Справа № 640/3310/14-ц
Головуючий І інстанції - Діденко
Провадження: 22-ц/790/6061/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С., Довгаль
А.П.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого 13.05.2005 року,
державним нотаріусом 8 ХДНК Кретовою
О.В., їй належить 1/2 частина житлового
будинку, розташованого у АДРЕСА_1, після
смерті матері -ОСОБА_6 Вона
зареєстрована та мешкає у вказаному
будинку. Разом з нею в даному будинку
зареєстрований її онук -ОСОБА_7 та
відповідач ОСОБА_4, який є її рідним
братом. Інша частина вказаного
житлового будинку належить ОСОБА_8,
який є сусідом. Фактично житловий
будинок по АДРЕСА_1 розподілений на дві
квартири з двома окремими входами.
Відповідач у вказаному будинку ніколи
не мешкав, місце його перебування їй
невідомо, відносини з відповідачем
неприязні. Він жодним чином в утриманні
житлового будинку по АДРЕСА_1 участі не
приймає, за комунальні послуги не
сплачує. Перешкоди для його проживання
в будинку не створювалися, його
особистих речей в будинку ніколи не
було. Реєстрація відповідача у її
житловому будинку порушує її права
щодо подальшого користування та
розпорядження власною нерухомістю.

Просила суд визнати відповідача, таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням в житловому будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи. В обґрунтування
скарги зазначає, що судом першої
інстанції не взято до уваги наданий
позивачем Акт обстеження від 20.02.2014
року. Відповідач у спірному будинку не
мешкає, жодним чином в утриманні
житлового будинку по АДРЕСА_1 участі не
приймає, за комунальні послуги не
сплачує.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.404 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла, або законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні підстави для визнання ОСОБА_4,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 є
власником 1/2 частини житлового будинку,
розташованого у АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП «Благоустрій» від
20.02.2014 року, разом з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1
зареєстрований ОСОБА_4 та ОСОБА_7 /а.с.67/.

Допитані в судовому засіданні першої
інстанції свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 дали
пояснення про те, що ОСОБА_4 вони знають
як сусіда, що мешкає в домоволодінні по
АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_12 дав пояснення про те, що
він як знайомий часто підвозить ОСОБА_4
до АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки АК «Харків
обленерго», яку надано станом на 18.04.2014
року, ОСОБА_4 є користувачем послуг з
електропостачання за адресою: АДРЕСА_2
з 1993 року по цей час. За даними довідки
послуги електропостачання оплачує
ОСОБА_4, заборгованості по оплаті
послуг він не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач у спірному будинку не
мешкає, жодним чином в утриманні
житлового будинку по АДРЕСА_1 участі не
приймає, за комунальні послуги не
сплачує, спростовуються матеріалами
справи та поясненнями свідків.

Підтвердженням оплати ОСОБА_4 послуг
електропостачання є копії квитанцій,
які представлені позивачем, серед яких
є квитанції по сплаті
електропостачання від імені ОСОБА_4

Акт обстеження від 20.02.2014 року не є
належним доказом по справі, оскільки в
акті зазначено, що даний акт складено
зі слів сусідів.

Згідно з даними технічного плану на
території домоволодіння АДРЕСА_1
дійсно є споруда літньої кухні, де і
мешкає відповідач. Не спростовує
відповідного факту і сам позивач.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -