Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2713/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ясінський Л.Ю.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Франко В.А.

Чельник О.І.

при секретарі - Дімановій
Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кіровоградгеоінформ» про визначення
права власності та зобов'язання
вчинити певні дії, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 27 травня
2014 року і

В С Т А Н О В И Л
А:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кіровоградгеоінформ» про визначення
права власності та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що вона є власником
земельної ділянки площею 0,2500 га
виділеної для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), та 0,8352 га для
ведення особистого селянського
господарства що знаходиться в АДРЕСА_1
на території Мечиславської сільської
ради Ульяновського району,
Кіровоградської області. Всього,
загальною площею 1,0852 га.

Рішенням сесії
Мечиславської сільської ради
Ульяновського району Кіровоградської
області 07 червня 2013 року за № 135, про
передачу у власність земельної ділянки
ОСОБА_3, розглянувши її заяву, про
передачу у власність земельної
ділянки, яка перебуває у її
користуванні та керуючись ст.12, 81, 118, 121
Земельного кодексу України,
Мечиславська сільська рада вирішила
передати їй у власність земельну
ділянку, що знаходиться в її
користуванні за адресою: АДРЕСА_1 із
земель житлової та громадської
забудови і сільськогосподарського
призначення Мечиславської сільської
ради Ульяновського району
Кіровоградської області, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
орієнтованою площею 1,18 га. Надати згоду
на виготовлення документів.

На виконання Вказівки
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 20 березня 2002
року № 12 «Про присвоєння кадастрових
номерів земельних ділянок для ведення
Державного реєстру земель», позивач
звернулась до Ради із заявою про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
для подальшого присвоєння
кадастрового номеру. Така технічна
документація із складанням акту про
встановлення (відновлення) меж ділянки,
визначення абрисів, кадастрового
плану, відомостей вирахування площі
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд -
присадибна ділянка, (згідно КВЦПЗ:02.01)
та для ведення особистого селянського
господарства (згідно КВЦПЗ:01.03) була
розроблена відповідною уповноваженою
особою ТОВ «Кіровоградгеоінформ»,
однак, не на земельну ділянку
орієнтовною площею 1,18 га, як
передбачено в вищезазначеному рішенні
Мечиславської сільської ради, а площею
1,08 га.

При зверненні із заявами до
місцевих органів влади та органів
місцевого самоврядування та
відповідями зазначених органів
вдалось з'ясувати, що земельна ділянку
площею 1,18 га, яка знаходиться в
користуванні позивача за адресою
АДРЕСА_1 фактично складається з двох
ділянок, між якими знаходиться
приватизована земельна ділянка гр.
ОСОБА_4 загальною площею 0,10071 га. Дана
земельна ділянка була надана, як
додаток до присадибної земельної
ділянки ОСОБА_5 рішенням виконкому
Мечиславської сільської ради від 23
червня 1994 року № 23.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК
України, надання у користування або у
власність земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом. Таким
чином, будь-які дії державних органів
на користь ОСОБА_4 щодо земельної
ділянки, яка належить позивачу, в тому
числі маніпуляція в базі даних АС ДЗК
могли бути здійснені виключно після її
залучення (викупу) в порядку,
передбаченому законом.

У зв'язку з вищевикладеним,
позивач просила суд визнати за нею
право власності на земельну ділянку
площею 1,18 га, що знаходиться в АДРЕСА_1
на території Мечиславської сільської
ради, Ульяновського району,
Кіровоградської області та зобов'язати
ТОВ «Кіровоградгеоінформ» провести
розробку технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості), розташованих за адресою:
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) згідно КВЦПЗ:02.01)
та для ведення особистого селянського
господарства (згідно КВЦПЗ 01.03).

Рішенням Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 27 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Зобов'язано ТОВ
«Кіровоградгеоінформ» провести
розробку технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості), розташованих за адресою:
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) згідно КВЦПЗ:02.01)
та для ведення особистого селянського
господарства (згідно КВЦПЗ 01.03). У решті
задоволення позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду з
підстав порушення норм матеріального і
процесуального права. Просила суд
постановити ухвалу, якою скасувати
рішення суду першої інстанції та
залишити її позовну заяву без розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_3 змінили вимоги апеляційної
скарги та просила суд задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3, яка наполягала на задоволенні
її позовних вимог, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та в межах позовних
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 0,2500 га виділеної для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибної
ділянки), та 0,8352 га для ведення
особистого селянського господарства
що знаходиться в АДРЕСА_1 на території
Мечиславської сільської ради
Ульяновського району, Кіровоградської
області. Всього, загальною площею 1,0852
га.

Рішенням сесії
Мечиславської сільської ради
Ульяновського району Кіровоградської
області 07 червня 2013 року за № 135,
вирішено передати ОСОБА_3 у власність
земельну ділянку, що знаходиться в її
користуванні за адресою: АДРЕСА_1 із
земель житлової та громадської
забудови і сільськогосподарського
призначення Мечиславської сільської
ради Ульяновського району
Кіровоградської області, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
орієнтованою площею 1,18 га. Надати згоду
на виготовлення документів.

На виконання Вказівки
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 20 березня 2002
року № 12 «Про присвоєння кадастрових
номерів земельних ділянок для ведення
Державного реєстру земель», позивач
звернулась до Ради із заявою про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
для подальшого присвоєння
кадастрового номеру. Така технічна
документація із складанням акту про
встановлення (відновлення) меж ділянки,
визначення абрисів, кадастрового
плану, відомостей вирахування площі
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд -
присадибна ділянка, (згідно КВЦПЗ:02.01)
та для ведення особистого селянського
господарства (згідно КВЦПЗ:01.03.) була
розроблена відповідною уповноваженою
особою ТОВ «Кіровоградгеоінформ»,
однак, не на земельну ділянку
орієнтовною площею 1,18 га, як
передбачено в вищезазначеному рішенні
Мечиславської сільської ради, а площею
1,08 га.

Відповідно до ст.78, 116, 125, 126
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України), право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього кодексу, а
також інших законів, що задаються
відповідно до них. Громадяни набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

Крім того, за ч.5 ст.116 ЗК
України, надання у користування або у
власність земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Захист
прав громадян на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав,
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування;застосування інших,
передбачених законом, способів. Як
зазначено в ст.16 Цивільного кодексу
України, способами захисту цивільних
та інтересів можуть бути: визнання
права, примусове виконання обов'язку в
натурі. Відповідно до зт.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Колегія суддів судової палати
апеляційного суду з таким висновком
суду першої інстанції погодитись не
може.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає,
що обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зважаючи на викладене колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовної
вимоги про зобов'язання ТОВ
«Кіровоградгеоінформ» провести
розробку технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості), розташованих за адресою:
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) згідно КВЦПЗ:02.01)
та про невідповідність висновків суду
першої інстанції з цього приводу
обставинам справи. ТОВ
«Кіровоградгеоінформ» є технічним
виконавцем розробку технічної
документації із землеустрою і до їх
компетенції не входить визначення та
встановлення меж на земельних
ділянках. В даному випадку позивачу
необхідно звертатись до компетентних
органів, які уповноважені вирішувати
данні питання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Проте, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення, апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, а також
положення ч.3 ст.309 ЦПК України, згідно з
якою порушення норм процесуального та
матеріального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи, з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог за їх
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 27 травня
2014 року скасувати. Ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кіровоградгеоінформ» про визначення
права власності та зобов'язання
вчинити певні дії відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді