Номер провадження: 22-ц/785/5870/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.

Гайворонського С.П.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Суворовського районного суду
міста Одеси від 28 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу
за договором кредиту,

встановила:

06 березня 2014 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернулося до суду
позовом, в якому ставило питання про
стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
суму боргу за договором кредиту
№0 від 16.10.2006 року в розмірі 74 703,60
швейцарських франків, а також
понесених судових витрат.

Свої позовні вимоги мотивували тим, що
між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, було
укладено кредитний договір №0,
відповідно до якого він отримав
споживчий кредит у сумі 91 537,00
швейцарських франків (далі - Кредитний
договір). Строк дії договору
встановлено до 17.05.2027 року, з наданням
графіку погашення боргу по кредиту та
сплати відсотків за користування ним.
Після отримання кредиту ОСОБА_3
належним чином не виконував грошове
зобов'язання, внаслідок чого з червня
2011 року виникла заборгованість.

Поручителем за належне виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань виступила ОСОБА_4, яка
повинна нести солідарну
відповідальність із боржником за
порушення взятих зобов'язань перед
позикодавцем.

Посилаючись на вищевказане, ПАТ
«Укрсиббанк» просило його позовні
вимоги задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні
вимоги визнав та пояснив суду, що з
часу настання кризи не міг у повному
обсязі здійснювати виплати по кредиту,
але щомісяця, хоча і не в повному
обсязі, але здійснював платежі
направлені на погашення боргу, має
намір виплатити отримані кошти, а тому
вважав, що банк не буде звертатися із
позовом про дострокове стягнення всієї
суми боргу.

Справу було заслухано за відсутності
ОСОБА_4

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 28 квітня 2014 року року
позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були
задоволені: стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» суму боргу за
вищевказаним Кредитним договором у
розмірі - 74 703 швейцарських франків 60
сантимів (еквівалент - 759 535,41 грн.), у
тому числі борг: кредитна
заборгованість - 72 441,74 швейцарських
франків; проценти за користування
кредитом 1 446,39 швейцарських франків;
пеня по кредиту - 806,80 швейцарських
франків; пеня по процентам 8,67
швейцарських франків та судовий збір у
розмірі 3 654, 00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
ставить питання про скасування
вищевказаного рішення та ухвалення
нового, яким у задоволенні позовних
вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовити у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неповного з'ясування обставин
справи.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції, яке відбувалось 23 вересня 2014
року, всі особи, які беруть участь
справі, не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час і місце
судового засідання, у зв'язку з чим та
на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу 23 вересня
2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
в суді апеляційної інстанції не
здійснювалось.

Разом з тим, від представника
відповідача ОСОБА_3 до суду апеляційної
інстанції надійшла його заява про
залишення апеляційної скарги ОСОБА_3
без розгляду.

Однак, колегія суддів відмовила в
задоволенні вищевказаної заяви,
оскільки у відповідності до діючого
цивільно-процесуального законодавства
України, суд апеляційної інстанції не
наділений повноваженнями на залишення
апеляційної скарги без розгляду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відмови в задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, та обставина, що 16.10.2006 року між АТ
«УкрСиббанк» (на час укладання
договору АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3
було укладено Кредитний договір
строком дії до 17.05.2027 року, відповідно
до якого він отримав споживчий кредит в
сумі 91 537,00 швейцарських франків, не
заперечується сторонами, а тому у
відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
не підлягає доказуванню.

Після отримання кредиту ОСОБА_3
неналежним чином виконував грошове
зобов'язання, внаслідок чого з червня
2011 року почала виникати
заборгованість.

Поручителем за належне виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань виступила ОСОБА_4, яка у
відповідності до ст. 554 ЦК країни має
нести солідарну відповідальність із
позичальником за порушення взятих
зобов'язань перед позикодавцем (а.с. 28).

Станом на 25.02.2014 року заборгованість за
Кредитним договором склала 74 703,60
швейцарських франків, у тому числі:
кредитна заборгованість - 72 441,74 шв.фр;
проценти за користування кредитом 1 446,39
шв.фр; пеня по кредиту - 806,80 шв.фр; пеня
по процентам 8,67 шв.фр., що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 30-40).

У відповідності до ст. 1049 ЦК України
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання виконуються належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому, що
передбачено п. 2 ст. 1050 ЦК України,

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо
грошове зобов'язання визначено в
іноземній валюті, сума, що підлягає
стягненню у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день здійснення платежу.

Таким чином, суд дійшов правильного і
обгрунтованого висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог ПАТ «УкрСиббанк» та стягнення з
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
солідарному порядку кредитної
заборгованості, процентів за
користування кредитом, пені по кредиту
та пені по процентам, а також в рівних
частках судового збору.

Що стосується доводів заявника
апеляційної скарги про те, що ПАТ
«УкрСиббанк», без повідомлення
відповідача ОСОБА_3, самовільно
підвищив ставку по процентам за
користування кредитом з 7,99% до 15,98%, то
вони є необгрунтованими, з огляду а
наступне.

Як вбачається із п. 1.3.1 Кредитного
договору, за використання кредитних
коштів протягом 30 календарних днів,
рахуючи з дати видачі кредиту,
процентна ставка встановлюється у
розмірі 7,99 % (а.с.7).

Разом з тим, у відповідності до листа
АКІБ «Укрсиббанк» № 124757 від 22 лютого 2008
року на ім'я відповідача ОСОБА_3, АКІБ
«Укрсиббанк» повідомило його що з 12
вересня 2008 року запроваджується нова
система нарахування відсотків за
користування кредитом на прострочену
суму основного боргу. Новою системою
було запроваджено, що у випадку
прострочення платежу за кредитним
договором, Банк з дати виникнення
простроченої суми основного боргу,
нараховуватиме на прострочену суму
основного боргу підвищені проценти, а
саме в розмірі збільшеної вдвічі від
діючої процентної ставки на момент
виникнення такої простроченої суми
основного боргу (а.с.118).

Зазначений лист був направлений на
адресу відповідача ОСОБА_3
рекомендованим відправленням (а.с.110-121).

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судова колегія зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надала суду
достатніх, належних і допустимих
доказів існування обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх
доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, доводи апеляційної скарги його не
спростовують, рішення ухвалено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 28 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський