У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 14 жовтня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 12 листопада 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що з 28 жовтня 2012 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
від якого вони мають дочку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. ОСОБА_2
проживає окремо, офіційне не працює,
проте отримує дохід, однак коштів на
утримання дочки та на її утримання не
надає.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дочки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 900 грн щомісячно до досягнення
дочкою повноліття, а також на її
утримання в розмірі 50 грн щомісячно до
досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 14
жовтня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 12 листопада 2014 року, позов
ОСОБА_3 заоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 900
грн щомісячно, починаючи з 27 серпня 2014
року до досягнення дитиною повноліття
та аліменти на її утримання в розмірі 50
грн, починаючи з 27 серпня 2014
року щомісячно до досягнення дитиною
трьох років. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення в частині
стягнення аліментів на утримання
дитини змінити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального й
процесуального права, та зменшити
розмір визначених аліментів до 516 грн
щомісячно.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 14 жовтня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 12 листопада 2014
року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник