Єдиний унікальний номер 719/550/14-ц
Номер провадження 2/719/106/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року

м.
Новодністровськ

Новодністровський міський суд

Чернівецької
області в складі:

головуючого-
судді Мороз В.О.,

при секретарі
-Марчук Д.П.,

за участю
прокурора Бандуряк Ю.В.,

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Новодністровськ Чернівецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог, на стороні
позивача - орган опіки та піклування
Сокирянської міської ради про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

15.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав
відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка вказує, що до 15.07.2008 року вона
з відповідачем перебували у шлюбі, який
було розірвано рішенням Сокирянського
районного суду Чернівецької області. У
них від шлюбу з відповідачем
народилась дочка ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться
дочкою, не піклується про неї, не бере
участі у її вихованні, матеріально не
забезпечує, натомість вихованням та
доглядом займається виключно позивач.
Батько ОСОБА_2 ухиляється від виконання
батьківських обов'язків. До того ж,
аліменти які було вирішено стягувати
на користь позивача на утримання дочки
ОСОБА_3, з 01.01.2014 по 30.06.2014 р. не сплачує.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала, просила
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також наголосила, що відповідач ОСОБА_2
навіть не привітав дочку в її День
народження та коли дочка хворіла і
позивач просила у нього кошти на її
лікування таких не надав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позову без жодних доказових
обґрунтувань, натомість вказавши, що
дійсно з 02.06.2013 року не бачив дочки та
матеріально не допомагав.

Представник третьої особи -
орган опіки та піклування Сокирянської
міської ради будучи повідомленою
належним чином в судове засідання не
з'явилась, однак подала заяву про
розгляд справи у відсутності. Просить
позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вказала,
що є наявне ухилення ОСОБА_2 від
виконання батьківських обов'язків, а
щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав відносно дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 поклалась на думку суду.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки оснований на
законі, доведений зібраними
документами у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Так, судом встановлено, що відповідно
до копії свідоцтва про народження
Серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю є ОСОБА_1, а
батьком ОСОБА_2

Рішенням Сокиряшського районного
суду Чернівецької області від 25
вересня 2009 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
стягнуто на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
доходів його заробітку (доходів), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
21.08.2009 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки відділу ДВС
Новодністровського міського
управління юстиції № 515/02-43 від 21.07.2014
року, ОСОБА_1 не отримували аліменти від
ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014
р. згідно з виконавчим листом
Сокирянського районного суду
Чернівецької області.

У відповідності до довідки, наданої
завідуючою ДНЗ № 2 «Барвінок» № 56 від
16.07.2014 р., вбачається, що батько ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 у період відвідування ДНЗ № 2 (з
2010 р. по 2013 р.) участі у вихованні дитини
не брав, про що в судовому засіданні
підтвердив і сам відповідач ОСОБА_2, що
ні разу не був у садочку який
відвідувала його дочка.

Як вбачається з довідки, наданої
класоводом Сокирянської гімназії від
08.09.2014 р., вбачається, що батько ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 у період навчання у першому
класі в Сокирянської гімназії (з 2013 р.
по 2014 р. навчального року) участі у
вихованні дитини не брав, натомість
мати завжди брала активну участь у
громадському житті класу та морально -
духовному вихованні своєї дочки.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтвердив, що ні разу не був у
гімназії, яку відвідує його дочка.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено, що батько
малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 разом з
дитиною не проживає, не приймає жодної
участі по вихованню дитини, а саме не
займається її утриманням, не
цікавиться життям і здоров'ям; не
піклується про фізичний та духовний
розвиток дитини, не дбає про
матеріальне забезпечення, підготовку
до самостійного життя, не спілкується з
дівчинкою, не проявляє турботи, не
сприяє розвитку природних здібностей,
не утримує її матеріально. Дитина
позбавлена батьківського піклування,
догляд за дитиною здійснює мати ОСОБА_1,
яка турбується про неї та матеріально
утримує. Факт того, що відповідач
ОСОБА_2 не бачив дочку з 02.06.2013 року до
цього часу, не спілкувався з нею, нічого
не дарував, аліменти не сплачував
більше 6 місяців підтвердив і сам
відповідач.

Доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтвердив
висновок органу опіки і піклування
Сокирянської міської ради
Чернівецької області, про те що гр.
ОСОБА_2 ухиляється від виконання
батьківських обов'язків стосовно дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається її
вихованням, утриманням, не цікавиться
життям і здоров'ям; про дитину дбає мати
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка забезпечує її
потреби, створює умови для проживання і
розвитку, дитина проживає разом з
матір'ю у власній квартирі по АДРЕСА_1.

Дані факти підтверджуються :
рішенням виконавчого комітету
Сокирянської міської ради
Чернівецької області № 100 від 23.07.2014
року, про затвердження висновку
міської опікунської ради про
доцільність позбавлення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав
відносно малолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, актом обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_1 від
08.08.2014 року, випискою з домової книги
про склад сім'ї та прописку від 16.07.2007 р.,
характеристикою ОСОБА_1, довідкою про
стан здоров'я ОСОБА_3 від 01.08.2014 р. № 304.

Суд критично ставиться до квитанції
про сплату аліментів від 31.07.2014 року в
розмірі 1200 грн., яку відповідач надав в
судовому засіданні, дана сума не є
достатньою для забезпечення умов та
прожиття дитини. До того ж, встановлено,
що відповідач ОСОБА_2 з 01.01.2014 р. по 30.06.2014
р не сплачував аліменти на утримання
дочки, а також з 02.06.2013 р. по
сьогоднішній день ні разу не
спілкувався з дитиною і навіть не
намагався, матеріально не допомагав,
життям дитини не цікавився, що свідчить
про те, що як тільки відповідачу стало
відомо, що ОСОБА_1 збирається
позиватися до суду з даним позовом він
зразу ж сплатив аліменти.

Відповідно до ст. 150 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.165 Сімейного
кодексу України, право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав мають один з батьків,
опікун, піклувальник, особа, в сім'ї
якої проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав» особи
можуть бути позбавлені батьківських
прав лише щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

За таких обставин по справі суд
приходить до висновку, що відповідно до
ст. 164 ч.1 п.2 СК України відповідача слід
позбавити батьківських прав відносно
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В статті 6 Декларації прав дитини,
проголошеної Генеральною Асамблеєю
Організації Об'єднаних Націй 20
листопада 1959 року, встановлено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особи потребує любові і
розуміння. Вона повинна, якщо це
можливо, зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків і, в
усякому разі, в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Згідно ст. 3 Конвенції Організація
Об'єднаних Націй про права дитини від
20.11.1989 року, яка була підписана Україною
21 лютого 1990 р, та ратифікована
Постановою Верховної Ради Української
РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про
ратифікацію Конвенції про права
дитини» в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини, а
держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя.

Суд застосовує крайню міру,
позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав,
проте з урахуванням конкретних
обставин даної справи, зазначена міра є
виправданою, з огляду на необхідність
захистити інтереси дитини.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу
України особа, позбавлена батьківських
прав, не звільняється від обов'язку
щодо утримання дитини.

Позивач не наполягала на стягненні
з відповідача судових витрат.

На підставі ст. ст. 164, 165, 166
Сімейного кодексу України, та
керуючись ст. ст. 15, 30, 60-62, 88, 212-215
Цивільного Процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити батьківських прав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (проживаючого
АДРЕСА_2), відносно його малолітньої
дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Чернівецької області через
Новодністровський міський суд
Чернівецької області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя