УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів, за касаційними скаргами
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 4 серпня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 16
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, посилаючись на те, що 17
вересня 2008 року між нею та відповідачем
був зареєстрований шлюб. У шлюбі у них
народилася донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає з нею в Чернівецькій
області. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
дитини.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 4 серпня 2014 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ј частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14 лютого 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
16 вересня 2014 року рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 4 серпня 2014
року скасовано у частині визначення
розміру аліментів, ухвалено нове
рішення. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 тис. грн
щомісячно, починаючи з 14 лютого 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття. У
решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просив скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від 16
вересня 2014 року, ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_7 просив скасувати рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 4 серпня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 16
вересня 2014 року, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційних скарг та
залишення без змін рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 4 серпня 2014 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 16
вересня 2014 року, оскільки вони законні
та обґрунтовані, так як відповідно до
ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів в твердій грошовій
сумі.

Враховуючи майновий стан відповідача,
який протягом року, що передував
зверненню до суду, не працюючи, мав
можливість внести на банківські
рахунки кошти в сумі, що перевищує 200
тис. грн, стан його здоров`я,
(відсутність протипоказань до
будь-якої роботи), майновий стан
позивача, яка є інвалідом, а також
переважно інтереси неповнолітньої
дитини, прожитковий мінімум на
утримання якої визначений державою
складає суму 1032 грн, колегія суддів
апеляційного суду обґрунтовано
вважала за можливе стягнути з
відповідача аліменти в твердій
грошовій сумі 2 тис. грн щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня