РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/10295/14-ц

Провадження: 2/643/3937/14

27.08.2014року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій
зазначила, що 15.01.1994року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції м.Харкова, актовий запис №39.
Від даного шлюбу мають повнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне
життя не склалося із-за відсутності
порозуміння. Шлюбні відносини не
підтримують з 1996р. Спільне
господарство не ведеться. Спору про
поділ майна не має. Подальше зберігання
шлюбу неможливе. Просить шлюб
розірвати.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, але надала до суду заяву в
якій зазначила що свої позовні вимоги
вона підтримує в повному обсязі та
просить розглядати справу за її
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву в якій
зазначив, що проти розірвання шлюбу з
позивачкою він не заперечує, просить
розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов слід задовольнити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
15 січня 1994 року, шлюбні відносини
припинені, на теперішній час спору щодо
розподілу майна немає, спільне
господарство не ведеться, виникли
неприязні стосунки. Примирення між
сторонами неможливе. У зв'язку з
викладеним суд дійшов до висновку, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 110,112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 10, 57, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 15 січня 1994 року в
відділі реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції міста Харкова, актовий запис №
39 - розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Копію рішення направити до
Московського відділу реєстрації актів
цивільного стану м. Харкова для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.М.Довготько