Справа № 357/9726/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових
коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що 25.12.2010 року
відповідачі одержали від нього в
позику грошові кошти, які добровільно
не повернули, 19.09.2013 року за рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з відповідачів в
солідарному порядку стягнуто суму
боргу -56619 грн. та судовий збір -559,30 грн.,
всього 57178,30 грн., на підставі
виконавчого листа 25.10.2013 року відділом
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
щодо стягнення з відповідачів вказаної
суми боргу, кошти повертались
наступним чином: 02.12.2013 року
відповідачі сплатили 1500 грн., 12.05.2014
року - 10 000 грн., 03.06.2014 року -45678 грн.30 коп.
З дня ухвалення судом рішення і до дня
повного розрахунку відповідачі
зобов'язані сплатити згідно норм
діючого законодавства суму індексу
інфляції та 3 % річних з простроченої
суми, що становить згідно розрахунку 7165
грн.89 коп. Позивач просить суд стягнути
з відповідачів солідарно грошові кошти
в сумі 7165 грн.89 коп. за прострочення
виконання грошового зобов'язання та
судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Відповідачі до суду не з'явилися, про
час розгляду справи повідомлялися
належним чином, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, причини
неявки суду невідомі, заяв щодо
розгляду справи без участі
відповідачів до суду не надходило, а
тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України
суд вважає за можливе провести заочний
розгляд даної справи за згодою
позивача.

Заслухавши пояснення позивача,
оглянувши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов належить
задовольнити частково з наступних
підстав.

Так, по справі встановлено, що за
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19.09.2013 року по справі № 357/9795/13-ц
2/357/3135/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики позов було
задоволено, стягнуто з відповідачів
солідарно на користь позивача борг в
сумі 56 619 грн. та судові витрати в сумі 559
грн.30 коп., всього 57 178 грн.30 коп., станом
на 01.10.2013 року рішення суду набрало
законної сили, що слідує з копії цього
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
03.10.2013 року стягувачу видано виконавчий
лист по вказаній вище справі для
пред'явлення його до примусового
виконання, а 25.10.2013 року державним
виконавцем міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції винесено постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 40429003 /боржник ОСОБА_2/ та ВП № 40428883
/боржник ОСОБА_4/ щодо виконання
зазначеного виконавчого листа, що
стверджується копією виконавчого
листа та копіями вищенаведених
постанов.

Як вказує позивач, кошти на погашення
боргу сплачувалися наступним чином:
02.12.2013 року було сплачено 1500 грн., 12.05.2014
року -10 000 грн., 03.06.2014 року -45678 грн.30 коп.

17.07.2014 року державним виконавцем
винесено постанови про закінчення
вказаних вище виконавчих проваджень в
зв'язку з виконанням рішення суду,
оскільки борг сплачено згідно заяви
стягувача від 03.06.2014 року, що слідує з
копій цих постанов в матеріалах справи.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що з дня ухвалення
судом рішення і до дня повного
розрахунку відповідачі зобов'язані
сплатити йому згідно норм діючого
законодавства суму індексу інфляції та
3 % річних з простроченої суми, що
становить згідно розрахунку,
наведеного в позовній заяві, 7165 грн.89
коп.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
/боржник/ зобов'язана вчинити на
користь другої сторони /кредитора/
певну дію /передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо/ або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

У ст.599 ЦК України зазначено, що
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
/а не в силу ухвалення рішення суду/.

В п.п. 17,18 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
зокрема, що наявність судового рішення
про задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених ч.2 ст.625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

За змістом ст. 552, ч.2 ст.625 ЦК інфляційне
нарахування на суму боргу за порушення
боржником грошового зобов'язання,
вираженого в національній валюті, та
три проценти річних від простроченої
суми полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
суд має виходити з того, що ці кошти
нараховуються незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, згідно приписів вищенаведених
правових норм позивач має право
вимагати від відповідачів сплати
індексу інфляції та 3 % річних з
простроченої суми за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Позивачем проведено розрахунок за
період з 19.09.2013 року /з дня ухвалення
судом рішення/ по 03.06.2014 року /по день
проведення з ним розрахунку/, але при
цьому позивачем до суми грошового
зобов'язання включено судові витрати
-559 грн.30 коп., що суд вважає
необгрунтованим, а тому сума боргу
відповідачів за договором позики
становить 56 619 грн., 02.12.2013 року сплачено
1500 грн. /залишок боргу 55119 грн./; 12.05.2014
року сплачено 10 000 грн. /залишок боргу 45
119 грн./; 03.06.2014 року борг повністю
погашений.

Розрахунок суми інфляції згідно
індексів інфляції за даними
Держкомстату України:

за жовтень 2013 року - 56619 х100,4 :100 - 56619 =226,48
грн.

за листопад 2013 року- 56619х100,2 :100- 56619 =113,24
грн.

за грудень 2013 року - 55119х100,5 :100 -55119 =275,60
грн.

за січень 2014 року - 55119х100,2 :100 -55119
=110,24 грн.

за лютий 2014 року - 55119х100,6 :100 -55119 =330,71
грн.

за березень 2014 року - 55119х102,2 :100 -55119
=1212,62 грн.

за квітень 2014 року - 55119х103,3 :100 - 55119
=1818,93 грн.

за травень 2014 року - 55119х103,8 :100- 55119
/2094,52 грн.:31 день х12 дн./= 810,78 грн.

за травень 2014 року - 45119х103,8 :100 - 45119
/1714,52 : 31 день х19 дн./ =1050,83 грн.

всього 5949 грн.43 коп.

Розрахунок 3 % річних з простроченої
суми за весь час прострочення:

з 19.09.2013 року по 01.12.2013 року 56619 грн. х 3 х72
: 365 :100 =335,06 грн.

з 02.12.2013 року по 12.05.2014 року 55119 грн. х 3
х162:365 :100 =733,91 грн.

з 12.05.2014 року по 03.06.2014 року 45119 грн. х3 х
20 :365 :100 =74,17 грн.

всього 1143 грн.14 коп.

Таким чином, на користь позивача
підлягає стягненню з відповідачів за
прострочення виконання грошового
зобов'язання 5949 грн.43 коп. інфляційних
збитків та 1143 грн.14 коп. - 3% річних з
простроченої суми, всього 7092 грн.57 коп.

Вказану суму коштів позивач просить
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку.

За ст.543 ЦК України у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Суд також вважає за можливе стягнути з
відповідачів на користь позивача
відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, ст.4
Закону України "Про судовий збір" 243
грн. 60 коп. судового збору - в рівних
частинах.

Враховуючи все вищенаведене та
керуючись ст.ст.509, 526, 543, 552, 599, 625 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7092
грн.57 коп.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 121 грн.80 коп. судового збору з
кожного.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване
Білоцерківським міськрайонним судом
за письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яку може
бути подано до суду протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення воно
може бути оскаржене в апеляційному
порядку.

Суддя А. М. Дмитренко