22-ц/775/113/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кулик С.В.
Доповідач Попова С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.,

суддів
Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

при секретарі
Макаровій О.А.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Маріуполі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 03 жовтня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С
Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 06 квітня 2009 року
накладено арешт в межах позовних вимог
ВАТ «ВТБ Банк» (нині - ПАТ "ВТБ Банк") на
суму 477740,78грн. на майно ОСОБА_1 -
квартиру АДРЕСА_1, також на майно ОСОБА_3
- автомобіль марки «Great Wall SUV», державний
номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
26.08.2009р. позовні вимоги ВАТ «ВТБ Банк»
задоволено у повному обсязі, стягнуто у
солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_3
заборгованість в розмірі 495260,61грн.

У вересні 2013 року відповідачка ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про
скасування заходів забезпечення
позову і зняття арешту з зазначеної
квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
при укладанні кредитного договору
відповідачами було передано банку в
іпотеку інша трьохкімнатна квартира
АДРЕСА_3, вартість якої з арештованим
автомобілем є достатньою мірою
забезпечення виконання ними
зобов'язань перед банком. На теперішній
час у відповідачів виникла
необхідність розпорядитися цією
квартирою.

Ухвалою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
03 жовтня 2013 року у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову ухвалу про скасування арешту з
квартири, посилаючись на порушення
норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_1 і ОСОБА_3, які підтримали доводи
скарги, думку представника ПАТ «ВТБ
Банк» - Вишневського В.І., який залишив
вирішення скарги на розсуд суду з
урахуванням вимог закону, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як встановлено, в провадженні
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області
перебувала справа за позовом ВАТ «ВТБ
Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в межах якої в порядку забезпечення
позову за клопотанням представника
позивача був накладений арешт на:
квартиру АДРЕСА_1; автомобіль марки «Great
Wall SUV», державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
26.08.2009р., яке набуло чинності, позов ВАТ
«ВТБ Банк» задоволено: стягнуто у
солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_3
заборгованість в розмірі 495260,61грн.

Відмовляючи в задоволенні клопотання
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову банку, суд першої
інстанції виходив з відсутності даних
про погашення заборгованості,
присудженої за судовим рішенням від
26.08.2009р. і недоведенням даних про
достатність вартості арештованого за
ухвалою суду майна для виконання цього
рішення.

З такими висновками не можна не
погодитись з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладанням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 124, п. 7 ч. 3
ст. 129 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України;
обов'язковість рішень суду.
обов'язковість рішень суду є однією з
основних засад судочинства.

Право на виконання судового рішення, з
огляду на практику Європейського суду
з прав людини (справа „Шмалько проти
України" від 20.07.2004р.), рішення
Конституційного Суду України від 26
червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі за
конституційним зверненням акціонерної
компанії „Харківобленерго" - є
складовою права на судовий захист,
передбаченого статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, для цілей якої виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
судового розгляду (пункт 43).

Зважаючи на те, що за чинним рішенням
від 26.08.2009р., яким стягнуто на користь
кредитора з боржників 495260,61грн.,
відкрито виконавче провадження, то
критерієм вирішення постановленого
перед судом процесуального питання про
скасування заходів забезпечення
позову мають бути відомості щодо стану
виконання зазначеного рішення, що є
складовою права стягувача на
справедливий судовий захист.

Як повідомила заявниця ОСОБА_1 на
теперішній час погашено з присудженої
суми лише близько 12тис.грн.

Виконання судового рішення - це
заключна стадія цивільного процесу, а
саме заключний етап у процесі
реалізації захисту цивільних прав, в
ході якої, як з'ясувалось, не відбулось
задоволення вимог кредитора.
Позичальниця та майновий поручитель
альтернативно, в порядку ч. 5 ст. 52
Закону України «Про виконавче
провадження», не вказали інших джерел,
за рахунок яких мало бути відбутись
виконання судового рішення з погашення
присудженого боргу.

Як в суді першої інстанції, так і в
апеляційному суді заявницею не
доведено достатності для виконання
рішення суду про стягнення боргу
вартості іпотечної трьохкімнатної
квартири і арештованого автомобіля,
який, як з"ясувалось в ході
апеляційного розгляду справи, є
предметом застави іншого банку, що не
заперечувалось ОСОБА_1 і ОСОБА_3.

Посилання в апеляційній скарзі на
положення ч. 6 ст. 154 ЦПК України, як на
безумовну підставу для скасування
заходів забезпечення позову у зв'язку з
вирішенням спору по суті, є юридично
неспроможними, оскільки така підстава
поширюється на ухвалені рішення з
відмовою в задоволенні позову і
відпаданням підстав для актуальності
таких заходів. В даному ж випадку судом
26.08.2009р. позовні вимоги ВАТ «ВТБ Банк»
були задоволені у повному обсязі і на
теперішній час рішення суду не
виконане. Даних про вартість
арештованого майна, як зазначив в
ухвалі суд першої інстанції, не здобуто
при вирішення справи в суді першої
інстанції так і не надано в ході
апеляційного розгляду справи.

Відтак, як впевнилась колегія суддів,
переглядаючи законність і
обґрунтованість процесуального
рішення суду першої інстанції,
відсутні підстави для скасування
заходів забезпечення позову, вжитих за
ухвалою суду від 06.04.2009р., призваних на
забезпечення виконання рішення суду в
майбутньому.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга за
безпідставністю підлягає відхиленню, а
ухвала суду як така, що постановлена з
дотриманням встановленого
процесуальним законом порядку -
залишенню без змін.

Керуючись ст. 307, п. 1 ст. 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 03
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Судді