АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/2445/14-ц 22-ц/774/1985/К/14
Справа № 215/2445/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1985/К/14
Категорія - 26 (III)
Доповідач Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Ляховської І.Є.,

судді: Барильської А.П.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.О.,

за участі: представників відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» - Руденка Іллі
Володимировича та Олюхи Андрія
Віталійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 13
серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кривбасремонт» про
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»
(надалі ПАТ «ЦГЗК») та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кривбасремонт» (надалі ТОВ
«Кривбасремонт») і просив стягнути у
відшкодування моральної шкоди з
відповідачів по 229000 грн. з кожного у
зв'язку з втратою стійкої професійної
працездатності в розмірі 20% первинно
внаслідок професійного захворювання
на виробництві.

Рішенням суду позов задоволено
частково.

Стягнуто з ПАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_5
у відшкодування моральної шкоди 16 000
грн., та на користь держави судовий збір
у сумі 60 грн. 90 коп.

Стягнуто з ТОВ «Кривбасремонт» на
користь ОСОБА_5 у відшкодування
моральної шкоди 1 500 грн., та на користь
держави судовий збір у сумі 60 грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ «ЦГЗК» ставить питання
про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Так, судом не враховано відсутність
доказів, які підтверджують факт
спричинення моральної шкоди та вину
відповідача. Судом не надано оцінки
Акту розслідування профзахворювання
форми П-4 від 30.04.2014 року у якому не
визначено винних осіб у настанні
професійного захворювання та не
враховано роботу позивача й на інших
підприємствах. Вважає, що обов'язок ПАТ
"ЦГЗК" відшкодовувати моральну шкоду,
завдану позивачу відсутній, оскільки
він є суб'єктом страхування від
нещасного випадку на виробництві.

Крім того, судом безпідставно
відмовлено у задоволенні клопотання
про допит в судовому засіданні
позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить рішення суду залишити
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини
справи, дав їм належну оцінку і
відповідно до норм процесуального та
матеріального закону обґрунтовано
дійшов висновку, що позивачу заподіяна
моральна шкода під час його роботи на
підприємстві відповідача ПАТ "ЦГЗК" у
шкідливих умовах протягом тривалого
часу, що стало причиною його
професійного захворювання, яке потягло
за собою стійку втрату працездатності
у розмірі 20 % первинно.

Такий висновок суду
підтверджується записами в трудовій
книжці позивача, Актом розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання форми п-4,
від 30 квітня 2014 року, санітарно -
гігієнічною характеристикою умов
праці, та медичними документами про
лікування позивача у зв'язку з
професійним захворюванням.

Так судом встановлено, що з 21.08.2000 року
по 01.04.2001 року позивач працював
слюсарем з ремонту обладнання дільниці
№3 ЦРТО, ПАТ «ЦГЗК», з 01.04.2001 року по
01.05.2004 року механіком дільниці №3 з
ремонту обладнання фабрики
огрудкування цеху з ремонту
технологічного обладнання ПАТ «ЦГЗК»,
з 01.05.2004 року по 23.02.2009 року механіком
дільниці №3 з ремонту обладнання
збагачувальної фабрики та фабрики
огрудкування цеху з ремонту
технологічного обладнання ПАТ «ЦГЗК»,
з 24.02.2009 року по 13.06.2013 року в ремонтному
управлінні №2 ТОВ «Кривбасремонт»
механіком дільниці №3 з ремонту
обладнання збагачувальної фабрики
огрудкування.

Згідно акту розслідування хронічного
професійного захворювання (а.с.10-12),
позивачу ОСОБА_5 25.04.2013 р. встановлені
хронічні професійні захворювання:
хронічне обструктивне захворювання
легень першої-другої ст., пиловий
бронхіт першої-другої ст.., емфізема
легень першої-другої ст., ЛН другого ст.
Нейросенсорна приглухуватість першого
ст..(з легким зниженням слуху).

Позивачу вперше встановлена стійка
втрата професійної працездатності в
розмірі всього 20 %, з них 15 %-ХОЗЛ,
5%-тугов., згідно висновку МСЕК від 18.06.2013
року.

Суд, частково задовольняючи позов,
обґрунтовано виходив з доведеності
позовних вимог ОСОБА_5 та вірно
встановив, що між сторонами склалися
трудові правовідносини, оскільки
професійне захворювання отримано
позивачем під час виконання ним
трудових обов'язків і пов'язане з
виробництвом, і наявності у зв'язку з
цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1
КЗпП України, для відшкодування
моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153,
ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив
з обов'язку відповідача відшкодувати
на користь позивача моральну шкоду у
зв'язку з отриманими ним на виробництві
професійними захворюваннями.

Зазначений висновок суду першої
інстанції є обґрунтованим, відповідає
вимогам діючого законодавства,
обставинам справи та узгоджується з
роз'ясненнями, наданими Пленумом
Верховного Суду України в п. 13
Постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 з подальшими змінами та
доповненнями.

Порушення відповідачем положень ч. 2 ст.
153 КЗпП України та ст. 13 Закону України
«Про охорону праці», якими передбачено
обов'язок підприємства забезпечити
безпечні й нешкідливі умови праці,
встановлено актом розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 30.04.2014
року (а.с. 10-13), а тому доводи відповідача
про відсутність його вини у
спричиненні моральної шкоди позивачу
безпідставні.

При цьому, доводи апеляційної скарги
відповідача про добровільність
виконання робіт у шкідливих умовах
праці позивачем не знімають з
відповідача обов'язку виконати вимоги
ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону
України «Про охорону праці» й нести
відповідальність в установленому
законом порядку за їх невиконання.

Спростовуються й доводи відповідача
щодо відсутності підстав
відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди,
оскільки факт заподіяння такої шкоди у
зв'язку з отриманими ним професійними
захворюваннями встановлений в
судовому засіданні. Так, позивач час
від часу змушений проходити
амбулаторний та стаціонарний курс
лікування, переносить фізичні
страждання, позбавлений нормальних
життєвих зв'язків, що вимагає
додаткових зусиль для організації його
життя.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
судом безпідставно відмовлено у
задоволенні клопотання про допит в
судовому засіданні позивача ОСОБА_5, не
можуть бути підставою для скасування
рішення, оскільки судом, відповідно до
ст.11 ЦПК України, розглянуто цивільну
справу не інакше як за зверненням
фізичної особи в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Доводи ПАТ «ЦГЗК» про відсутність
обов'язку підприємства відшкодовувати
моральну шкоду, завдану позивачу, з тих
підстав, що останній є суб'єктом
страхування від нещасного випадку на
виробництві, суперечать нормам діючого
законодавства, оскільки Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV в редакції, що діяла на час
встановлення позивачеві вперше
стійкої втрати працездатності, не
передбачає відшкодування
застрахованим і членам їх сімей
моральної (немайнової) шкоди, отриманої
внаслідок ушкодження здоров'я, Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
розмір моральної шкоди визначений
судом без повного урахування
роз'яснень п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р., з
подальшими змінами, " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
відповідно до якого розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, характер отриманого
позивачем професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Виходячи з цих обставин, колегія
суддів, беручи до уваги характер і
тривалість фізичних і моральних
страждань позивача, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках, виникнення професійного
захворювання внаслідок праці в умовах
шкідливих факторів також на інших
підприємствах - ВАТ «Лемкар» та ТОВ
«Кривбасремонт», вважає необхідним
змінити рішення суду в частині
визначеного судом розміру моральної
шкоди і зменшити її з 16 000,00 гривень до
5000 гривень.

В іншій частині рішення суду
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309,
ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»
задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 13 серпня 2014
року змінити в частині розміру
моральної шкоди, стягнутої з
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» на користь ОСОБА_5, зменшивши
цей розмір з 16 000 (шістнадцяти тисяч)
гривен до 5000 (п'яти тисяч) гривен.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: