Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №291/1073/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового
засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Умань» відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа: сільськогосподарське
приватне підприємство «Світанок Плюс»,
про визнання договору оренди землі
недійсним та повернення земельної
ділянки

за апеляційною скаргою приватного
сільськогосподарського підприємства
«Агрофірма «Світанок»

на рішення Ружинського районного суду
Житомирської області від 08 квітня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Умань»
відкритого акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча». Просила
визнати недійсним договір оренди землі
від 10 листопада 2006 року, укладений між
нею та відповідачем, та витребувати і
повернути належні їй на праві
власності земельні ділянки, площами
2,9934 га та 0,4620 га, розташовані на
території Княжицької сільської ради
Ружинського району Житомирської
області. В обґрунтування позову
зазначала, що вказані земельні ділянки
знаходяться в користуванні у
відповідача відповідно до договору
оренди землі, укладеного від її імені
невідомою особою. Однак, зазначений
договір оренди вона не підписувала і не
доручала іншій особі підписувати
його.

Ухвалою Ружинського районного суду
Житомирської області від 26 липня 2013
року до участі у справі у якості
третьої особи залучено
сільськогосподарське приватне
підприємство «Світанок Плюс».

Рішенням Ружинського районного суду
Житомирської області від 08 квітня 2014
року позов задоволено у повному обсязі.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, приватне
сільськогосподарське підприємство
«Агрофірма «Світанок» подало
апеляційну скаргу. Просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити. Вважає,
що рішення суду першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, посилається на те, що справа
розглянута без участі ПСП "Агрофірма
"Світанок", хоча рішення, що ухвалене
судом першої інстанції, зачіпає його
інтереси та порушує його права,
оскільки внаслідок реорганізації
дочірнього підприємства "Ілліч-Агро
Умань" права орендаря за оспорюваним
договором перейшли до нього. Суд
незаконно прийняв визнання дочірнім
підприємством "Ілліч-Агро Умань"
позову. Також зазначає, що отримання
позивачем орендної плати по спірному
договору підтверджує факт її
обізнаності щодо самого договору та
його умов, позов подано з пропуском
строку позовної давності.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом ОСОБА_1 є власником
земельних ділянок площами 2,9934 га та 0,4620
га, розташованих на території
Княжицької сільської ради Ружинського
району Житомирської області та
призначених для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.10-11).

Між ОСОБА_1 та дочірнім підприємством
«Ілліч-Агро Умань» 10 листопада 2006 року
було укладено договір, відповідного до
якого в оренду відповідачу
передавались вищевказані належні
позивачу земельні ділянки. Договір
зареєстрований 18 січня 2007 року
Ружинським відділом Житомирської
регіональної філії «Центру державного
земельного кадастру», про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис за номером 85 (а.с.7-8).

Позивач стверджує, що договір не
укладала і його не підписувала, а тому
він є недійсним, відтак просила її
вимоги задовольнити.

Відповідно до ст.204, ч.1 ст.215 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3,5-6 статті 203 ЦК
України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі
укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
стороною (сторонами).

Судом першої інстанції, на підставі
проведеної судово-почеркознавчої
експертизи від 12 грудня 2013 року 31/1386,
встановлено, що ОСОБА_1 договір оренди
землі від 10 листопада 2006 року та акт
приймання-передачі не підписувала
(а.с.87-90).

У матеріалах справи відсутні докази
того, що цей договір був підписаний
іншою особою за дорученням позивача.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що оспорюваний договір є недійсним,
оскільки він не підписаний
орендодавцем.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК
України).

Оскільки договір оренди землі визнаний
недійсним, то такий договір не створив
юридичних наслідків, тобто відповідач
не набув прав орендаря, зокрема, права
оренди спірних земельних ділянок.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що внаслідок реорганізації
відповідача права орендаря за
оспорюваним договором перейшли до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Агрофірма «Світанок» не
відповідають дійсності, оскільки
відповідач, не набувши права оренди
спірних земельних ділянок, позбавлений
можливості передати таке право до
статутних фондів інших суб'єктів у
процесі реорганізації. Не можна
передати того, на що сам не маєш прав.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що справа розглянута без участі ПСП
"Агрофірма "Світанок", хоча рішення, що
ухвалене судом першої інстанції,
зачіпає його інтереси та порушує його
права та суд незаконно прийняв
визнання дочірнім підприємством
"Ілліч-Агро Умань" позову
спростовуються викладеним вище.

В апеляційній скарзі приватне
сільськогосподарське підприємство
«Агрофірма «Світанок» у підтвердження
обізнаності позивача щодо самого
договору та його умов посилається на
отримання позивачем орендної плати по
спірному договору упродовж з 2007 року по
2012 рік.

Колегія суддів не може погодитися з
таким твердженням. Так, у матеріалах
справи відсутні відомості про видачу
орендної плати за 2007 рік. У відомості
за 2008 рік відсутній підпис позивача
про одержання орендної плати (а.с.29).
Відомості за 2009-2012 роки на видачу
орендної плати не містять назви
підприємства, що її виплачувало.
Позивачка вважала, що одержує орендну
плату від ВАТ «Уманьфермаш», з яким
вона уклала договір оренди земельних
ділянок у 2006 році та який не розривала.
Щоб довести обставину, що ОСОБА_1 не
підписувала угоду про розірвання
договору оренди землі, укладеного між
нею та ВАТ «Уманьфермаш», та додані до
цієї угоди документи, судом першої
інстанції за клопотанням представника
позивача була призначена додаткова
судово-почеркознавча експертиза
(а.с.109-110). ОСОБА_1 оплатила її вартість
(а.с.121). Однак, потреба у проведенні
додаткової експертизи відпала у
зв'язку тим, що відповідач визнав позов
у повному обсязі, подавши з цього
приводу відповідну заяву (а.с.129). В силу
ч.1 ст.146 ЦПК України колегія суддів
вважає, що позивач довела те, що не
підписувала угоду про розірвання
договору оренди землі, укладеного між
нею та ВАТ «Уманьфермаш», та додані до
цієї угоди документи, а тому дійсно
вважала, що одержує орендну плату від
ВАТ «Уманьфермаш» та не була обізнана з
існуванням оспорюваного договору та
його умовами.

Доводи апеляційної скарги щодо
застосування строку позовної давності
не приймаються колегією суддів з
огляду на те, що приватне
сільськогосподарське підприємство
«Агрофірма «Світанок» не є стороною у
спорі, а позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі (ч.3 ст.267 ЦК України),
після подачі відповідачем заяви про
застосування строків позовної
давності, ним же була подана заява про
визнання позову у повному обсязі
(а.с.26,129) та відповідач 15 квітня 2014 року
одержав копію рішення по справі (а.с.141)
і не оскаржив його у встановленому
законом порядку, а отже погодився із
ним.

Таким чином, суд першої інстанції повно
встановив обставини справи, висновки
суду їм відповідають, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного
сільськогосподарського підприємства
«Агрофірма «Світанок» відхилити.

Рішення Ружинського районного
суду Житомирської області від 08 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: