Номер провадження: 22-ц/785/5905/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Фальчука В.П., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»-
Масіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до малого
приватного підприємства «Контраст»,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 05 травня 2014
року,-

встановила:

25.11.2013р. Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»)
звернулося до малого приватного
підприємства «Контраст», ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

При цьому посилалися на те, що позивач
надав малому приватному підприємству
«Контраст» кредит на суму - 300 000 дол.
США, відповідно до договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 18
травня 2007р. строком до 18.05.2018р. під 13
відсотків річних.

Відповідно до додатку №1 до Кредитного
договору, погашення кредиту повинно
відбуватися щомісячно, не пізніше
визначеного числа кожного
календарного місяця протягом строку
дії договору. Погашення нарахованих
процентів згідно з п. 1.3.4 Кредитного
договору відбувається з 01 по 10 число
(включно) кожного місяця, наступного за
тим, за яким були нараховані проценти.

09 грудня 2009р. між Банком та малим
приватним підприємством «Контраст»
була укладена Додаткова угода №1 по
договору про надання кредиту № 0
від 18.05.2007р., якою сторони домовились
про те, що строк сплати процентів
встановлено з 01 по 25 число (включно)
кожного місяця, наступного за тим, за
яким були нараховані проценти.

Даний кредит забезпечений
порукою ОСОБА_3, про що 18 травня 2007р. між
позивачем та ОСОБА_3 укладено договір
поруки №114222. Згідно з п.п. 1.1-1.5 Договору
поруки поручитель - ОСОБА_3 відповідає
перед кредитором - позивачем у тому ж
обсязі, що й позичальник - мале приватне
підприємство «Контраст», у тому числі
за повернення основної суми боргу,
відсотків, комісій за користування
кредитом, відшкодування можливих
збитків, за сплату пені та інших
штрафних санкцій, зазначених в
кредитному договорі. Згідно з пунктом
1.4. відповідальність поручителя і
позичальника є солідарною.

Причини невиконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором ніяким чином не можуть
впливати на виконання поручителем
зобов'язань по даному договору.

Відповідно до пункту 2.2. Договору
поруки у випадку невиконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором, кредитор має
право пред'явити свої вимоги
безпосередньо до поручителя, які є
обов'язковими до виконання.

Однак, взяті на себе зобов'язання за
договором поруки ОСОБА_3 не виконані.

Через невиконання відповідачами
своїх зобов'язань по Кредитному
договору № 0 від 18 травня 2007р.,
станом на 08.11.2013р., загальний розмір
заборгованості відповідачів перед
позивачем склав - 257 152,79 дол. США, що за
курсом НБУ станом на 08.11.2013р.
еквівалентно та становить - 2 055 422, 24
грн., з яких:

- кредитна заборгованість - 188 623 дол. США
, що еквівалентно - 1507663, 64 грн.;

- заборгованість по процентам - 61 388, 02
дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ
-490674, 44 грн.;

- пеня за прострочення сплати по
кредиту - 3 810, 11 дол. США , що
еквівалентно за курсом НБУ - 30454, 21 грн.;

- пеня за прострочення сплати процентів
- 3 331, 66 дол. США , що еквівалентно 26629, 95
грн.

В судовому засіданні представник
позивача просив суд задовольнити
позовні вимоги повністю, стягнути
заборгованість за кредитом та судові
витрати.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи в суді
повідомлялись належним чином, про
причини неявки суду не сповістили. (а.с.
41-43,52,58,59,62,64).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 05.05.2014р. позов Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задоволено.

Судом стягнуто в солідарному порядку з
малого приватного підприємства
«Контраст» та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором № 0 від 18
травня 2007р. у розмірі 2 055 422, 24 грн., з
яких:

- кредитна заборгованість - 1 507 663, 64 грн.;

- заборгованість по процентам - 490 674, 44
грн.;

- пеня за прострочення сплати по
кредиту - 30 454, 21 грн.;

- пеня за прострочення сплати процентів
- 26 629, 95 грн.

Судом стягнуто в рівних частинах з
малого приватного підприємства
«Контраст» та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» судові витрати у розмірі
3441 грн., тобто по 1720 грн. 50 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_3 просить рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 05 травня 2014р. скасувати, ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилається на те, що з умов
Договору, а саме п. 1.2.1. надання кредиту
здійснюється у термін з 18.05.2007р. по
18.05.2018р., однак будь-яких зобов'язань
позивача, стосовно видачі кредиту у
конкретний день не вказано. В
матеріалах справи відсутня заява
відповідача про видачу кредиту, а також
будь-які документи, що підтверджують
надання кредитних коштів на користь
відповідача на певну дату, тобто
виконання Договору з боку позивача.
Також з наданої позивачем копії
Договору № 0 від 18.05.2007р.
вбачається, що він підписаний ОСОБА_5
Отже у п. 8.2 Договору зазначено
позичальником ОСОБА_5 та викладені
реквізити як фізичної особи. Більш
того, сам Договір іменується Договором
про надання споживчого кредиту, тобто
не може бути будь-якою формою
господарського зобов'язання.

В суді апеляційної інстанції
представник Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»- Масіна О.В.
просив апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін. При
цьому посилався на те, що вказана
заборгованість по кредитному договору
не погашена, а навпаки збільшилась,
оскільки сторони не виконують свої
зобов'язання за кредитним договором.
Вказівка в договорі кредиту, що він є
споживчим кредитом, є технічна помилка
при укладанні договору.

Представник малого приватного
підприємства «Контраст», відповідач
ОСОБА_6, його представник ОСОБА_4 до
суду не прибули, про час та місце
розгляду справи були сповіщені
належним чином, про що у справі є
докази(а.с. 108-113).

При цьому, представник малого
приватного підприємства «Контраст»
неодноразово , тривалий час викликався
в судове засідання 02 липня 2014р., 03
вересня 2014р., 24 вересня 2014р., але в
судове засідання колегії суддів не
з'явився, не цікавився розглядом
справи, не повідомив про зміну своєї
адреси.

Раніше в судовому засіданні
представник ОСОБА_4, який діє в
інтересах просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати,
відмовити у задоволенні позовних
вимог позивачу.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, така неявка сторін не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», суд першої інстанції
посилався на ст.ст. 526, 553, 554, 1054, 1050 ЦК
України, на умови кредитного договору
та договору поруки і в зв'язку з тим, що
відповідачі не виконують умови
кредитного договору, суд стягнув з
відповідачів у солідарному порядку на
користь Банку заборгованість за
кредитним договором № 0 від 18
травня 2007р. у розмірі 2 055 422, 24 грн.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2007р. між
позивачем і малим приватним
підприємством «Контраст» укладено
договір про надання кредиту № 0
строком до 18 травня 2018р. під 13
відсотків річних. (а.с. 5-9).

Відповідно до додатку №1 до
Кредитного договору, погашення кредиту
повинно відбуватися щомісячно, не
пізніше визначеного числа кожного
календарного місяця протягом строку
дії договору.

Погашення нарахованих процентів
згідно із п. 1.3.4 Кредитного договору
відбувається з 01 по 10 число (включно)
кожного місяця, наступного за тим, за
яким були нараховані проценти.

09 грудня 2009р. між Банком та малим
приватним підприємством «Контраст»
була укладена Додаткова угода №1 по
договору про надання кредиту № 0
від 18 травня 2007р., за якою сторони
домовились про те, що строк сплати
процентів встановлено з 01 по 25 число
(включно) кожного місяця, наступного за
тим, за яким були нараховані
проценти(а.с.10).

18 травня 2007р. між позивачем та
ОСОБА_3 укладено договір поруки № 114222.

Згідно з п.п. 1.1-1.5 Договору поруки,
поручитель - ОСОБА_3 відповідає перед
кредитором - позивачем у тому ж обсязі,
що й позичальник - мале приватне
підприємство «Контраст», у тому числі
за повернення основної суми боргу,
відсотків, комісій за користування
кредитом, відшкодування можливих
збитків, за сплату пені та інших
штрафних санкцій, зазначених в
кредитному договорі. Згідно з пунктом
1.4. відповідальність поручителя і
позичальника є солідарною (а.с. 11-13).

Однак, взяті на себе зобов'язання
за договором поруки ОСОБА_3 не виконані.

У зв'язку із неналежним
виконанням відповідачів прийнятих на
себе в добровільному порядку
зобов'язань, утворилася
заборгованість за кредитним
договором № 0 від 18 травня 2007р.,
станом на 08 листопада 2013р., загальний
розмір заборгованості відповідачів
перед позивачем становить - 257 152,79 дол.
США, що за курсом НБУ станом на 08
листопада 2013р. еквівалентно - 2 055 422, 24
грн.

Даний розмір заборгованості за
кредитним договором об'єктивно
підтверджується наданим на адресу суду
розрахунком заборгованості(а.с.14-23).

Оцінивши в сукупності надані докази,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідачі не
виконали грошового зобов'язання за
кредитним договором, тому позивач ПАТ
«УкрСиббанк» вправі вимагати від
відповідачів повернення всієї суми
кредиту, сплати нарахованих процентів
та пені.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що позивач відповідно до
вимог ст. ст. 10 та 60 ЦПК України довів ті
обставини, на які він посилався, як на
підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.553 та ст.554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 2.2. Договору
поруки від 18 травня 2007р., у випадку
невиконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором,
кредитор має право пред'явити свої
вимоги безпосередньо до поручителя,
які є обов'язковими до
виконання(а.с.11-13).

Тому доводи апелянта про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог та про те, що вимоги
позивача про стягнення заборгованості
не ґрунтуються на нормах чинного
законодавства є безпідставними та
такими, що не відповідають матеріалам
справи, вимогам закону і умовам
кредитного договору.

Відповідно до ст. 10 та ст. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В порушення вимог ст.60 ЦПК України, яка
зобов'язує кожну сторону довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, з
боку відповідачів на адресу суду не
було надано будь-яких об'єктивних
доказів, які б спростовували наявність
такої заборгованості або її конкретний
розмір.

Всупереч зазначених приписів ЦПК
України відповідачами не надано суду
доказів, що підтверджували б погашення
заборгованості по кредитному договору
в повному обсязі.

Отже, відповідач не довів
неправдивість представленого
позивачем розрахунку заборгованості
за кредитним договором. Розрахунки
заборгованості надані Банком та
відповідають вимогам кредитного
договору. Згідно розрахунку, наданого
Банком остання оплата за кредитним
договором була здійснена 26 липня
2011р.(а.с.14 -23).

Доводи апелянта про зменшення пені є
необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки (штрафу, пені) може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує суму збитків, та
за наявності інших істотних обставин.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 27
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК України,
які мають іншу правову природу. При
цьому проценти, які підлягають сплаті
згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК
України, у такому порядку не підлягають
зменшенню через не співмірність із
розміром основного боргу, оскільки
вони є платою за користування грошима і
підлягають сплаті боржником за
правилами основного грошового боргу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України кожна
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.
Згідно з матеріалами справи відповідач
з проханням щодо зменшення розміру
неустойки у вигляді штрафу до суду
першої інстанції не звертався, на
наявність обставин для зменшення
неустойки не посилався, його
заперечень проти позову Банку в
матеріалах справи немає.

Підстав для зменшення пені, колегія
суддів не знаходить. Нарахування пені
проведено Банком в межах річного
строку, передбаченого законом.

Не спростовують висновків суду
першої інстанції й інші доводи
апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те,
що судом не був з'ясований факт
отримання кредитних коштів за
вказаним кредитним договором є
необґрунтованими. Згідно розрахунку
позивач видав МПП «Контраст» 300 000 дол.
США на підставі кредитного договору
від 18 травня 2007р. - 16 год 36 хв.(а.с. 124- 130
).

Доводи апелянта на світову
фінансову кризу, в зв'язку з чим
відбулося зростання курсу дол. США по
відношенню до національної валюти, є
необґрунтованими, оскільки
відповідачі при укладанні кредитного
договору в дол. США до 18 травня 2018р
усвідомлювали, що курс національної
валюти до долару США не є незмінним
протягом цих років (цей курс
встановлюється щоденно), та повинні
були усвідомлювати, що зміна цього
курсу можливо настане, тому повинні
були передбачити та врахувати
підвищення валютного ризику за цим
кредитним договором.

Таким чином під час судового
розгляду знайшов підтвердження факт
укладання між сторонами вищевказаного
кредитного договору, а також факт
невиконання відповідачами своїх
зобов'язань за кредитним договором
щодо сплати заборгованості по тілу
кредиту, сплати прострочених
відсотків, пені за користування
кредитом.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Інші доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п.1
ч.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 05 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

В.П. Фальчук

О.М.
Таварткіладзе