Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Кашицьку С. А., при секретарі Тарасенко
О.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованої суми індексації
заробітної плати з компенсацією, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча" (далі - ПАТ «ММК
ім. Ілліча») про стягнення суми
індексації заробітної плати з
компенсацією, зазначивши, що з 02.11.1992
року по 24.12.2010 року він перебував у
трудових відносинах з відповідачем.
Під час його роботи на підприємстві,
при виплаті заробітної плати не
проводилася індексація, передбачена
діючим законодавством, внаслідок чого
порушені його права на оплату праці,
які мають бути відновлені шляхом
зобов'язання підприємства провести та
виплатити їй індексацію заробітної
плати. Просив стягнути з відповідача на
його користь індексацію заробітної
плати за період з березня 2003 року до
моменту звернення до суду, з
урахуванням компенсації, яка
нараховується при втраті частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати відповідно до Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати».

Позивач в судове засідання не з'явився,
за невідомих суду підстав, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача ПАТ «ММК ім.
Ілліча» до судового засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його присутності, а також
письмові заперечення проти позову, в
яких зазначив, що позовні вимоги не
визнає. На виконання вимог суду
відповідач провів розрахунок суми
індексації заробітної плати без
врахування регулярного підвищення
розміру заробітної плати позивача,
однак вважає, що такий розрахунок не
може застосовуватися до спірних
правовідносин, оскільки згідно
Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року діяв
механізм проведення індексації
заробітної плати, який дозволяв
підвищення грошових доходів населення
із застосуванням випереджуючого
методу розрахунку індексації (з
врахуванням прогнозного рівня
інфляції). Заробітна плата позивача у
2003-2010 роках не підлягала обов'язковій
індексації у разі перевищення індексом
споживчих цін порогу індексації в
розмірі 101%, оскільки розмір заробітної
плати позивача регулярно переглядався
відповідачем в сторону збільшення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 02.11.1992
року по 24.12.2010 року перебував у
трудових відносинах із ПАТ «ММК ім.
Ілліча», що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці. За цей період йому
нараховувалась і виплачувалась
заробітна плата.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оплату праці» в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру.

У відповідності з положеннями ч. 5 ст. 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» (далі -
Закону) індексації підлягають грошові
доходи громадян, одержані ними в
гривнях на території України і які не
мають разового характеру, в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Відповідно до ст. 5 Закону підприємства,
установи та організації підвищують
розміри оплати праці у зв'язку з
індексацією за рахунок власних коштів.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, в якому індекс споживчих цін
не перевищив поріг індексації,
зазначений в частині першої цієї
статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Зазначений порядок індексації,
заробітної плати передбачений і п. 1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Структуру заробітної плати визначено у
статті 2 Закону України "Про оплату
праці", якою передбачено існування
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України
визначено, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», підприємства, установи та
організації усіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Згідно ст. 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Вирішуючи питання щодо суми, яка
підлягає стягненню, суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час роботи позивача на підприємстві з
березня 2003 року по липень 2006 року при
перевищенні порогу інфляції, який
встановлюється в розмірі 101 відсоток,
заробітна плата останнього не
індексувалась. За вказаний період сума
заборгованості індексації заробітної
плати з компенсацією складає 1070,60 грн.,
що підтверджується довідкою
підприємства. Вказаний розрахунок
позивачем не оспорюється та не
спростовується, та саме ця сума
підлягала б стягненню з відповідача на
користь позивача, оскільки
відповідачем не надано суду даних щодо
підвищення заробітної плати позивачу
випереджаючим методом.

Разом з тим, відповідачем надано суду
довідку щодо фактичної сплати позивачу
вказаної суми з відрахуванням з неї
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а також реєстр за № 629
від 30.12.2013р. про перерахування на
рахунок позивача вказаної суми.

За таких обставин, позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Інших даних суду не надано, тому суд
виходить з доказів наданих до суду
сторонами на момент розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 33 Закону України
«Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення", ст. 233 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованої суми індексації
заробітної плати з компенсацією
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
С. А. Кашицька