Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1558/14-ц
Провадження №: 2/332/564/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 серпня 2014 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя», третя особа:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Запоріжжі, про
визнання акту проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався, незаконним, визнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом, та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2014р. позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
зазначено наступне. З 18.03.2013 року по
30.01.2014 року позивач працював за
трудовим договором у ТОВ «ПЖК -
Запоріжжя» на посаді обвалювальника
м'яса 5 розряду на підставі Наказу №69-к
від 18.03.2013 року. 20 червня 2013 року близько
14 год.00 хв. при виконанні трудових
обов'язків з ним стався нещасний
випадок, який в подальшому призвів до
втрати працездатності та тривалого
стаціонарного лікування. За наслідками
розслідування нещасного випадку було
складено акт за формою Н-5, в якому
вказано, що нещасний випадок, який
трапився з позивачем, не пов'язаний з
виробництвом. Однак фактично, 20.06.2013
року приблизно о 14 год.00 хв. на робочому
місці позивач витолкував три яри, що
були наповнені свинячою шкурою від
машинки в сторону фаршезамішувача.
Оскільки ці яри були пошкоджені, верхні
два змістились з нижнього і впали на
підлогу, а позивач у зв'язку з тим, що
загальна маса цих ярів зі шкурою
приблизно 90 кг, й задля того, щоб
здвинути їх з місця, по інерції впав
зверху. В момент падіння на підлогу
позивач вдарився колінами й руками, при
цьому в зап'ясті правої руки відчув
біль. Після отриманої травми дома
позивач продовжував натирати руку
задля зниження болю, під час роботи
забинтовував праву руку в області
зап'ястя. За медичною допомогою
звернувся лише 22.08.2013 року в силу того,
що біль в руці не проходила, виконувати
роботу було все тяжче. З 28.08.2013 року по
11.09.2013 року знаходився на стаціонарному
лікуванні в лікарні «Vita Сеntеr», 29.08.2013
року був прооперований. На лікарняному
знаходився до 29 січня 2014 року. ОСОБА_2
висновку спеціаліста ЗОБ СМЕ №37Д, дане
пошкодження правої руки
кваліфікується як пошкодження
середньої ступені тяжкості, що потягло
тривалий розлад здоров'я, більше 21 дня.
12.09.2013 року позивач звернувся із заявою
до Директора ТОВ «ПЖК -Запоріжжя» з
проханням створити комісію й
організувати проведення розслідування
по факту нещасного випадку на
виробництві у зв'язку з отриманою
позивачем травмою під час виконання
трудових обов'язків на робочу місці
20.06.2013 року, проте не враховуючи усіх
об'єктивних обставин, 11.10.2013 року ТОВ
«ПЖК - Запоріжжя» було складено акт
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався 20.06.2013 року, за яким
даний нещасний випадок визнано таким,
що не пов'язаний з виробництвом. В
позові ОСОБА_1 вважає зазначений акт
незаконним і просить визнати акт
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався, таким, що пов'язаний
з виробництвом, та зобов'язати
керівництво ТОВ «ПЖК - Запоріжжя»
скласти акт про нещасний випадок,
який мав місце на території ТОВ
«ПЖК - Запоріжжя» 20.06.2013 року з
позивачем, пов'язаним з виробництвом,
та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав та пояснив, що з 18.03.2013
року по 30.01.2014 року він працював за
трудовим договором у ТОВ «ПЖК -
Запоріжжя» на посаді обвалювальника
м'яса. 20 червня 2013 року близько 14 год.00
хв. при виконанні трудових обов'язків з
ним стався нещасний випадок при
обставинах, які викладені в позові.
Майстру про травму позивач нічого не
сказав, оскільки рука боліла не сильно.
Про пошкоджені яри позивач також
адміністрації нічого не повідомляв,
оскільки про це всі знали. При
зверненні до лікарні позивач також не
повідомив лікарю про виробничу травму,
тому всі документи оформлені як
побутова травма. Окрім того, позивача
просили співробітники нічого не казати
про виробничу травму, в т.ч. просив
ОСОБА_3 В Держгірпромнагляд із заявою
стосовно травми позивач не звертався,
скарги ніякі з цього приводу не
подавав. Про травму нікому не
повідомляв, оскільки вважав, що вона є
незначною. 28.08.2013р. після проведеної
операції на кісті позивач зрозумів
серйозність травми, тому у вересні 2013
року він звернувся до керівництва
підприємства із заявою переглянути
травму як виробничу. Просив позов
задовольнити.

Аналогічні пояснення надала суду
представник позивача ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні проти позову
заперечила та пояснила, що 12.09.2013 року
ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя» із заявою про
створення комісії та організацію
проведення розслідування за фактом
нещасного випадку на виробництві, що
стався 20.06.2013 року о 14:00 год. Комісію з
розслідування нещасного випадку
створено за наказом директора ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя» від 12.09.2013 року №570 за
участю провідного інженера з охорони
праці і технічної документації ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя», страхового експерта з
охорони праці відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя,
начальнику цеху з переробки м'яса та
члену профспілкового комітету. В ході
розслідування нещасного випадку
комісією не було встановлено фактів,
які б підтверджували, що травму кісті
ОСОБА_1 отримав при виконанні своїх
трудових обов'язків. Просила в позові
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти позову
заперечив та пояснив, що він, як
провідний інженер з охорони праці ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя», кожен вівторок
проводив обстеження робочих місць.
Ніяких порушень виявлено не було. При
цьому робітник повинен повідомити про
поломку ярів та обладнання. ОСОБА_1
такого повідомлення адміністрації
підприємства і йому особисто не
надавав. ОСОБА_3 також пояснив, що він не
просив ОСОБА_1 казати, що травма кісті
відбулась у побутових умовах, і про цю
травму взагалі ніхто нічого не знав.
Просив в позові відмовити.

Від ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» також суду
надані письмові заперечення, де
викладена аналогічна правова позиція
(а.с.42-45).

Представник третьої особи ОСОБА_6 в
судовому засіданні проти позову
заперечила та пояснила, що
розслідування по заяві ОСОБА_1
проведено повно та всебічно, ніхто із
очевидців не зазначив, що бачив, як
травма на виробництві відбулась із
ОСОБА_1, внаслідок якої він пошкодив
кість. Окрім того, самі позовні вимоги
не засновані на законі, оскільки акт
можливо скасувати та зобов'язати
провести повторне розслідування,
висновки якого новоствореною
незалежною комісією оформлюються у
відповідному акті, тому вимоги
зобов'язати керівництво ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя» скласти акт про
нещасний випадок не передбачені діючим
законодавством.

Від третьої особи також суду надані
письмові заперечення, де викладена
аналогічна правова позиція (а.с.80-81).

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснила суду, що в червні 2013
року вона працювала майстром ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя». 20.06.2013р. вона була на
роботі, але як падав ОСОБА_1 вона не
бачила, руки та ноги в нього в той день
були цілі. В подальшому ОСОБА_1 сказав
свідку, що впав на руку при виконанні
своїх обов'язків на роботі, але цього
ніхто не бачив. Але при цьому суду
ОСОБА_7 пояснила, що вона підтримує всі
пояснення, які вона давала
представникам Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві при проведенні
розслідування.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснив суду, що він є сином
позивача. В двадцятих числах червня 2013
року його батько ОСОБА_1, прийшов додому
з роботи і скаржився, що в нього болить
рука, оскільки на роботі він отримав
травму, але до лікарні не пішов. В
серпні 2013 року його батько пішов до
лікарні, де зробили рентген та виявили
перелом, але в медичній книжці
записали, що це побутова травма,
оскільки, як поясняв позивач своєму
сину, його про це попросив співробітник
ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» ОСОБА_3 Самого
моменту травмування позивача свідок не
бачив, і всі обставини, які він виклав
суду, йому відомі тільки зі слів батька.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснив суду, що у в червні 2013
року він працював забійником скота ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя». Чи травмувався ОСОБА_1
на виробництві він не бачив. Яри не
справні постійно, про це майстер та
начальник цеха знають, оскільки
подавались відповідні заявки. В
подальшому ОСОБА_1 сказав свідку, що
впав на руку при виконанні своїх
обов'язків на роботі, але цього ніхто не
бачив. Обставин травмування ОСОБА_1 він
не бачив, про його травму нікому не
повідомляв, причину травми не знає,
конкретні яри, внаслідок яких була
травма, він не знає, керівництву про
зламані яри нічого не казав.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 пояснив суду, що у в червні 2013
року він працював засольщиком на ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя», на одній ділянці з
ОСОБА_1, там були зламані ящики, але
письмово про це він нікому не
повідомляв, факту травмування не бачив.
В подальшому ОСОБА_1 сказав свідку, що
впав на руку при виконанні своїх
обов'язків на роботі, але цього ніхто не
бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 пояснила суду, що вона є
дружиною позивача ОСОБА_1 червні 2013
року її чоловік прийшов додому з
роботи, а працював він обвальщиком на
ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», і повідомив їй, що
в нього болить рука, оскільки на роботі
на нього впали яри, він впав і вдарився
рукою. До лікаря не пішов, оскільки
необхідно було працювати. В серпні 2013
року він звернувся до лікаря, і в
лікарні сказали, що у ОСОБА_1 перелом,
тому потрібна операція. Але в лікарні
ОСОБА_1 не повідомив про виробничу
травму, оскільки, як повідомив дружині
ОСОБА_1, йому по телефону дзвонив
співробітник ОСОБА_3 і просив в
загрозливій формі сказати про те, що
травма сталась вдома. Самого факту
травмування вона не бачила і всі
обставини травмування їй відомі зі
слів свого чоловіка ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення учасників
процесу та свідків, встановивши
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
18.03.2013 року по 30.01.2014 року він працював
за трудовим договором у ТОВ «ПЖК -
Запоріжжя» на посаді обвалювальника
м'яса 5 розряду, що підтверджується
копією трудової книжки позивача (а.с.12),
та не оспорюється сторонами.

12.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
директора ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» із
заявою про створення комісії та
організацію проведення розслідування
за фактом нещасного випадку на
виробництві, що стався 20.06.2013 року о 14:00
год. (а.с.13).

Комісію з розслідування нещасного
випадку створено за наказом директора
ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» від 12.09.2013 року №570
за участю провідного інженера з
охорони праці і технічної документації
ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», страхового
експерта з охорони праці відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя,
начальнику цеху з переробки м'яса та
члену профспілкового комітету.

В ході розслідування нещасного випадку
комісією було встановлено наступне.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 від
24.09.2013 року зазначено, що причиною
отриманої травми стали пошкоджені яри,
які впали на підлогу при їхньому
вибовкуванні. Падаючі яри по інерції
потягли за собою й ОСОБА_1, який в
результаті падіння отримав травму
руки. З цього приводу, п.3.11.4 Інструкції
з охорони праці №79.38-2013 для
обвалювальника м'яса, передбачено, що
«не допускається при переміщенні
вантажів в ящиках (ярах) штовхати їх від
себе». ОСОБА_2 з п.4.7. зазначеної
Інструкції працівник зобов'язаний
доповідати своєму безпосередньому
керівнику про виявлені несправності та
неполадки, виявлені під час роботи.
Позивач був ознайомлений з цією
Інструкцією та пройшов перевірку знань
з охорони праці, що підтверджується
Протоколом №29 від 08.04.2013 року, втім не
повідомив керівництво цеху ані про
виявлені несправності, ані про
отриману травму. Відповідно до ст. 14
Закону України «Про охорону праці»
працівник зобов'язаний дбати про
особисту безпеку і здоров'я, а також про
безпеку і здоров'я оточуючих людей в
процесі виконання будь-яких робіт чи
під час перебування на території
підприємства. Працівник несе
безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог. Втім,
вимоги законодавства та внутрішніх
нормативних актів з охорони праці були
проігноровані Позивачем, що ставить
під сумнів причини отримання травми за
таких обставин, про які він заявляє.

Листок непрацездатності серії АГВ
№274127, виданий ОСОБА_1 ТОВ «ВітаЦентр»
11.09.2013 року у зв'язку із загальним
захворюванням невиробничого у
характеру (травма у побуті). Той факт, що
за період з 20.06.2013 року по 21.08.2013 року
Позивач не звертався за медичною
допомогою до ТОВ «ВітаЦентр»
підтверджується довідкою №01-613 від
17.09.2013 року, в якій мається посилання на
анамнез травми: «...травма у побуті, два
місяці тому на вулиці впав з упором на
праву руку. За медичною допомогою не
звертався». Слід також звернути увагу,
що в документах, доданих до позовної
заяви (висновок спеціаліста №37Д від
24.01.2014 року, що містить посилання на
історію хвороби ОСОБА_1 №3437-235 та
амбулаторну карту на ім'я ОСОБА_1.) мають
місце протиріччя у словах Позивача
щодо дати отримання ним травми: «...за
даними представленої історії хвороби
№3437-235...Зі слів хворого травма в липні
2013 р. побутова...» (висновок спеціаліста
№37Д, арк. 2); «...за даними амбулаторної
карти ... записи якої ведуться з 2006 р.
22.08.2013 р. оглянутий травматологом... В
анамнезі: травма у побуті 2 місяці тому
на вулиці впав з упором на праву
кінцівку...» (висновок спеціаліста №37Д).

При розгляді комісією факту отримання
Позивачем виробничої травми, були
опитані працівники цеху з переробки
м'яса (ковбасне відділення, ділянки
обвалки та засолки м'яса), які 20.06.2013
року знаходились на робочих місцях:
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23
Зазначені працівники в пояснювальних
записках вказали на відсутність
відомостей відносно факту падіння
працівника ОСОБА_1 Окрім цього були
опитані працівники, на яких Позивач
посилається як на свідків нещасного
випадку: гр. ОСОБА_7 (протокол
опитування потерпілого, свідків та
інших осіб, причетних до нещасного
випадку, що стався 20.06.2013 р. з
обвалювальником м'яса ОСОБА_1.) , та гр.
ОСОБА_10 (пояснювальна записка від 19.09.2013
року). Зазначені особи показали, що не
бачили момент падіння гр. ОСОБА_1, що
прямо суперечить доводам Позивача.
Опитування ОСОБА_9 (свідок, про якого
зазначено у позовній заяві) комісією не
проводилось, оскільки ОСОБА_1 у своїх
поясненнях (протоколи опитування
потерпілого від 16.09.2013 року, пояснення
від 24.09.2013 року) не посилався на нього,
як на свідка обставин травмування, до
того ж зазначений працівник, за своїми
трудовими обов'язками (боєць скоту), не
міг знаходитись на ділянці обвалки
м'яса впродовж своєї робочої зміни
(відповідно до виписки з
розстановочного штату по ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя» ОСОБА_9 не є
працівником обвалочного відділення
цеху з переробки м'яса). Окрім цього, на
момент проведення розслідування
ОСОБА_9 був звільнений з підприємства
на підставі ст. 38 КЗпП України, згідно з
наказом № 525-к від 14.08.2013 року.

ОСОБА_1 листі непрацездатності серія
АГВ № 274127 та письмовій відповіді на
запит по ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» головного
лікаря ТОВ «Віта Центр» за № 01-613 від
17.09.2013р. зареєстровано побутову травму.

2. Безпосередні свідки травмування
ОСОБА_1 відсутні.

3. Майстер обвалочної дільниці ОСОБА_7
не бачила момент падіння ОСОБА_1

4. Факт травмування ОСОБА_1 на робочому
місті працівниками ОСОБА_17 та ОСОБА_12
не підтверджено (а.с.4-7.)

Вищезазначені обставини також
підтверджуються копіями пояснювальних
записок: ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_24,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_17, ОСОБА_13 від
16.09.2013 р., ОСОБА_16 від 17.09.2013 р., ОСОБА_10,
ОСОБА_25, ОСОБА_15 від 19.09.2013р., ОСОБА_12 від
26.09.2013 року (а.с.63-74).

Таким чином, комісія дійшла висновку,
що нещасний випадок з обвалювальником
м'яса ОСОБА_1 не підпадає під дію п.15
Порядку проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань та аварій на
виробництві, затвердженого постановою
КМУ від 30.11.2011 р. № 1232, вважати його не
пов'язаним з виробництвом.

Отже, розслідування нещасного випадку
було проведено відповідно до вимог
діючого законодавства, та складений
передбачений Порядком акт виходячи з
письмових матеріалів, пояснень та
обставин, які були встановлені
комісією, яка не встановила
підтверджень, що 20.06.2013р. з ОСОБА_1
стався нещасний випадок на
виробництві. Тому підстав для визнання
незаконним акту за формою Н-5 від
11.10.2013р., суд не вбачає. Суд також не
вбачає підстав для визнання нещасного
випадку із ОСОБА_1 таким, що пов'язаний
із виробництвом, оскільки належні
докази цього суду надані не були..

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 пояснили суду, що очевидцями
травмування ОСОБА_26 вони не були і про
наявність виробничої травми їм відомо
тільки зі слів позивача ОСОБА_1 Суд
критично відноситься до цих показань,
оскільки показання свідків стосовно
отримання ОСОБА_1 травми на виробництві
є опосередкованими та сформовані на
підставі повідомлень позивача ОСОБА_1,
який є особою, що заінтересована в
результатах розгляду справи.

Окрім того, згідно ст. 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, що спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999р. факт
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
розслідується згідно з Порядком
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань i аварій на виробництві
(далі - Порядок), затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.201 1p. № 1232.

ОСОБА_1 потерпілий або працівник, який
його виявив, чи інша особа - свідок
нещасного випадку, повинні негайно
повідомити безпосереднього керівника
робіт чи іншу уповноважену особу
підприємства. Як вбачається з
матеріалів справи, письмових пояснень
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_24, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_17, ОСОБА_13 від 16.09.2013 р.,
ОСОБА_16 від 17.09.2013 р., ОСОБА_10, ОСОБА_25,
ОСОБА_15 від 19.09.2013р., ОСОБА_12 від 26.09.2013
року (а.с.63-74), пояснень позивача ОСОБА_26
та свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були допитані
судом, жодна з вказаних осіб не
повідомляла адміністрації ТОВ
«ПЖК-Запоріжжя» про будь-які нещасні
випадки, які мали місце 20 червня 2013р. на
підприємстві

Окрім того, відповідно до п.14 Порядку,
складання акту за ф.Н-1 про нещасний
випадок на виробництві входить до
повноважень комісії з розслідування
нещасного випадку, а не до компетенції
роботодавця. Роботодавець відповідно
до п.10, п. 17 Порядку наказом утворює
комісію з розслідування нещасного
випадку та затверджує складені
комісією акти.

ОСОБА_1 факт настання нещасного випадку
встановлено рішенням суду,
розслідування організовує
територіальний орган
Держгірпромнагляду за місцем настання
нещасного випадку та утворює комісію у
складі не менш як чотири особи.

Отже, вимога ОСОБА_1 щодо зобов'язання
керівництва ТОВ «ПЖК-Запоріжжя»
скласти акт про нещасний випадок за
формою Н-1 не заснована на законі, а тому
задоволенню не підлягає.

Враховуючі викладені обставини суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є необґрунтованими, не
засновані на законі, а тому не
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні
позову, відповідно до ст.88 ЦПК України
суд не вбачає правових підстав для
стягнення судових витрат з
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 8, 10, 81, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Запорізької
області через Заводський районний суд
м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 01
вересня 2014 року.

Суддя
Р.В. Сінєльнік