Справа №580/2711/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бакланов Р. В.Номер
провадження 22-ц/788/1673/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової
Л. О.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 01 серпня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про поділ майна, що перебуває в
спільній частковій власності, третя
особа - ОСОБА_5

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частини
нерухомого майна із складу спільної
часткової власності,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_3 просила
суд поділити домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, виділивши їй у власність у
житловому будинку літ «А-І» житлову
кімнату 1-4 площею 26,1 м2 , кухню 1-5 площею
6,8 м 2 , коридор 1-6 площею 6,9 м 2 , житлову
кімнату 1-7 площею 14,1 м 2 , веранду 1-І
площею 15,0 м 2 , кладову І-ІІ площею 5,4 м 2 ,
та надвірні господарські будівлі, а
саме: 1/2 частина сараю літ. «Б», сарай
літ. «В», сарай літ. «Г», навіс літера
«Д», погріб під частиною будівлі літ.
«пг1», 1/2 частину огорожі під номером «№
1-2»., та визнати як самостійний об'єкт
при розподілі.

ОСОБА_4 звертаючись з зустрічним
позовом просила виділити в натурі у
володіння та користування 1/2 частини
житлового будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1, згідно варіанту № 2
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 193/194 від 28 березня 2014 року,
та стягнути на її користь з ОСОБА_3
грошову компенсацію в розмірі 531 грн. 53
коп.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 01 серпня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково,
зустрічний позов ОСОБА_4 задоволений в
повному обсязі..

Виділено в натурі ОСОБА_3 у право
власності із складу садиби, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у
житловому будинку під літ. «А-І»,
житлову кімнату 1-4 площею 26,1 кв.м., кухню
1-5 площею 6,8 кв.м., коридор 1-6 площею 6,9
кв.м., житлову кімнату 1-7 площею 14,1 кв.м.,
веранду 1-І площею 15,0 кв.м., кладову І-ІІ
площею 5,4 кв.м., та надвірні
господарські будівлі: 1/2 част. сараю під
літ. «Б», сараю під літ. «Г», навісу під
літ. «Д», 1/2 частину огорожі під №1.

Виділено ОСОБА_4 у право власності із
складу садиби, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 у житловому будинку
під літ. «А-І», кухню 2-1 площею 16,2 кв.м.,
житлову кімнату 2-2 площею 14,6 кв.м.,
житлову кімнату 2-3 площею 16,4 кв.м.,
веранду а2-І площею 5,0 кв.м., веранду
аІ-ІІ площею 3,4 кв.м., кладову аІ-ІІІ
площею 3,9 кв.м. та надвірні господарські
будівлі: погреб п/г під частиною
будинку, погреб «п/г1» під частиною
будівлі, 1/ 2 част. сараю під літ. «Б»,
сарай під літ. «В», 1/2 частину огорожі
під № 1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію в розмірі 531 грн. 63
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати в
частині виділення сараю літ. «В»,
погребу літ. «п/г 1» та стягнення
грошової компенсації в розмірі 531 грн. 63
коп. і ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_4 у виділенні їй сараю
під літ. «В», погребу літ. «п/г 1» та
стягнення грошової компенсації 531 грн.
63 коп.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3, ОСОБА_6, третьої
особи ОСОБА_5, дослідивши матеріали
справи, перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 31 липня 2001
року, посвідченого державним
нотаріусом ОСОБА_7 (а.с.59-60), набула права
власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними спорудами за
АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром
0.097 га. Згідно договору з надвірних
споруд за даною адресою знаходяться
сарай під літ. «Б», паркан дощатий під
номером 1-2.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі
продажу від 2 лютого 1970 року
посвідченого нотаріусом Лебединської
нотаріальної контори (а.с.5-6) набула
права власності на 1/2 частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель в АДРЕСА_1

Після придбання 1/2 частини будинку з
надвірними господарсько-побутовими
будівлями: сарай літ. «Б», паркан під
літ. 1-2, ОСОБА_3 разом з чоловіком на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1,
без отримання відповідних дозволів
самочинно побудували сараї під літ. «В»
і «Г», погріб літ. «п/г1» під сараєм літ
«В», навіс літ. «Д».

17 січня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
Інспекції ДАБК в Сумській області з
декларацією про готовність до
експлуатації господарських будівель в
її домогосподарстві, а 25.03.2013 року
звернулася до Лебединської БТІ з
заявою про внесення цих сараїв до
технічного паспорту садиби, мотивуючи
це тим, що вказані будівлі зведені до
05.08.1992 року і 20.04.2013 року отримала
технічний паспорт та довідку про об'єкт
нерухомого майна, згідно яких по
АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок,
що значиться під літерою «А-І», два
погреби під літ. «п/г» і «п/г1», сараї під
літ «Б», «В», «Г», навіс під літ «Д» та
огорожа під № 1-2.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 25 липня 2013 року,
яке залишено без зміни ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
3 вересня 2013 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про визнання
права власності на самочинно
побудоване майно (сараї позначені на
плані присадибної земельної ділянки
під літ. «В», «Г», навіс «Д») відмовлено
у зв'язку з необґрунтованістю.

За реєстрацією свого права власності
до реєстраційної служби Лебединського
міськрайонного управління юстиції в
Сумській області ОСОБА_3 не зверталася.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 12 травня 2011 року,
яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду від 15 червня 2011 року,
ОСОБА_3 було виділено із спільної
часткової власності саме ту частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
на якій розміщені її частина будинку
літ. «А-І», та господарсько-побутові
будівлі, а саме: 1/2 частина сараю літ.
«Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», навіс
літ. «Д», погріб під частиною будівлі
літ. «п/г1», 1/2 частина огорожі під
номером «№1».

