АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1328/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2852/14
Головуючий у 1-й інстанції Городівський
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М.,
Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 31 липня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача
не чинити перешкод та сприяти
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків між
земельними ділянками, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 р. ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод та сприяти встановленню
твердих меж, а також відновленню
межових знаків між земельними
ділянками, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 та № 100. Свої вимоги мотивує
тим, що вона та ОСОБА_3 є власниками
суміжних земельних ділянок, які
розташовані за вищевказаною адресою. У
жовтні 2011 року ОСОБА_3 самовільно
змінив межі земельних ділянок,
змістивши паркан на територію її
земельної ділянки. Для відновлення
межових знаків вона звернулася до
землевпорядної організації ПП
«Земсервіс-Плюс». В ході виконання
замовлення 07.10.2013 р. були частково
закріплені межові знаки, а межовий знак
№ 6 не був встановлений і визначений на
місцевості, так як він знаходиться на
території земельної ділянки ОСОБА_3

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 31 липня 2014 року позовна
заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволена
частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити
перешкод та сприяти відновленню
межових знаків між земельними
ділянками, що розташовані в АДРЕСА_1 та
№ 100.

Відмовлено у задоволенні
позовної вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод та сприяти встановленню
твердих меж.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 судові витрати в сумі 121 грн.80
коп.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3 просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що ОСОБА_4 є власником земельної
ділянки площею 0,4234 га, яка розташована
на території АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті свого чоловіка ОСОБА_5.
Померлому дана ділянка належала на
підставі державного акту Серії ПЛ № 403
від 24.03.1997 р. (а.с. 5,6).

Власником суміжної земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 на
підставі державного акту серії Р1 № 593193
від 30.08.2002 р., згідно якого загальна
площа земельної ділянки складає 0,4299 га,
з яких 0,1000 га - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та 0,3299
га - для ведення особистого селянського
господарства (а.с.53).

За замовленням ОСОБА_4 07.10.2013 р.
землевпорядною організацією Приватне
підприємство «Земсервіс Плюс»
проведено роботи по закріпленню
межових знаків її земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до акту прийомки -
передачі межових знаків на зберігання
від 07.10.2013 р. межі земельної ділянки
закріплені в натурі межовими знаками в
кількості 5 штук. Один межовий знак не
був закріплений та визначений на
місцевості, так як він знаходиться на
території суміжної земельної ділянки
за адресою м. Миргород, вул.
Мельниченка, 100, власник якої
перешкодив його встановленню. (а.с.9).

Задовольняючи позов частково в
частині зобов»язання відповідача не
чинити перешкоди та сприяти
відновленню межових знаків між
земельними ділянками, місцевий суд
виходив з того, що відповідач
зобов»язаний сприяти відновленню
межових знаків суміжної земельної
ділянки позивача, а саме не чинити
перешкоди та надати доступ до своєї
земельної ділянки, ознайомити
спеціалістів з технічною
документацією на власну земельну
діянку, незважаючи на те, що межовий
знак може не збігатися із межовими
знаками, які вказані в його держпвному
акті та з твердою межею (парканом), яку
він встановив між земельними
ділянками, оскільки даний обов»язок
входить до змісту поняття
добросусідства, якого повинні
дотримуватися власники та
землекористувачі земельних ділянок.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно ч.1,2 ст. 106 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки
сприяння встановленню твердих меж, а
також відновленню межових знаків у
випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.
Види межових знаків і порядок
відновлення меж визначаються
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Згідно ч.1 ст. 107 ЗК України основою
для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації.

Згідно ч. 3 ст. 158 Земельного
кодексу України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства.

Як вбачається із акту від 09.11.2011 р.,
комісією у складі депутата міськради
Семененка Г.П., секретаря ради
мікрорайону Позичайло В.В., заступника
голови вуличного комітету Кулика М.І.,
секретаря вуличного комітету
Кондаренко Н.С., власника земельної
ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_4, працівників
Полтавського геодезичного центру
проведено винос в натурі кутів
зовнішніх меж землекористування
АДРЕСА_1 згідно Державного акту. На
даний час, згідно замірів, паркан, який
самочинно переставив ОСОБА_3, власник
земельної ділянки по АДРЕСА_2,
незаконно знаходиться на земельній
ділянці ОСОБА_4

07.10.2013 р. складено акт прийомки-передачі
знаків на зберігання комісією у складі
інженерів землевпорядників ОСОБА_10,
ОСОБА_11, депутата міскої ради Семененка
Г.П., секретаря мікрорайону Позичайло
В.В. про те, що межі земельної ділянки за
кадастровим номером, який не
визначений, за адресою ву. АДРЕСА_1,
площею 0,4234 га, закріплено в натурі (на
місцевості) межовими знаками у
кількості 5 штук, один межовий знак № 6
не був встановлений та визначений на
місцевості, т.я. знаходиться на
території суміжної земельної ділянки
по АДРЕСА_2, її власник ОСОБА_3 заборонив
(перешкодив) у його встановленні (а.с. 9).

Вказані акти підтверджують доводи
позивача про врегулюванння спору
оргами місцевого самоврядування та про
виявлення порушення її межі власником
сусідньої земельної ділянки ОСОБА_3

Відповідач не надав суду доказів на
спростування вказаних актів.

Доводи відповідача про те, що ним 14.02.2013
р. укладено договір № 42 з ПП
«Землесервіс-Плюс» на проведення
геодезичної зйомки його земельної
ділянки по АДРЕСА_2, що підтверджується
актом здачі-прийняття робіт, та
виготовлена технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) ОСОБА_3, кадастровий номер
0:50:020:, згідно якої загальна площа
земельної ділянки становить 0,4299 га (а.с.
54-78), не заслуговують на увагу, оскільки
кадастровий номер його земельній
ділянці не був присвоєний, т.я. відсутні
у кадастровому номері останні цифри, що
ідентифікують саме цю земельну
ділянку, технічна документація була
надана відповідачу для погодження меж
з власниками та користувачами сусідніх
земельних ділянок, проте, як вбачається
з неї, відповідач не погодив із
сусідами межі своєї земельної ділянки.

Крім цього, допитана в суді апеляційної
інстанції в якості свідка директор ПП
«Землесервіс-Плюс» ОСОБА_12 показала, що
дійсно при виході на місце у жовтні 2013
р. виявлено накладення земельних
ділянок сторін. Виготовлена на
замовлення відповідача технічна
документація з присвоєння
кадастрового номеру надана йому для
погодження меж із сусідами, межі не
погоджені, кадастровий номер його
земельній ділянці не присвоєний.

Позивач на підтвердження своїх доводів
надала колегії суддів лист ПП
«Землесервіс-Плюс» від 26.07.2014 р. про
виявлення накладення земельних
ділянок сторін та схеми земельних
ділянок, які відображають накладення
земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 31 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д
і: