Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/482/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк", треті особи - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, державний нотаріус
Коростишівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 про
визнання договору іпотеки недійсним

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк"

на рішення Брусилівського районного
суду Житомирської області від 18 серпня
2014 року, -

в с т а н о в и л
а :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
недійсним договір іпотеки, укладений
15.09.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_2 (син), ОСОБА_5 (дочка).

В обґрунтування позову посилалася на
те, що 15.08.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
"ПриватБанк" укладено кредитний
договір на суму 69386,06 доларів США на
строк до 15.09.2018 року включно. В
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань укладено договір іпотеки,
предметом якого є житловий будинок
АДРЕСА_1. З договору іпотеки вбачається,
що житло належить іпотекодавцям на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, видане 02.11.2001
року після смерті ОСОБА_6 (батько
іпотекодавців). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
померла, спадщину після її смерті
прийняла дочка ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 27.01.2014 року
визнано за позивачкою право власності
на ? частину вищевказаного будинку,
визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане 02.11.2001
року. 28.04.2014 року позивачка
зареєструвала право власності на 1/2
частину спірного будинку.

За таких обставин вважає, що на час
укладення договору іпотеки вона
фактично володіла ? частиною спірного
будинку, згоду на передачу житла в
іпотеку не надавала, а тому договір
іпотеки є недійсним.

Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від 18 серпня
2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк", посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Зокрема,
Банк посилається на те, що у разі
переходу права власності на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
нерухомого майна (ст. 23 Закону України
"Про іпотеку"). Крім того, судом не
залучено до участі у справі в якості
співвідповідачів ОСОБА_2
(іпотекодавець) та ОСОБА_3 (спадкоємиця
іпотекодавця ОСОБА_5)

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
іпотеку", у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 15.09.2008 року між
ЗАТ КБ "ПриватБанк" (на даний час ПАТ КБ
"ПриватБанк") та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №ZRCWGA на суму
69386,06 доларів США на строк до 15.09.2018 року.

В забезпечення виконання вказаного
договору між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_5
укладено договір іпотеки, згідно якого
іпотекодавці передали в іпотеку
житловий будинок загальною площею 107,60
кв.м., житловою площею 64 кв.м., який
розташований в АДРЕСА_1. В договорі
зазначено, що будинок належить
іпотекодавцям на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
08.09.2008 року, після смерті батька -
ОСОБА_6, який помер 30.10.2000 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, спадщину
після неї прийняла дочка - ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 27.01.2014 року
визнано за ОСОБА_1 (дружина ОСОБА_6)
право власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1, відповідно до вимог
ст.ст. 22, 28 КЗпШС України. У зв'язку з цим,
судом визнано недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, видане
02.11.2001 року на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
після смерті ОСОБА_6 Дане рішення є
чинним.

28.04.2014 року за позивачкою зареєстровано
право власності на ? частину
вищевказаного будинку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_1 набула право
власності на ? частину спірного будинку
до укладення договору іпотеки (спільна
сумісна власність подружжя), фактично
володіла нерухомим майном, а тому
положення ст. 23 Закону України "Про
іпотеку" на дані правовідносини не
поширюються. Оскільки договір іпотеки
даного нерухомого майна укладено без
згоди одного із співвласників, він є
недійсним.

Разом з тим, заслуговують на увагу
доводи Банку про те, що судом не
притягнуто до участі у справі всіх
сторін іпотечного договору - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (спадкоємицю ОСОБА_5), що є
суттєвим порушенням норм
процесуального права, та є підставою
для скасування судового рішення (ч. 1 ст.
309 ЦПК України). Оскільки суд
апеляційної інстанції в силу
процесуальних повноважень, визначених
ЦПК України, позбавлений права на
стадії апеляційного розгляду
притягнути належних співвідповідачів
до участі у справі, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову. При цьому, ОСОБА_1
не позбавлена права звернутися до суду
з відповідним позовом для захисту
своїх прав.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 18 серпня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча Судді