ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
відділ державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції, про виключення з
акту опису майна та звільнення з-під
арешту-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 ,третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ, про
виключення з акту опису майна та
звільнення з-під арешту.

В позовній заяві покликається на ту
обставину, що 24 грудня 2013 року
Володимир-Волинським міським судом
було ухвалено рішення, відповідно до
якого було вирішено стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 06.07.2007 року у
розмірі 23 019 грн.

16 січня 2014 року Володимир-Волинським
міським судом відповідно до цього
рішення був виданий виконавчий лист.

05 лютого 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції - Невмержицьким С.В.
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження відповідно
зазначеного виконавчого листа.

29 червня 2014 року позивач, керуючи
автомобілем марки ГАЗ- САЗ 3507, д.н.з.
НОМЕР_1, 1986 року випуску у с.Вишнів,
Любомльського району, Волинської
області, був зупинений працівниками
ДАІ, які повідомили, що даний
автомобіль знаходиться у розшуку і
його необхідно вилучити оскільки на
нього накладений арешт ВДВС
Володимир-Волинського МРУЮ.

Даний автомобіль він придбав у
відповідачки ще у жовтні 2013 року,
передавши їй особисто 12 000 грн. і не
знав про існування будь-яких обтяжень
на даний автомобіль.

29 червня 2014 року державним виконавцем
був складений акт опису й арешту майна,
згідно з яким було описано та накладено
арешт на автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3507,
д.н.з. НОМЕР_1, 1986 року випуску, який
належить позивачу, оскільки він
повністю розрахувався за даний
автомобіль із попередньою власницею і
не має жодного відношення до боргових
зобов'язань відповідачки.

Пояснивши дану ситуацію державному
виконавцю, йому було дозволено
прийняти вилучений автомобіль на
відповідальне зберігання до вияснення
обставин по даному спору.

Вважаю, що опис та арешт майна був
проведений незаконно з наступних
підстав.

Відповідно до повідомлення № 230 від 21
травня 2014 року, яке надійшло з
Нововолинського МРЕВ вбачається, шо у
відповідачки є ще декілька автомобілів
на які накладено арешт, а тому вважає,
що боргові зобов'язання відповідача
ОСОБА_2 перед банком є забезпеченими в
повному обсязі, так як банк може
задоволити свої вимоги щодо повернення
коштів за рахунок рухомого майна
боржника. І в даному випадку рухоме
майно повністю відповідає сумі боргу і
навіть перевищує її, тому немає
необхідності накладати арешт та
вилучати особисте майно боржника яке
було продано добросовісному набувачу
до винесення постанови про накладення
арешту.

Опис та арешт особистого майна, а саме
автомобіля, ставить позивача в скрутне
становище, так як він не
працевлаштований, має на забезпеченні
двох малолітніх дітей і саме спірний
автомобіль є єдиним засобом для
утримання сім»ї.

Просить виключити з опису та звільнити
з під арешту автомобіль марки ГАЗ-САЗ
3507, д.н.з. НОМЕР_1, 1986 року випуску,
синього кольору, № шассі НОМЕР_2.

В судовому засіданні під час розгляду
справи позивач ОСОБА_1 позов підтримав,
просить його задовольнити з підстав,
викладених у тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала
повністю, подала суду письмову заяву
про визнання позову та про розгляд
даної справи у її відсутність.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ для
участі у розгляді справи не з»явився.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши зібрані у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року
Володимир-Волинським міським судом
було ухвалено рішення, відповідно до
якого було вирішено стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 06.07.2007 року у
розмірі 23 019 грн.

16 січня 2014 року Володимир-Волинським
міським судом відповідно до цього
рішення був виданий виконавчий лист.

05 лютого 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції - Невмержицьким С.В.
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження відповідно
зазначеного виконавчого листа.

Дана обставина стверджується
постановою про відкриття виконавчого
провадження.

29 червня 2014 року державним виконавцем
був складений акт опису й арешту майна,
згідно з яким було описано та накладено
арешт на автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3507,
д.н.з. НОМЕР_1, 1986 року випуску, що
стверджується відповідною постановою
та актом.

Як вбачається з копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого Нововолинським МРЕВ
УДАІ УМВС України у Волинській області,
автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3507, д.н.з.
НОМЕР_1, 1986 року випуску, зареєстрований
за відповідачем ОСОБА_2

Як пояснив позивач, даний автомобіль
ним було придбано у відповідачки ще у
жовтні 2013 року, передавши їй особисто 12
000 грн.

Дана обставина відповідачем ОСОБА_2
визнана повністю.

Як вбачається з копії страхового
полісу АІ/2216914 обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, страхувальником
цивільно-правової відповідальності як
власника автомобіля марки ГАЗ-САЗ 3507,
д.н.з. НОМЕР_1, 1986 року випуску, є позивач
ОСОБА_1

Відповідно до ст. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Примусове відчуження об'єктів права
власності може бути застосоване лише
як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього та повного відшкодування
їх вартості, крім випадків,
встановлених частиною другою статті 353
цього Кодексу.

За таких обставин справи, з урахуванням
заяви відповідача про визнання позову,
суд приходить до висновку, що
заплативши відповідачу ОСОБА_2 повну
вартість спірного автомобіля, маючи
право на володіння та керування даним
автомобілем, в результаті акту опису та
арешту даного автомобіля було порушено
майнові права позивача ОСОБА_1, а тому
його позовні вимоги підставні та
підлягають судовому захисту шляхом
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 175, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.41 Конституції
України, ст. 321 ЦК України, ч. 1 ст. 59
Закону України «Про виконавче
провадження»,суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Виключити з акту опису та арешту майна,
складеного 29 червня 2014 року державним
виконавцем ВДВС Володимир-Волинського
МРУЮ Хмелюком Тарасом Михайловичем, та
звільнити з під арешту автомобіль
марки ГАЗ-САЗ 3507, д.н.з. НОМЕР_1, 1986 року
випуску, синього кольору, № шассі
НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
подається на протязі десяти днів з дня
його проголошення через
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області та набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду
О.В. Лященко