Єдиний унікальний номер: 378/937/14-ц
Провадження № 2/378/279/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
Ставищенський районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді:
Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря:
Шевченко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату
права користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася
ОСОБА_1, посилаючись на те, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого
Ставищенською районною державною
нотаріальною конторою після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 за реєстром
№271, вона є власником житлового будинку
АДРЕСА_1. Вказане право зареєстроване в
Білоцерківському МБТІ 18.03.1996 року в
реєстровій книзі №1 за реєстровим №89. 23
січня 1999 року відповідач ОСОБА_2
одружився з її дочкою та вселився до
належного їй будинку. 04 вересня 2012 року
в зв'язку з тим, що подружні стосунки
між ними не склалися, шлюб був
розірваний Ставищенським районним
судом. 04 жовтня 2012 року відповідач
забрав речі та переїхала до іншого
місця проживання. Тобто відповідач
обрав інше місце проживання.
Відповідач у належному їй на праві
приватної власності будинку не
проживає з часу вибуття, тобто більше
одного року, вона змушена сплачувати за
комунальні послуги з урахуванням
кількості зареєстрованих осіб, між нею,
як власником та відповідачем, будь -
якої домовленості щодо користування
житлом або збереження права на
користування житлом на час відсутності
останнього не було, витрати по
утриманню будинку він не несе, не
приймає участі в спільному побуті і не
є членом її сім'ї. Відтак відпали
правові підстави для збереження його
реєстрації в будинку АДРЕСА_1 та права
користування вказаним будинком. Проте,
знятися з реєстрації місця проживання
в будинку та зареєструватися за
фактичним місцем проживання
відповідач відмовляється.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
будинком АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не прибула,
до суду подала заяву, в якій справу
просить розглядати без її участі,
позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не
прибув, до суду подав заяву, в якій
позовні вимоги визнає, справу просить
розглядати без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заяву відповідача про визнання позову,
дослідивши письмові докази, вважає, що
визнання позову не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Із матеріалів справи вбачається, що, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого
Ставищенською районною державною
нотаріальною конторою після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 за реєстром
№271, ОСОБА_1 є власником житлового
будинку АДРЕСА_1. Вказане право
зареєстроване в Білоцерківському МБТІ
18.03.1996 року в реєстровій книзі №1 за
реєстровим №89 (а. с. 7).

Відповідач зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 6, 9).

04 вересня 2012 року шлюб між
відповідачем та ОСОБА_4 (дочкою
позивача) розірваний Ставищенським
районним судом, що підтверджується
рішенням по справі №1024/1294/12 (а. с. 5).

04 жовтня 2012 року відповідач переїхав до
іншого місця проживання, тобто обрав
інше місце проживання (а. с. 6, 8).

Відповідач у належному позивачу на
праві приватної власності будинку не
проживає з часу вибуття, тобто більше
одного року, домовленості щодо
користування житлом або збереження
права на користування житлом на час
відсутності відповідача не має,
витрати по утриманню будинку він не
несе, не бере участі в спільному побуті
і не є членом сім'ї.

Відтак відпали правові підстави для
збереження його реєстрації в будинку
АДРЕСА_1 та права користування вказаним
будинком.

Проте, знятися з реєстрації місця
проживання в будинку та
зареєструватися за фактичним місцем
проживання відповідач відмовляється.

Збереження реєстрації відповідача в
будинку без фактичного проживання
суперечить вимогам Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні " та створює
позивачу, як власнику, перешкоди у
здійсненні права користування і
розпорядження своїм майном.

Згідно статті 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житло, в
якому вона проживає постійно або
тимчас ово.

Згідно статті 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до статтей 2, 3, 6, 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" реєстрація місця проживання
чи місця перебування є юридичною
процедурою обліку фізичних осіб за
обраним ними місцем проживання,
наявність або відсутність якої не може
бути умовою реалізації прав і свобод,
передбачених законами, або підставою
для їх обмеження. Громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування і розпорядження
своїм майном.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
беручи до уваги, що відповідач в
будинку позивача не проживає понад рік
та не веде спільне з позивачем
господарство, суд вважає, що ОСОБА_2
втратив право користування належним
позивачу вищезазначеним житловим
будинком.

Керуючись ст. ст. 29, 319, 321, 391, 405 ЦК
України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 2, 3, 6, 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003 року №
1382-IV, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
села Кривець Ставищенського району
Київської області, зареєстрованого по
АДРЕСА_1 таким, що втратив право
користування будинком АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Київської області через Ставищенський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Р. В. Гуртовенко