Справа № 457/1525/14-ц
номер провадження №2/457/430/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних злочином,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних злочином, а саме: просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 1200 грн. та причинену моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Позивач свої позивні вимоги мотивує тим що, 26.11.2013 року близько 15-30 год. в коридорі 2-го поверху їхнього будинку АДРЕСА_1 відповідачка безпідставно, на грунті особистих неприязних відносин побила її неповнолітню дочку ОСОБА_2, якій причинила умисні легкі тілесні ушкодження у вигляді подряпин-саден в ділянці правої вилиці обличчя. На підставі її заяви Трускавецьким МВ ГУМВСУ у Львівській області відкрито кримінальне провадження. Вироком Трускавецького міського суда від 27.05.2014 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення та призначено їй покарання у виді штрафу в сумі 510 грн. У відповідності до ч.2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання. Позивач зазначає, що злочинними діями відповідачки їй причинено матеріальну шкоду, так як під час слухання кримінального провадження в суді остання змушена була укладати угоду з адвокатом і за його послуги нею сплачено 700 грн., також під час розгляду даного позову позивач сплатила адвокату гроші в сумі 500 грн. Крім цього, позивач зазначає, що діями ОСОБА_3 та їй дочці причинено суттєву моральну шкоду, яку вони оцінюють в 2000 грн.

Позивач та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила.

Заслухавши учасників судового процессу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області по справі №457/107/14-к від 27.05.2014 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в сумі 510 грн. У відповідності до ч.2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі п.5 абз.2 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіюванні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійсно вчинив відносно ОСОБА_2 неправомірні дії, а саме 26.11.2013 року приблизно о 15-30 год. перебуваючи в коридорі другого поверху будинку АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних відносин, умисно схопила руками за обличчя та волосся неповнолітню ОСОБА_2 та тягла її в бік підлоги, чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці правої вулиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №789 від 27.11.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , тому з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння, що спричинило шкоду, фізичних і моральних страждань ОСОБА_2, яка полягає в тому, що у позивача внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час вищезазначених подій погіршився стан здоров'я, а саме: виникли часті головні болі, головокружіння, порушився сон, погіршився апетит, а тому суд полягає, що вимоги позивача про відшкодування морального (немайнового) шкоди підлягають задоволенню і вважає за необхідне й правильне стягнути відшкодування моральної (немайнового) шкоди з відповідача в сумі 2000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру ОСОБА_1 на виконання угоди про надання правової допомоги у кримінальному провадженні та угоди про надання правової допомоги за позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, сплатила адвокату ОСОБА_4 кошти в сумі 1200 грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди, слід задоволити, а саме: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати в сумі 1200 грн., оскільки дана сума підтверджена письмовими доказами.

Керуючись ст.ст.10,60,61,179,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 15,16,23,88,1167 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1200 грн. та задану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 2000 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук