У х в а л а

08 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Журавель В.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши заяву Фермерського
господарства «Скорук М.А.» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «Таврія» до ОСОБА_4,
Фермерського господарства «Скорук
М.А.», відділу Держкомзему у
Нікопольському районі
Дніпропетровської області Головного
управління Держкомзему України у
Дніпропетровській області, третя особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровська
обласна земельна агенція», про
визнання договору оренди землі
недійсним, скасування його державної
реєстрації та визнання договору оренди
землі поновленим з попереднім
орендодавцем,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року Приватне
підприємство «Таврія» (далі -
ПП «Таврія») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
09 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_4
було укладено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 15,4477 га у
загальному масиві інших земельних
ділянок, терміном на п'ять років, яким
також передбачено переважне право
орендаря на поновлення договору оренди
на новий термін. Умови цього договору
підприємство виконувало належним
чином та до спливу його строку,
направило на адресу ОСОБА_4
лист-повідомлення про намір
скористатися своїм переважним правом
перед іншими особами на оренду
земельної ділянки з проектом
додаткової угоди. На думку позивача,
оскільки відповідачка не висловила
заперечень проти поновлення договору,
то договір слід вважати поновленим
відповідно до вимог ст. 33 Закону
України «Про оренду землі». Проте 27
березня 2012 року відділом Держкомзему у
Нікопольському районі
Дніпропетровської області було
проведено державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки від
26 березня 2012 року, укладеного між
ОСОБА_4 та Фермерським господарством
«Скорук М.А.» (далі - ФГ «Скорук М.А.»), а
7-8 травня 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровська обласна земельна
агенція» проводила закріплення
межовими знаками меж земельних ділянок
часток (паїв) в натурі на місцевості зі
складанням відповідного акту,
запросивши підприємство як орендаря
суміжних земельних ділянок, хоча
власники суміжних земельних ділянок не
уповноважували підприємство
представляти їх інтереси при
визначенні меж земельних ділянок в
натурі. Вказані дії, на думку позивача,
вчинені з порушенням вимог Інструкції
про встановлення меж земельних ділянок
в натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18 травня 2010 року № 376, що
вказує на незаконність складання акту
визначення меж земельної ділянки в
натурі, який є невід'ємною частиною
договору оренди.

У зв'язку з тим, що зміст правочину не
відповідає абз. 4 ч. 4 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», у нього
немає акту визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості),
просило визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки від 26 березня
2012 року та скасувати його державну
реєстрацію, а також на підставі ст. 33
Закону України «Про оренду землі»
зобов'язати ОСОБА_4 укласти з
підприємством додаткову угоду.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 липня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, позовні вимоги ПП «Таврія»
задоволено частково. Визнано недійсним
договір оренди земельної ділянки
загальною площею 15,4477 га, укладений 26
березня 2012 року між ФГ «Скорук М.А.» та
ОСОБА_4 Визнано договір оренди
земельної ділянки площею 15,4477 га від 09
лютого 2007 року, укладений між ПП
«Таврія» та ОСОБА_4, поновленим.
Зобов'язано ОСОБА_4 вчинити дії щодо
укладення з ПП «Таврія» додаткової
угоди. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
касаційні скарги ФГ «Скорук М.А» та
ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника Фермерського
господарства «Скорук М.А.» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. 33 Закону України «Про оренду
землі», ст. 627 ЦК України та ст. ст. 116, 124
Земельного кодексу України.

В обґрунтування заяви посилається на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня
2014 року в справі за позовом про
визнання недійсним договору оренди
землі, скасування його державної
реєстрації та визнання договору оренди
землі поновленим з попереднім
орендарем.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, залишаючи без змін рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 жовтня 2013 року, виходив із
додержання судом норм матеріального і
процесуального права та відсутності
підстав для його скасування.

Разом з тим, подана заявником ухвала
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 вересня 2014 року свідчить
про інше застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
зокрема, ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», ст. 627 ЦК України та ст.
ст. 116, 124 Земельного кодексу України у
подібних правовідносинах та за
подібних фактичних обставин.

Так, в обох випадках позивач вважав, що
має переважне право перед іншими
особами на оренду земельної ділянки,
оскільки до закінчення строку оренди
направив відповідачу
лист-повідомлення про намір
скористатися цим правом й останній не
висловлював своїх заперечень з цього
приводу.

Проте в одному випадку суди, із
застосуванням норм ст. 33 Закону України
«Про оренду землі», задовольнили
позовні вимоги та визнали поновленим
договір оренди землі із попереднім
орендарем, а в іншому - відмовили.

Оскільки наведені заявником доводи
містять ознаки, що є підставою для
перегляду судових рішень, колегія
суддів вважає, що заява Фермерського
господарства «Скорук М.А.» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
підлягає допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом Приватного
підприємства «Таврія» до ОСОБА_4,
Фермерського господарства «Скорук
М.А.», відділу Держкомзему у
Нікопольському районі
Дніпропетровської області Головного
управління Держкомзему України у
Дніпропетровській області, третя особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровська
обласна земельна агенція», про
визнання договору оренди землі
недійсним, скасування його державної
реєстрації та визнання договору оренди
землі поновленим з попереднім
орендодавцем.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Копію ухвали про допуск справи до
провадження разом із копією заяви
надіслати особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Т.Л. Ізмайлова

А.С. Олійник