПК України
підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 6 листопада 2013 року, в
частині, залишеній без змін рішенням
апеляційного суду Одеської області від
14 лютого 2014 року, рішення апеляційного
суду Одеської області від 14 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 15 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І.
Євтушенко

Судді:
Є.П.
Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

А.С. Олійник