На підставі даного рішення суду ОСОБА_3
отримала відповідні державні акти на
право власності на земельні ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та для ведення
особистого селянського господарства .

Задовольняючи частково позовні вимог
ОСОБА_3 та задовольняючи в повному
обсязі зустрічний позов ОСОБА_4
місцевий суд прийшов до висновку про
можливість виділення сторонам на праві
власності самовільно побудовані
господарські будівлі сараї літ. «В»,
«Г», навіс літ. «Д», погріб літ. «п/г1»,
які не пройшли відповідної реєстрації
як нерухомість, крім того ОСОБА_4
виділено сарай літ. «В», погріб літ. п/г1
під частиною будівлі, що розташовані на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3
згідно державного акту.

Проте з даним висновком місцевого суду
колегія суддів погодитися не може.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами господарські
будівлі, а саме сараї літ. «В», «Г»,
навіс літ. «Д», погріб літ. «п/г1» є
самочинно збудованим нерухомим майном.
З позовами про визнання за нею права
власності на дане майно ОСОБА_3
неодноразово зверталася до суду, копії
рішень щодо цього маються в матеріалах
справи. На час розгляду справи дане
майно належним чином не зареєстровано
за домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)»самочинно збудовані
будівлі не є об'єктом права власності,
воно не може буди предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку, на нього не може бути
звернено стягнення за виконавчими
документами, у тому числі його з
прилюдних торгів.

Даних роз'яснень місцевий суд не
врахував та включив вказане нерухоме
мано у виділ із закріпленням за
сторонами права власності на дане
майно.

Мотиви місцевого суду щодо відсутності
у даного майна статусу самочинного не
узгоджується з матеріалами справи та
положеннями діючого законодавства про
узаконення таких будівель.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
ОСОБА_3 ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5
просили провести виділ майна без
включення до його переліку самочинно
побудованих сараїв літ. «В», «Г», навісу
літ. «Д», погребу літ. «п/г1».

Відповідно до висновку судового
експерта Таранець Т.А. зробленого в
суді апеляційної інстанції розмір
часток співвласників домоволодіння
без врахування у складі домоволодіння
наступних господарських будівель та
споруд: сараю літ. «В», сараю літ. «Г»,
навісу літ. «Д», погріб літ. «п/г1»
складає: ОСОБА_3 52/100, ОСОБА_4 48/100.

Аналізуючи вище викладене колегія
суддів вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню згідно вимог ст. 309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про визнання права власності за ОСОБА_3
на 52/100 частини будинку з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 виділивши їй у
житловому будинку під літ. «А-І»,
житлову кімнату 1-4 площею 26,1 кв.м., кухню
1-5 площею 6,8 кв.м., коридор 1-6 площею 6,9
кв.м., житлову кімнату 1-7 площею 14,1 кв.м.,
веранду 1-І площею 15,0 кв.м., кладову І-ІІ
площею 5,4 кв.м., та надвірні
господарсько - побутові будівлі: 1/2
частину сараю під літ. «Б»,1/2 частину
огорожі під №1 та про визнання права
власності за ОСОБА_4 на 48/100 частини
будинку з господарсько-побутовими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1
виділивши їй у житловому будинку під
літ. «А-І», кухню 2-1 площею 16,2 кв.м.,
житлову кімнату 2-2 площею 14,6 кв.м.,
житлову кімнату 2-3 площею 16,4 кв.м.,
веранду а2-І площею 5,0 кв.м., веранду
аІ-ІІ площею 3,4 кв.м., кладову аІ-ІІІ
площею 3,9 кв.м. та надвірні
господарсько-побутові будівлі: погреб
п/г під частиною будинку, 1/2 частину
сараю літ. «Б», 1/2 частину огорожі під №
1.

Право спільної часткової власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будинок з
господарсько-побутовими будівлями за
вказаною вище адресою у зв'язку з
виділом їх часток підлягає припиненню.

За таким варіантом виділу часток кожна
із сторін отримує у власність ту
частину будинку та
господарсько-побутових будівель, що
були придбані кожною з них на підставі
договорів купівлі- продажу, тобто такий
виділ є справедливим та не потребує
сплати будь-яких компенсацій.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 01 серпня 2014 року в
даній справі скасувати і ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна,
що перебуває в спільній частковій
власності, третя особа - ОСОБА_5 та
зустрічний позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про виділ в натурі 1/2 частини
нерухомого майна із складу спільної
часткової власності задовольнити
частково.

Визнати право власності ОСОБА_3,
ідентифікайний номер НОМЕР_1, на 52/100
частини будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
виділивши їй на цю частку у житловому
будинку під літ. «А-І», житлову кімнату
1-4 площею 26,1 кв.м., кухню 1-5 площею 6,8
кв.м., коридор 1-6 площею 6,9 кв.м., житлову
кімнату 1-7 площею 14,1 кв.м., веранду 1-І
площею 15,0 кв.м., кладову І-ІІ площею 5,4
кв.м., та надвірні господарські будівлі:
1/2 частину сараю під літ. «Б»,1/2 частину
огорожі під №1.

Визнати право власності ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на 48/100
частини будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
виділивши їй на цю частку у житловому
будинку під літ. «А-І», кухню 2-1 площею
16,2 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 14,6
кв.м., житлову кімнату 2-3 площею 16,4 кв.м.,
веранду а2-І площею 5,0 кв.м., веранду
аІ-ІІ площею 3,4 кв.м., кладову аІ-ІІІ
площею 3,9 кв.м. та надвірні
господарсько-побутові будівлі: погреб
п/г під частиною будинку, 1/2 частину
сараю літ. «Б», 1/2 частину огорожі під №
1.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будинок з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -