Придніпровський районний суд
У Х В А Л А

3 жовтня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого - судді Демчика Р.В.,

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
подання державного виконавця
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції Коваленко
Н.М. про примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 а саме в будинок
АДРЕСА_1 для проведення примусового
виконання рішення суду,-

встановив:

Державний виконавець Центрального
відділу ДВС Черкаського міського
управління юстиції звернувся до суду з
поданням про примусове проникнення до
житла ОСОБА_2, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Своє подання обґрунтовує тим, що на
виконанні в Центральному відділі ДВС
Черкаського міського управління
юстиції знаходиться виконавчий лист
№2-611 від 28 липня 2011 року
Придніпровського районного суду м.
Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПП ОСОБА_3 боргу в сумі 4239 грн. 29
коп., та судовий наказ від 11 серпня 2010
року Соснівського районного суду м.
Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на
користь Черкаської філії ПрАТ МТС
Україна боргу в сумі 694 грн. 25 коп.

Станом на 2 вересня 2014 року боржник у
термін для самостійного виконання
рішення суду не виконав та ухиляється
від його виконання

З метою перевірки майнового стану
боржника неодноразово здійснювалися
виходи державного виконавця за місцем
проживання боржника, однак доступу для
проведення виконавчих дій державному
виконавцю не надано, про що складені
відповідні акти.

У зв'язку з цим державний виконавець
просить надати дозвіл на примусове
проникнення до АДРЕСА_1.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, направив суду
заяву в якій подання просив розглядати
в його відсутність.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника фізичної або
іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

Кожному гарантується недоторканність
житла; не допускається проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку
інакше як за вмотивованим рішенням
суду (частини перша, друга статті 30
Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та
недоторканність житла є не тільки
конституційно-правовим обов'язком
держави, а й дотриманням взятих
Україною міжнародно-правових
зобов'язань відповідно до положень
Загальної декларації прав людини 1948
року, Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод 1950 року,
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права 1966 року. Зазначені
міжнародні акти згідно з частиною
першою статті 9 Конституції України є
частиною національного законодавства
України.

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту 1
статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканність свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, стаття
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Як вбачається з актів державного
виконавця від 9 листопада 2011 року, 13
грудня 2011 року та 22 лютого 2012 року
боржник не надав можливості провести
виконавчі дії за адресою: м. Черкаси,
вул.. Енгельса, 223

Разом з тим, в матеріалах подання
відсутня інформація про те, що боржнику
на праві власності належить будинок 223
по вул. В. Чорновола в м. Черкаси і він у
вказаному будинку проживає чи
зареєстрований.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що підстав для проникнення до
вищезазначеного будинку недостатньо,
обставини, викладені в поданні, не
знайшли свого підтвердження через
відсутність належних доказів, а також
невідповідності наданих доказів
фактичним обставинам.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 209, 376 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні державного виконавця
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції Коваленко
Н.М. про примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 , а саме в будинок
АДРЕСА_1 для проведення примусового
виконання рішення суду, опису і арешту
майна боржника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом 5 днів з дня
проголошення або отримання її копії.

Головуючий: Р. В. Демчик