Справа № 323/1621/14-ц
№ провадження 2/323/533/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

19.08.2014
м. Оріхів

19 серпня 2014 року
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого
судді Галчанського С.В.,

при секретарі судового засідання
Катречко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим
позовом, в якому зазначає, що:

1) уклав з відповідачем договір
позики на суму 3000 грн., відповідно до
якого позивач надав відповідачу у борг
кошти у розмірі 3000 грн., про що
відповідач склав розписку та передав
її позивачу;

2) відповідно до умов зазначеного
договору відповідач зобов'язався
повернути позивачу позичені кошти до 15
грудня 2011 року, проте взяте на себе
зобов'язання не виконав, гроші не
повернув;

3) позивач просить стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за договором позики у
розмірі 3000 грн., три відсотки річних за
період з 16.12.2011 р. по 09.04.2014 р. у розмірі
208,36 грн. та суму сплаченого судового
збору у розмірі 243,60 грн.

У судове засідання позивач не з'явився,
до суду надіслав заяву, в якій просить
суд розглянути справу за його
відсутності, зазначивши, що на позовних
вимогах наполягає.

У судове засідання, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання,
відповідач не з'явився, про причину
неявки суду не повідомив. Оскільки суд
не має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши докази в справі,
зокрема надані позивачем: копії
розписки, квитанції, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони уклали договір позики,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кошти у борг у розмірі 3000
грн., які були передані позивачем
відповідачу, що підтверджується
складеною відповідачем розпискою.

Відповідно до відомостей розписки
відповідач зобов'язався повернути
позику до 15 грудня 2011 року.

Відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання зі своєчасного повернення
позики, до даного часу кошти позивачеві
не повернув.

Таким чином заборгованість
відповідача з повернення позики у
розмірі 3000 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. Крім
цього, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача три
відсотки річних за період з 16 грудня 2011
року по 09 квітня 2014 року у розмірі 208,36
грн., а також сплачений судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1047 ЦК
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та у порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.509, 526, 530, 1047, 1048-1049 ЦК України,
ст.ст.60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, Суд,

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_1, адреса
місця проживання: АДРЕСА_2) на користь
ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1)
кошти за договором позики у розмірі 3000
грн., 3% річних у розмірі 208,36 грн.,
сплачений судовий збір у розмірі 243,60
грн., а всього стягнути 3451 (три тисячі
чотириста п'ятдесят одну) грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області
С.В.Галчанський