Справа № 206/206/4049/14-ц
Провадження № 4-с/206/22/14
У Х В А Л А

Іменем України

"01" жовтня 2014 р. Самарський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

за участю представників:

скаржника
ОСОБА_1,

Самарського ВДВС

Дніпропетровського МУЮ
Безверха М.В.

ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»
Толстенков О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни та державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Більчук
Олександра Андрійовича,
заінтересовані особи: Самарський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Управління
Державної автомобільної інспекції
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Дніпроенерго»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (скаржник) звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська зі скаргою на
рішення, дії та бездіяльності
державного виконавця Самарського
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни та державного виконавця
Самарського відділу Державної
виконавчої служби Більчук Олександра
Андрійовича.

В скарзі просить: бездіяльність
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни, що які полягали у не
прийнятті рішення та не винесенні
постанови про відмову в прийнятті до
виконання виконавчого документу, який
подано після закінчення встановленого
Законом строку для його пред'явлення,
подано не уповноваженим представником
не належної сторони - визнати
незаконною. Рішення державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого документу, встановлений
Законом строк пред'явлення якого до
виконання закінчився та який подано не
уповноваженим представником не
належної сторони - визнати
неправомірним. Дії державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни, що полягали у винесенні
постанови від 05.06.2013р. про відкриття
виконавчого провадження ВП №39162417 про
стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7
грошових коштів - визнати незаконними;
постанову від 05.06.2013р. про відкриття
виконавчого провадження ВП №39162417 про
стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7
грошових коштів - скасувати.

Бездіяльність державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Імакаєвої
Ольги Володимирівни, яка полягала у не
направленні на адресу боржника
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №39162417 про стягнення
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 грошових
коштів - визнати неправомірною. Рішення
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни про стягнення з боржника
- ОСОБА_4 - виконавчого збору - визнати
неправомірним; дії державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни, що полягали у винесенні
постанови від 12.06.2013р. про стягнення з
боржника - ОСОБА_4 - виконавчого збору -
визнати незаконними; постанову від
12.06.2013р. про стягнення з боржника -
ОСОБА_4 - виконавчого збору - скасувати.
Бездіяльність державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Імакаєвої
Ольги Володимирівни, яка полягала у не
прийнятті рішення та не винесенні
постанови про відкладення виконавчих
дій - визнати незаконною.

Дії державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича, що полягали у
складанні Акту державного виконавця
від 09.08.2013р. - визнати незаконними;
рішення державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони його відчуження - визнати
неправомірним. Дії державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича, що полягали у
винесенні постанови від 09.08.2013р. про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони його відчуження -
визнати незаконними; постанову
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича від 09.08.2013р. про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони його відчуження -
скасувати. Рішення державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича про оголошення
в розшук належних ОСОБА_4 на праві
власності транспортних засобів VOLKSWAGEN
PASSAT д.н.НОМЕР_1 та автомобіль HYUNDAI Hl
Д.Н.НОМЕР_5 - визнати неправомірним.

Дії державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича, які полягали у
винесенні постанови від 09.08.2013р. про
розшук майна боржника - належних
боржнику ОСОБА_4 на праві власності
транспортних засобів VOLKSWAGEN PASSAT
д.н.НОМЕР_1 та автомобіль HYUNDAI Hl
д.н.НОМЕР_5 -визнати незаконними;
постанову державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Більчука
Олександра Андрійовича від 09.08.2013р. про
розшук майна боржника - належних
боржнику ОСОБА_4 на праві власності
транспортних засобів VOLKSWAGEN PASSAT
д.н.НОМЕР_1 та автомобіль HYUNDAI Hl
д.н.НОМЕР_5 д.н.НОМЕР_5 - скасувати;
зобов'язати Управління Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Дніпропетровській області виключити з
бази даних відомості про розшук
транспортних засобів VOLKSWAGEN PASSAT
д.н.НОМЕР_1 та автомобіль HYUNDAI Hl
Д.Н.НОМЕР_5, належних ОСОБА_4.

Справа судами розглядалася
неодноразово, ухвали суду першої
інстанції були скасовані апеляційним
судом з направленням скарги на новий
розгляд.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник з
урахуванням уточнень до скарги (а.с.25-29
т.І, а.с.1, 53-54 т.ІІ), посилається на те,
20.08.2013р. він звернувся до Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції з питання надання
інформації щодо наявності виконавчих
проваджень стосовно нього та надання
можливості ознайомитись з їх
матеріалами. Того ж дня для
ознайомлення було надано виконавче
провадження ВП №39162417, під час
ознайомлення з матеріалами якого було
встановлено наступне: 03.06.2013р. до
Самарського ВДВС ДМУЮ надійшла заява
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання судового
наказу Самарського районного суду м.
Дніпропетровська, виданого 10.09.2011р. у
справі №2-772/09. Вказана заява подана від
імені ПАТ «ДТЕК Дніпренерго», , та підписана директором ДТЕК
Придніпровська ТЕС ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго». Суттєвими обставинами є
наступне: Самарським районним судом м.
Дніпропетровська по цивільній справі
№2-772/09 виданий зовсім інший вид
виконавчого документу - не судовий
наказ, а виконавчий лист; рішення по
вказаній цивільній справі судом
прийнято на користь зовсім іншої
юридичної особи - Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпроенерго»; виконавчий документ
про стягнення на користь ПАТ «ДТЕК
Дніпренерго», до заяви не
надано; згідно офіційних даних
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр», в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
юридична особа за кодом - не
знайдено; заява не скріплена печаткою
юридичної особи, від імені якої вона
подана; заява підписана від імені
керівника невстановленої особи - ДТЕК
Придніпровська ТЕС ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго», на користь якої
виконавчий документ не видавався; до
заяви не надано документів в
підтвердження повноважень у особи, яка
її підписала. Вказані суттєві
обставини свідчать про
неправомірність подання такої заяви та
відсутність правових підстав для її
прийняття, а тим більш незаконності її
задоволення. Ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження» (наділі за
текстом - Закон) встановлено, що строк
пред'явлення даного виконавчого
документу становить один рік. Форма
виконавчого документа передбачає
зазначення відомостей про його
виконання або про повернення
виконавчого листа стягувану з
зазначенням причин повернення.
Спеціально визначена для таких
відомостей форма у виконавчому
документі не заповнена, що свідчить про
те, що вказаний виконавчий лист з
моменту його видачі -10.09.2011р. у
встановлений Законом строк до
виконання не пред'являвся. Разом з тим у
виконавчому документі здійснена
непередбачена формою виконавчого
документа відмітка про попереднє
повернення виконавчого документа.
Текст даної відмітки має механічні
виправлення в даті його ймовірного
повернення. Дана суттєва обставина
позбавляє даний напис його юридичного
значення та має своїм наслідком
відсутність відомостей про звернення
виконавчого документа до виконання.
Фактично до виконання наданий
виконавчий документу строк
пред'явлення якого закінчився.
Державний виконавець Самарського ВДВС
ДМУЮ Імакаєва О.В., в порушення
п.1.ч.1.ст.26 Закону не винесла постанову
про відмову в прийнятті виконавчого
документа, строк пред'явлення до
виконання закінчився, та 05.06.2013р
незаконно винесла постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Продовжуючи порушувати обов'язкові до
виконання приписи законодавства,
державний виконавець Самарського ВДВС
ДМУЮ Імакаєва О.В. в порушення ч.1 ст.31
Закону, не направила на адресу боржника
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження
рекомендованою поштовою
кореспонденцію з повідомленням про
вручення. Матеріали виконавчого
провадження не містять поштового
повідомлення про вручення копії даної
постанови боржнику. Фактично боржник
внаслідок неправомірної бездіяльності
державного виконавця був позбавлений
інформації про відкриття виконавчого
провадження, про встановлення для
нього строку для самостійного
виконання виконавчого документу, був
позбавлений реалізувати встановлене
Законом право на оскарження даної
постанови. В зв'язку з тим, що боржник по
незалежним від нього причинам не знав
про вищевказані події, то виконання ним
даного судового наказу не було
здійснено.

Ігноруючи фактичне неповідомлення
боржника про необхідність виконати
виконавчий документ у встановлений
строк, державний виконавець Імакаєва
О.В. за наявності обставин, які
об'єктивно перешкоджали боржнику
самостійно виконати судове рішення, в
порушення ст. 35 Закону, не здійснила
відкладення виконавчих дій, а навпаки -
прийняла незаконне рішення про
стягнення виконавчого збору та 12.06.2013р.
винесла постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору та
розпочала примусові виконавчі дії.

Згідно акту від 09.08.2013р. державний
виконавець Більчук O.A. здійснив вихід
за адресою проживання боржника -
АДРЕСА_1. Під час виходу поняті
«знайдені не були», двері ніхто не
відкрив, майно та транспортні засоби
виявлені не були. Враховуючи, що
вказана квартира знаходиться у
багатоквартирному дев'ятиповерховому
будинку, то неможливість знайти
понятих свідчить про те, що фактично
вихід на адресу здійснений не був, акт
складений державним виконавцем не
виходячи з кабінету. Результатом
неправомірної бездіяльності та
чисельних порушень Закону, стало те, що
державний виконавець на підставі
сфальсифікованого ним Акту від 09.08.2013р.,
фактично не повідомляючи боржника про
існування виконавчого провадження, та
за відсутності законних підстав та
будь якої необхідності, в порушення
ч.1.ст.40, ст.ст.25, 57 Закону, прийняв
неправомірні рішення про оголошення
розшуку та накладення арешту на майно
боржника і 09.08.201Зр. виніс незаконні
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження і
постанову про оголошення розшуку майна
боржника.

Наведені фактичні обставини свідчать
про те, що: заяву про відкриття
виконавчого провадження подано не
уповноваженим представником не
належної сторони; строк пред'явлення
виконавчого листа №2-772/09 виданого
10.09.2011р. Самарським районним судом м.
Дніпропетровська - закінчився;
відомості виконавчого листа про його
можливе пред'явлення до виконання та
повернення стягувану - відсутні;
правові підстави для винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження винесена - відсутні;
постанова про відкриття виконавчого
провадження не направлена боржнику;
правові підстави для винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору - відсутні; акт державного
виконавця від 09.08.2013р. не відповідає
дійсності та є сфальсифікованим;
правові підстави для винесення
постанови про розшук майна боржника -
відсутні; правові підстави для
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення його заборони -
відсутні. Жодний документ виконавчого
провадження не був направлений
боржнику у встановленому Законом
порядку та не був йому наданий навіть
під час ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження.

Ухвалою Самарського районного
суду м.Дніпропетровська від 09.01.2014р.
залучено до участі у розгляді даної
справи посадову особу Самарського
відділу Державної виконавчої служби
(а.с.174 т.І).

Ухвалою Самарського районного
суду м.Дніпропетровська від 17.01.2014р.
залучено до участі у розгляді даної
справи в якості заінтересованої особи -
відкрите акціонерне товариство
«Дніпроенерго» (а.с.57 т.ІІ). Ухвалою від
04.02.2014р. замінено назву заінтересованої
особи з ВАТ «Дніпроенерго» на ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» (а.с.73 т.ІІ).

У судових засіданнях представник
заявника ОСОБА_1 підтримав вимоги,
викладені в скарзі, і просив їх
задовольнити. Зазначив, що матеріалами
скарги підтверджено порушення вимог
закону державних виконавців. Існувало
інше виконавче провадження на користь
«Дніпроводоканалу» за судовим наказом,
який був скасований судом, і виконавче
провадження закрито.

Заінтересована особа - державний
виконавець Самарського відділу
Державної виконавчої служби Безверха
М.В вимоги заявника не визнала і в
задоволенні скарги просила відмовити,
посилаючись на те, що у зв'язку з тим, що
борг був менше 10 неоподаткованих
мінімумів було направлено не
рекомендованим, а простим листом
згідно Інструкції про порядок вчинення
виконавчих дій. Дії державного
виконавця Імакаєвої О.В. щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження та дії
державного виконавця Більчук О.А. щодо
винесення постанов про накладення
арешту на майно боржника, заборону на
відчуження майна боржника та про
розшук майна боржника від 09.08.2013р. є
правомірними та такими, що
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження». Копії
постанов були направлені своєчасно
боржникові. Вважає, що підстави для
задоволення скарги відсутні.

Представник заінтересованої
особи - ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»
Толстенков О.О., який є стягувачем у
виконавчому провадженні, в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення скарги і просив відмовити
в її задоволенні. Пояснив, що у 2012 року
організація змінила назву, в статуті
зазначено щодо правонаступництва.
Через те, що було понад 2 тис. виконавчих
проваджень лише у Самарському ВДВС,
прийняли рішення написати один лист до
виконавчої служби про зміну назви та
реквізитів і надано статут. Всі
довіреності були завірені належним
чином керівником підприємства.
Виконавчий документ подано в строки,
оскільки строк пред'явлення на час
ухвалення рішення був три роки. Крім
того виконавчий документ вже
прд'являвся до виконання і був
повертуний стягувачу, і до повторного
його пред'явлення до виконання не
минуло одного року.

Суд, заслухавши пояснення
представника заявника та
заінтересованих осіб, дослідивши
матеріали справи та матеріали
виконавчих проваджень, приходить до
висновку про те, що скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Стаття 1 Закону України «Про
виконавче провадження» визначає, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови та зазначає,
що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як встановлено судом, у червні 2013
року до Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції надійшов
на виконання виконавчий лист № 2-772,
виданий 10.09.2011 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська про
стягнення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь
ВАТ «Дніпроенерго» заборгованість за
використану теплову енергію в сумі 4011
грн. 00 коп. та заява стягувача про
примусове виконання рішення суду, в
якій стягувач просить одночасно з
винесенням постанови про відкриття
провадження накласти арешт на майно
боржника з метою повного та
своєчасного виконання рішення суду та
оголосити заборону на його відчуження
(а.40 т.І).

Цей виконавчий документ разом з
заявою стягувача було передано на
виконання державному виконавцю
Імакаєвій О.В. 05.06.2013 року.

В той же день - 05.06.2013 року
державним виконавцем Імакаєвою О.В., у
відповідності до вимог ч.2 ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження», винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-772 виданого 10.09.2011 року
Самарським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення ОСОБА_7
та ОСОБА_4 на користь ВАТ
«Дніпроенерго» боргу в сумі 4011 грн. 00
коп. (т.І а.с.42 ).

12.06.2013 року постановою державного
виконавця Імакаєва О.В. приєднано
виконавче провадження № 39162417 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-772 від 10.09.2011р. до зведеного
виконавчого провадження № 39478323 (а.с.45
т.І).

12.06.2013року державним виконавцем
винесена постанова про стягнення із
боржників виконавчого збору у розмірі
401 грн. 10 коп.(а.с.46 т.І).

Посилання скаржника на те, що
заява про відкриття виконавчого
провадження подана до ВДВС неналежною
стороною, тому державний виконавець
зобов'язаний був відмовити у відкритті
виконавчого провадження, суд не може
взяти до уваги, оскільки в матеріалах
виконавчого провадження знаходяться
документи про заміну найменування
стягувача (а.96-100 т.ІІ). Також згідно
статуту ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»,
затвердженого 18 квітня 2013 року,
Товариство є юридичною особою із новим
найменуванням у зв'язку з зміною
найменування з Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпроенерго» на Публічне акціонерне
товариство «Дніпроенерго», останнє
перейменовано у Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (а.с. 60-61
т.1).

Таким чином у даному випадку не
відбувалося переходу права вимоги від
одного стягувача до іншого, а було
змінено найменування стягувача, який є
юридичною особою. Керівник підрозділу
стягувача - Придніпровської ТЕС, мав
належну довіреність (а.с. 201 т.2), також як
і працівники юридичного відділу, і міг
звертатися із заявою про відкриття
виконавчого провадження. Той факт, що у
заяві (а.с. 6 т.1) помилково зазначено
щодо виконання судового наказу, а не
рішення суду, суттєвого значення немає,
оскільки вірно зазначено дата рішення
і номер справи, ім'я боржника та сума до
стягнення.

Скаржник посилається на те, що
державним виконавцем було порушено
діюче законодавство в частині
відкриття виконавчого провадження
після спливу строку, встановленого ч. 1
ст. 22 Закону України "Про виконавче
провадження" для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розсрочки виконання
рішення, а в разі якщо судове рішення
підлягає негайному виконанню - з
наступного дня після його
постановлення.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується сторонами, судове
рішення набрало законної сили 05.08.2010
року, строк пред'явлення виконавчого
листа до виконання до 05.08.2013р. (а.с.36
т.ІІ).

З матеріалів справи вбачається,
що заяву про відкриття виконавчого
провадження стягувачем подано у червні
2013 року, тобто до закінчення строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, який діяв на час ухвалення
рішення (а.с. 40 т.І, а.с.35 т.ІІ).

Крім того відповідно до ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання;

2) частковим виконанням рішення
боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий
документ, відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

2. Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перебіг строку поновлюється.
Час, що минув до переривання строку, до
нового строку не зараховується.

3. У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.

Цей же виконавчий лист раніше
пред'являвся до виконання у
виконавчому провадженні №30376045, і був
повернутий постановою державного
виконавця Імакаєвої О.В. від 23.06.2012 року
(а.с. 240 т.2).

Таким чином після повернення
виконавчого документа стягувач
протягом року повторно звернувся із
заявою про його виконання. Той факт, що
державний виконачець у своїй постанові
помилково зазначила строк для
повторного пред'явлення до виконання
до 23.03.2013 року та виправила нумерацію
місяця у позначенні строку для
повторного пред'явлення до виконання,
не може впливати на права та законні
інтереси стягувача, який в
установлений Законом річний строк
після попереднього повернення
пред'явив виконавчий лист до виконання
03.06.2013 року.

Таким чином, суд вважає що при
винесенні оскаржуваної постанови від
05.06.2013 року державний виконавець
Імакаєва О.В. діяла відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», яким передбачено, що
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Порушень Закону України «Про виконавче
провадження» з боку державного
виконавця Імакаєвої О.В. при винесенні
нею оскаржуваної постанови судом не
встановлено.

Частина 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» встановлює, що копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення виконавчо
го документа стягувачу відповідно до
статті 47 цього Закону, що надсилаються
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Боржник вважається
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з журналу
реєстрації вихідної кориспонденції
Самарського ВДВС ДМУЮ 2013р. державним
виконавцем Імакаєвою О.В. було
направлено ухвалу про відкриття
виконавчого провадження ОСОБА_4
звичайною поштою (а.с.10-14 т.І). Також з
реєстру ТОВ "Укркур'єр" від 06.06.2013р.
граничний термін вручення - 13.06.2013р.
(а.с.63-65 т.І).

Таким чином суду жодного доказу
на підтвердження того, що постанова про
відкриття виконавчого провадження від
05.06.2013 року була направлена заявнику
ОСОБА_4 у встановленому законом порядку
не надано.

Тому вимоги скаржника про
визнання неправомірною бездіяльність
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни, яка полягала у не
направленні на адресу боржника
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №39162417 про стягнення
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 грошових
коштів, скасування постанови від
12.06.2013р. про стягнення з боржника -
ОСОБА_4 - виконавчого збору суд вважає
обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов
висновку про задоволення вимог
заявника в частині визнання
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Імакаєвої О.В.
щодо не направлення боржникові ОСОБА_4
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 05.06.2013 року відповідно
до Закону.

Відтак постанову державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Імакаєвої
Ольги Володимирівни від 12.06.2013 року у
виконавчому провадженні ВП №39162417 про
стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору
слід визнати незаконною і скасувати,
оскільки були недодержані вимоги
Закону щодо направлення копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження і боржник не мав часу і
змоги для добровільного виконання
судового рішення.

В подальшому виконавче
провадження було передано на виконання
державному виконавцю Більчук О.А.

26 липня 2013р. державним виконавцем
в установленому порядку складено акт
про неможливість здійснити опис й
арешт майна, так як на дзвінки двері у
квартиру боржника ніхто не відкривав і
не відповідав (а.с.45 т.ІІ).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
Більчук О.А., з метою забезпечення
виконання рішення суду, 09.08.2013 року
винесено постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, про розшук майна
боржника, відповідно до якої державним
виконавцем накладено арешт на майно, що
належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми
звернення стягнення з урахуванням
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 4011
грн. 00 коп., та заборонено боржникові
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить боржникові, лише у
межах суми боргу (а.с.46-47 т.ІІ).

Порядок застосування арешту на
майно боржника та порядок розшуку
майна боржника регламентований
положеннями ст.ст.40, 57 Закону України
«Про виконавче провадження».

З аналізу ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» слідує, що
арешт майна боржника у межах суми
стягнення застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Постановами, передбаченими
частиною другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Частиною 4 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанови державного виконавця про
арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті, та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 52 Закону: 1. Звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

2. Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

3. Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

4. На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

5. У разі відсутності у боржника коштів
та інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

6. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів
справи, державним виконавцем не було
встановлено обсяг майна боржника, на
яке можливо було звернути стягнення.
Сума до стягнення ледве перевищує 4
тисячі гривень, на покриття яких
вочевидь забагато навіть одного із
автомобілів, тому арешт на два
автомобіля є надмірним. Акт про
неможливість здійснити опис й арешт
майна, так як на дзвінки двері у
квартиру боржника ніхто не відкривав і
не відповідав, суд ставить під сумнів.
Підтверджень направлення постанов до
суду надано не було. Крім того боржник
не мав зсоги реалізувати своє право на
визначення майна, на яке необхідно в
першу чергу звернути стягнення.

Розшук транспортних засобів дійсно
передбачений ст. 40 Закону і у даному
випадку є похідним від арешту
транспортних засобів і пов'язаний з
ним.

Тому вимоги заявника про
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, про розшук майна
боржника, відповідно до якої державним
виконавцем накладено арешт на майно
від 09.08.2013 року підлягають задоволенню.

Разом з тим акт державного виконавця
про неможливість здійснити опис майна
за місцем проживання боржника, щодо
якого існують обгрунтовані сумніви
його достовірності, не може бути
визнаний недійсним, оскільки не є
документом, який встановлює права та
обов'язки, а призначений лише для
фіксації певних фактів чи їх
відсутності, тому вимога про визнання
незаконними дій державного виконавця
при складанні оспорюваного акту не
відповідають способам захисту прав та
законних інтересів, визначених ст. 16
Цивільного кодексу України.

20.08.2013 року ОСОБА_4 ознайомився із
матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту поданої скарги,
ОСОБА_4 мав бажання скористатись своїм
право на добровільне виконання рішення
суду.

Отже, скаржник мав можливість та
законні підстави для звернення до
Самарського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції з заявою
про відкладення провадження
виконавчих дій, оскільки відповідно до
ст. 35 Закону України «Про виконавче
провадження» за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладення виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

В свою чергу, ОСОБА_4 своїми
правами, передбаченими Законом України
«Про виконавче провадження» не
скористався. При цьому ОСОБА_4 і на
даний час не позбавлений можливості
добровільно виконати рішення суду.

Принципом цивільного судочинства
є виконуваність рішення суду, а у ст. 14
ЦПК України визначені ознаки
обов'язковості судових рішень.

Виконання рішення суду - є
наслідком справедливого судового
розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК
України якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободі
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець - здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як встановлено ст.ст. 59-60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Враховуючи обставини викладені
вище, суд дійшов висновку про те, що
вимоги щодо визнання незаконною
бездіяльності, визнання незаконними
дій та рішень державних виконавців,
пов'язані з винесенням конкретних
постанов у виконавчому провадженні, з
приводу законності чи незаконності
яких суд висловив свою думку вище, з
констексту спірних правовідносин є
дублюючими. Отже немає потреби
визнавати незаконними рішення
державних виконавців, уособленням яких
і є відповідні постанови, а також
бездіяльність у невинесенні постанов,
про які вказує скаржник, оскільки
винесення останніх на певних етапах
виконавчого провадження виключалося
винесенням існуючих оскаржених у
судовому порядку постанов., а тому в
задоволенні вимог заявника про
визнання протиправними бездіяльності,
рішень та дій державних виконавців
щодо винесення оскаржуваних постанов
має бути відмовлено.

За результатами розгляду скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд постановляє ухвалу, яка має
відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. При цьому
суд не повинен вчиняти виконавчі дії.

Оскільки Законом України «Про судовий
збір» не визначено ставки судового
збору за пожання скарги на дії, рішення
та бездіяльність державних виконавців,
підтверджень щодо понесення інших
видів судових витрат сторони не надали,
немає підстав і потреби вирішувати
питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 25, 31, 40, 57, 82 Закону
України «Про виконавче прова дження»,
ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 131, 212-215, 218, 383, 384, 385, 387
ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Імакаєвої Ольги
Володимирівни, яка поллягала у
ненаправленні боржнику ОСОБА_4 копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №39162417 від 05.06.2013 року
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Постанову державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Імакаєвої
Ольги Володимирівни від 12.06.2013 року у
виконавчому провадженні ВП №39162417 про
стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору
визнати незаконною і скасувати.

Постанову державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Більчук
Олександра Андрійовича від 09.08.2013 року
у виконавчому провадженні ВП №39162417 про
накладення арешту на майно боржника
ОСОБА_4 та оголошення заборони на
відчуження майна скасувати.

Постанову державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Більчук
Олександра Андрійовича від 09.08.2013 року
у виконавчому провадженні ВП №39162417 про
розшук майна боржника ОСОБА_4 -
автотранспортних засобів Volkswagen Passat д.н.
НОМЕР_4 та Hyundai H1 д.н. НОМЕР_5 визнати
незаконною і скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О.
Сухоруков