Ухвала

іменем україни

7 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця», ОСОБА_5,
приватного акціонерного товариства
«Страхова група ТАС» про відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» на рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилалася на те,
що в результаті аварії, що сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1 на залізничному переїзді в
с. Городище, в районі м. Марганця,
Дніпропетровської області, загинула її
донька ОСОБА_6 Внаслідок чого позивачу
завдано моральну шкоду. На думку
позивача аварія сталася як з вини
державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (далі - ДП
«Придніпровська залізниця»), так і з
вини відповідача ОСОБА_5, який як
фізична особа-підприємець є власником
автобуса БАЗ-А079 «Еталон», тому вони
повинні нести солідарну
відповідальність. Крім того, на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 19 листопада
2009 року ОСОБА_5 застрахував свою
цивільно-правову відповідальність у
закритому акціонерному товаристві
«Страхова група «ТАС»,
правонаступником якого є приватне
акціонерне товариство «Страхова група
«ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»),
забезпеченим транспортним засобом за
яким є автобус БАЗ-А079-04 «Еталон».

Враховуючи зазначене, просила стягнути
солідарно з ДП «Дніпровська
залізниця», ОСОБА_5, ПрАТ «СГ «ТАС»
моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь
ОСОБА_4 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2 550 грн.

Стягнуто з ДП «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_5 солідарно на
користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 97 450 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати оскаржувані судові рішення в
частині задоволених позовних вимог до
ДП «Придніпровська залізниця» та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
про стягнення солідарно з відповідачів
заподіяної їй моральної шкоди
внаслідок смерті її доньки, суд
апеляційної інстанції погодився з
висновками суду першої інстанції, про
те, що оскільки внаслідок зіткнення
двох транспортних засобів загинула
донька позивача, то володільці таких
джерел підвищеної небезпеки несуть
солідарну відповідальність.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
виходив з засад розумності і
справедливості. ПрАТ «СГ «ТАС» несе
відповідальність по відшкодуванню
моральної шкоди, заподіяної життю та
здоров'ю потерпілого, у межах ліміту
відповідальності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт; 3) в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Згідно із ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо
внаслідок взаємодії джерел підвищеної
небезпеки було завдано шкоди іншим
особам, особи, які спільно завдали
шкоди, зобов'язані її відшкодувати
незалежно від їхньої вини.

Задовольняючи частково позов, суди
правильно виходили з того, що оскільки
внаслідок зіткнення двох транспортних
засобів - джерел підвищеної небезпеки
(автобуса та поїзда) загинула донька
позивача, яка була пасажиром автобуса,
то володільці цих джерел підвищеної
небезпеки несуть солідарну
відповідальність перед позивачем. Крім
того, при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди судами
враховано вимоги розумності і
справедливості.

До таких висновків суди першої та
апеляційної інстанції дійшли на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилались як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 14
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька О.В. Кафідова І.М.
Фаловська