Справа № 194/1419/14-ц
Провадження № 2/194/645/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року
м.
Тернівки

Тернівський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді

Пономаренко І.П.

при секретарі

Ощепковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Тернівського міського
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Тернівської міської ради
Дніпропетровської області, третя особа
ОСОБА_3, про визнання права власності в
порядку спадкування, суд, -

В
С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько
ОСОБА_4, який проживав АДРЕСА_1. Після
смерті батька залишилось спадкове
майно, а саме квартира АДРЕСА_1. У
зв'язку з чим, позивач подала заяву до
Тернівської державної нотаріальної
контори на прийняття 1/3 частини
вказаної квартири, на що їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з тим, що відсутні правовстановлюючі
документи на нерухоме майно, які б
підтверджували, що згадане нерухоме
майно дійсно належало померлому ОСОБА_4
У зв'язку з тим, що позивач не може
отримати свідоцтво про право власності
на квартиру, яка належала ОСОБА_4, так як
дружина останнього говорить, що
вказані документи відсутні, втрачені, а
перевірити даний факт вона не має
можливості, так як не має доступу до
вказаної квартири, позивач вимушена
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на квартиру у
порядку спадкування за законом після
померлого ОСОБА_4 Тому просить визнати
за нею право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1

Позивач надала до суду письмову
заяву, згідно якої свої позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
позов задовольнити на підставі наявних
доказів, а також розглядати справу за
її відсутності.

Представник відповідача надала до
суду письмове заперечення, згідно
якого позовні вимоги не визнає в
повному обсязі, просила в задоволенні
позову відмовити з зазначених в
запереченні підстав, а також
розглядати справу за її відсутності.

Третя особа надала до суду письмову
заяву, згідно якої заперечувала проти
задоволення позову та просила
розглядати справу за її відсутності.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити
з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.5 ЦК України, який набрав
чинності з 01 січня 2004 року, акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав
та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1298 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов»язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до ст.66 Закону
України «Про нотаріат» на майно, що
переходить за правом спадкоємства до
спадкоємців або держави, державним
нотаріусом за місцем відкриття
спадщини видається свідоцтво про право
на спадщину. Видача свідоцтва
провадиться у строки, встановлені
цивільним законодавством України.

Згідно ст.67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, та після його смерті Тернівською
Державною нотаріальною конторою 28.11.2008
року було відкрито спадкову справу №
297/2008.

За клопотанням представника
відповідача було досліджено матеріали
цивільної справи № 440/1342/12 за позовом
ОСОБА_1 до Тернівської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

В матеріалах зазначеної справи
мається копія спадкової справи № 297/2008,
дослідженням якої встановлено, що з
заявами про прийняття спадщини
звернулися: позивач ОСОБА_1, ОСОБА_5, які
є дочками спадкодавця та його дружина
ОСОБА_3.

04.05.2011 року позивач отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповідальним розпорядженням, яка
складається з 1/2 частини грошових
вкладів в ПАТ КБ «Приватбанк» а також
свідоцтво про право на спадщину за
законом, яка складається з 1/3 частини
грошових вкладів в банківських
установах.

30.05.2011 року свідоцтво про право на
спадщину, до складу якої входить 1/2
частина грошових внесків в ПАТ КБ
«Приватбанк» отримала дружина
спадкодавця ОСОБА_3

При цьому в свідоцтві про право на
спадщину за законом від 04.05.2011 року
зазначено, що право на спадщину на 2/3
частки ще не видано.

Разом з тим, в зазначеній спадковій
справі була відсутня відмова нотаріуса
вчинити нотаріальну дію та видати як
позивачеві так й іншим спадкоємцям
свідоцтво про право на спадщину, а саме
- на квартиру АДРЕСА_1, а мається лише
листування нотаріуса з позивачем з
приводу того, які документи необхідно
надати до нотаріальної контори для
розгляду питання щодо отримання
свідоцтва про право на спадщину на
зазначену квартиру.

В подальшому, після набрання згідно
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
березня 2013 року рішенням Тернівського
міського суду від 17 грудня 2012 року по
вищевказаній цивільній справі
законної сили, позивач в черговий раз 23
квітня 2014 року звернулася до
Тернівської державної нотаріальної
контори та отримала відповідь про те,
що для отримання свідоцтва про
спадщину їй необхідно надати в
нотаріальну контору правоустановчі
документи, передбачені Переліком
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
права власності на об"єкти нерухомого
майна (а.с.7).

20.03.2014 року державним нотаріусом
Тернівської державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області
ОСОБА_6 було винесено постанову про
відмову у видачі позивачеві свідоцтва
про право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на квартиру, які
передбачені ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (а.с.14-15).

Разом з тим, в позовній заяві позивач
посилається на те, що за словами ОСОБА_3,
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_1 відсутні, хоча
підтвердити даний факт вона не має
можливості, так як, доступу до квартири
в неї не має. Крім того, позивач не надає
жодних доказів на підтвердження
відсутності вказаних документів.

При цьому, до позовної заяви сама
позивач додає копію розпорядження
органу приватизації № 5662 щодо
приватизації квартири АДРЕСА_1, яке
видається разом зі свідоцтвом про
право власності на квартиру (а.с.9).

Вищевказане свідчить про те, що факт
відсутності правовстановлюючих
документів на вищевказану квартиру не
знайшов свого підтвердження в судовому
засідання, так як дана обставина
підтверджуються лише поясненнями
позивача в своїй позовній заяві, та яка
є особою, зацікавленою в результаті
вирішення справи на її користь.

В даному випадку чинним
законодавством передбачено інший
порядок вирішення даного виду
правовідносин, зокрема, зазначені
правовідносини щодо спадкування
регулюються ЦК України та Законом
України "Про нотаріат".

Згідно абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування" свідоцтво про право на
спадщину видається в порядку,
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про спадщину вимоги про
визнання права на спадщину судовому
розглядові не підлягають.

Позивачем не надано доказів, що вона
зверталася до спадкоємця ОСОБА_3 з
приводу отримання зазначених
правовстановлюючих документів.

Також позивачем не надано доказів,
що вона зверталася до суду з позовом до
іншим спадкоємців, у яких, згідно її
позовної заяви можуть перебувати
правовстановлюючі документи на спірну
квартиру.

Таким чином, аналізом наявних в
матеріалах справи доказів, судом в
судовому засіданні встановлено, що
правовстановлюючі документи на
квартиру не втрачено, а вони
перебувають у іншої особи, про що
відомо позивачеві, та до якої позивач
про повернення документів не
звертався.

Як зазначалося вище, з матеріалів
справи вбачається, що позивач не
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом у зв'язку з тим, що
ним не було надано до нотаріальної
контори всі документи на підтвердження
належності спадкодавцеві нерухомого
майна, а також позивачем не доведено, що
така можливість втрачена через
відсутність правовстановлюючих
документів на спірну квартиру.

У зв'язку з чим, приймаючи до уваги,
що позивачем не втрачено можливість
отримання у нотаріуса свідоцтва про
право на спадщину та не використано всі
передбачені законом можливості на
отримання від інших спадкоємців
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру з метою їх подальшого
надання до нотаріальної контори, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И
Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області, третя особа
ОСОБА_3, про визнання права власності в
порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя:
І.П.
Пономаренко