АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6950/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Городецький Д. І. Доповідач -
Григорченко Е.І. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Кочкової Н.О. Максюти Ж.І.

при секретарі - Новицькій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором позики,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою
на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року, де ставить
питання про його скасування та
ухвалення нового про відмову у позові,
посилаючись на те, що рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволені, стягнено з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість за договором позики від
01 січня 2012 року в сумі 26 425 грн., судові
витрати в сумі 224,25 грн., а всього - 26 649,25
грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
01.01.2012 року між позивачем ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 укладений договір
позики, відповідно до якого ОСОБА_3
надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 26425
грн., а ОСОБА_2, в свою чергу,
зобов'язався повернути суму позики в
строк до 26.04.2012 року /а.с. 5/.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував той
факт, що ним укладався та підписувався
договір позики.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2
судом призначена судова почеркознавча
експертиза, але, 12.12.2013 року експертом
надано на адресу суду повідомлення про
неможливість проведення експертизи,
оскільки, ОСОБА_2 надав лише один
документ, який містить його вільні
зразки підпису, в зв'язку з чим обмежена
кількість вільних зразків підпису не
дає можливості прослідити стійкість
окремих ознак підписного почерку та
оцінити їх ідентифікаційну значимість
/а.с. 30-31/.

Враховуючи встановлені обставини,
вимоги законодавства, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог, оскільки
відповідачем не надано суду доказів,
які підтверджують його заперечення
щодо того, що ним не укладався та не
підписувався договір позики.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до ст.
ст. 525, 526, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України, прийшов до обґрунтованого
висновку, що відповідач взяв у позивача
в борг вказану суму, яку не повернув в
зазначений в договорі строк, тому
позовні вимоги задоволені.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
що позивачем не доведено, що відповідач
підписав договір позики та гроші не
отримав, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду та відмови у
позові, оскільки у відповідності до ст.
10 ЦПК України відповідач повинен був
довести за допомогою належних та
допустимих доказів, з урахуванням
положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу,
зазначені ним обставини.

Проте, будь - які докази, які б
підтверджували в установленому
законному порядку, що відповідач не
підписував договір позики та не брав в
борг у позивача кошти, суду не надані.

Посилання апелянта на те, що суд не
витребував додаткові матеріали, зразки
вільних підписів, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки апеляційним судом роз'яснені
відповідачу вимоги ст. 10 ЦПК України та
попереджений вчинення та не вчинення
процесуальних дій, однак відповідач
відмовився від витребування судом
документів, на яких є його підписи та
проведення почеркознавчої експертизи
/а.с. 80/.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки вони
зводяться до іншої оцінки фактичних
обставин справи, яка відрізняється від
зробленої судом першої інстанції
оцінки і висновків суду не
спростовують.

Суд першої інстанції розглянув справу
у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду в оскаржуваній частині.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду в оскаржуваній частині
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді::