АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758-3338/14 № апеляційного
провадження:22-796-9154 Головуючий у суді
першої інстанції: Декаленко В. С.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 29 травня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 29 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30 % прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 28.03.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині вимог - відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів, у межах
суми платежу за один місяць.

Вирішене питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що позивачка
звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 2700
гривень щомісячно, починаючи з моменту
звернення і до її повноліття,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що вона перебувала у
шлюбних відносинах з відповідачем з 1999
року по 2004 рік. Від шлюбу мають доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв'язку з
розпадом сім'ї шлюб між ними було
розірвано. Дитина зареєстрована за
адресою відповідача,однак проживає
разом з нею за її адресою проживання.

З моменту розірвання шлюбу сторони
проживають окремо один від одного,
ведуть роздільне господарство. Дитина
повністю знаходиться на її утриманні,
вона опікується нею.

З часу розлучення ОСОБА_4 ухиляється
від виконання свого батьківського
обов'язку щодо виховання та розвитку
дитини, надання матеріальної допомоги,
на прохання мирно врегулювати
фінансове питання на утримання дитини,
останній не погоджується.

Відповідач інших стягнень по
виконавчим документам не має і може
здійснювати виплату аліментів на
утримання дитини в зазначеному
розмірі.

Вона зі свого боку прикладає всі
зусилля для забезпечення потреб
неповнолітньої дочки у її повноцінному
харчуванні, навчанні, оздоровленні,
прийнятних умовах життя, придбанні
необхідного дитячого одягу та взуття,
лікуванні, у разі хвороби,
профілактичних заходах для
запобігання розвитку та загостренню
наявних хронічних хвороб, та у інших
життєвих потребах та потребах розвитку
дитини.

Судом встановлено, що сторони
знаходились в зареєстрованому шлюбі,
якій розірвано 31.08.2004 року ( а.с. 5).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до статті 141 СК України,
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує - стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних;
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
інші обставини, що мають істотне
значення.

Розмір аліментів на одну дитину за
жодних обставин не може бути меншим за
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має не регулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача,
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 з липня 2008 року по березень 2012
року працював у ТОВ «Сайд», з квітня 2014
року працює у ТОВ «АСС ПРЕСС» з
посадовою ставкою 1218 грн. (а.с. 72, 89).

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи з відповідача на користь
позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходів ), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідач працює,
отримує щомісячну заробітну плату та
при заробітній платі в розмірі 1218 грн.
не в змозі здійснювати виплату
аліментів в розмірі 2700 грн.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
першої інстанції не досліджено усі
докази щодо доходів відповідача, не
враховано обставини щодо ухилення
відповідача від виконання
батьківських обов'язків та
приховування реальних доходів,
оскільки, судом першої інстанції
досліджено усі надані сторонами
докази, яким дана належна оцінка в їх
сукупності та взаємному зв'язку.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що відповідач має мінливий
дохід, оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи,
ОСОБА_4, відповідно до довідки ТОВ «АСС
ПРЕСС», працює на постійній основі та
має щомісячну зарплатню.

Доводи апеляційної скарги, що судом
першої інстанції при визначенні
розміру аліментів не враховано стан
здоров'я неповнолітньої дитини,
наявність у неї стійких хронічних
захворювань, що потребує постійних
грошових витрат, спростовуються
матеріалами справи.

Крім того, при наявності додаткових
витрат, які викликані станом здоров'я
чи іншими особливими обставинами,
ОСОБА_3 не позбавлена можливості
звернутися до ОСОБА_4 з відповідними
вимогами про стягнення додаткових
витрат, як це передбачено ст. 185 СК
України, оскільки участь у додаткових
витратах на дитину є не правом, а
обов'язком батьків незалежно від
сплати ним аліментів і закон не
передбачає можливості повного
звільнення особи від участі в таких
витратах, а обставини, що мають істотне
значення, враховуються лише при
визначенні судом розміру участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та не дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді