Провадження №
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 19.10.2009 року позов було
задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2
на користь ВАТ «Універсал Банк»
заборгованість за кредитним договором
№СL2663 від 22.10.2007 року в розмірі 81803,72
грн., а також вартість судового збору у
розмірі 818,04 грн. та 252,00 грн. витратна
ІТЗ.

22.07.2014 року державний виконавець ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3
звернувся з заявою, в якій просив
змінити спосіб і порядок виконання
рішення, а саме: звернути стягнення на
майно боржника шляхом реалізації ?
частини квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1.

Свої вимоги державний виконавець
мотивував тим, що у відділі ДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві на
виконанні перебуває зведене виконавче
провадження ВП №37538451 про стягнення
боргу з ОСОБА_1 на користь стягувачів,
по якому 15.04.2013 року, 29.04.2013 року та 04.07.2014
року державним виконавцем винесено
постанови про відкриття виконавчих
проваджень.

Впродовж здійснення виконавчого
провадження було накладено арешт на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно до довідки форми №3, наданої
ЦОС №1505, в зазначеній квартирі
прописані неповнолітні діти, а саме:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, державний виконавець
зазначав, що на його лист, який був
направлений 04.06.2014 року до Органу опіки
та піклування Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації,
останнім надана відповідь про те, що
вони не можуть надати дозвіл на
реалізацію майна боржника задля
запобігання порушенню житлових прав
дітей

Державний виконавець та учасники
виконавчого провадження в судове
засідання не з'явилися, будучи про
місце і час судового засідання
повідомленими належним чином, про
причини неявки не сповістили.

Враховуючи, що учасники цивільного
процесу були належно проінформовані
про час і місце судового засідання
відповідно до ч. 3,4 ст. 74 ЦПК України
шляхом завчасного направлення цим
особам повістки-повідомлення з
приводу вчинення даної процесуальної
дії, у якій їх участь не є обов'язковою,
тому правові підстави для забезпечення
обов'язкової участі заявниці в
судовому засідання відсутні.

Дослідивши матеріали заяви про
встановлення або зміну способі і
порядку виконання рішення, оцінивши в
сукупності надані докази, суд
приходить до висновку на підставі
наступного.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконання або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Так, конструкція зазначеної статті
передбачає, що у процесі виконання
виконавчого документа можуть
виникнути обставини, що перешкоджають
або утруднюють примусове виконання. До
таких можна віднести обставини, які
свідчать про те, що майнове становище
боржника не дає змоги виконати вимоги
виконавчого документа у встановлені
строки чи є спосіб або порядок
виконання більш вигідний для боржника.

За таких обставин, при вирішенні
питання про зміну способу виконання
рішення суд повинен з'ясовувати
обставини, що свідчать про
неможливість виконання рішення,
встановити чи є вони винятковими та
такими, що дають підстави для зміни
способу і порядку його виконання.

Судом встановлено, що у відділі
державної виконавчої служби
Солом'янського РУЮ в м. Києва
знаходиться на виконанні зведене
виконавче провадження ВП №37538451 про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
стягувачів, в якому 15.04.2013 року, 29.04.2013
року та 04.07.2014 року державним
виконавцем винесено постанови про
відкриття виконавчих проваджень.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно з ч.5 ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті, вилученні та примусовій
реалізації, в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Між тим, згідно з Законом України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право на звернення
стягнення на майно та кошти боржника,
щодо наявності яких він зобов'язаний
здійснити запити і відповідно до
отриманих відомостей вчиняти
виконавчі дії.

Державний виконавець зазначав, що
впродовж здійснення виконавчого
провадження ним було накладено арешт
на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 на праві власності.
Однак заявником не було надано
належних та допустимих доказів про
накладення такого арешту на вказану
частину квартири.

Водночас, з матеріалів справи та зі
змісту відповіді №22184 (И-2013) від 15.10.2013
року Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, вбачається, що по
даним Бюро ? частина АДРЕСА_2 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, видане відділом приватизації
Залізничної районної державної
адміністрації 13.07.1994 року. Проте, станом
на 22.07.2014 року доказів про
зареєстроване право власності не
надано, а тому суд оцінює таке
твердження державного виконавця
критично.

Крім того, відповідно до листа 108-6756/01
від 20.06.2014 року орган опіки та
піклування Солом'янської районної в м.
Києві державної адміністрації
зазначав, що відповідно до ст. 18 ЗУ «Про
охорону дитини», ст. 12 ЗУ «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей»,
Конвенції про права дитини, він не може
надати дозвіл на реалізацію ? частини
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,
оскільки право користування якою мають
малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а у разі реалізації
частини жилої площі вона буде зменшена,
що порушить права дітей.

З огляду на викладене, суд погоджуються
з таким твердженням органу опіки,
оскільки у разі реалізації частини
квартири дійсно будуть порушуватись
права малолітніх осіб, що є
недопустимим.

Також встановлено, що на виконанні у
ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києва
перебуває зведене виконавче
провадження ВП №37538451, стягувачами,
окрім ПАТ «Універсал Банк», є
Акціонерний банк «Діамант» та ОСОБА_6,
які мають окремі предмети стягнення, в
той час процесуальне законодавство
України не передбачає порядок
встановлення або зміну способу і
порядку виконання декількох рішень в
межах однієї справи.

При цьому державний виконавець,
заявляючи вимогу про зміну способу і
порядку виконання рішення суду шляхом
звернення стягнення на вищевказану
квартиру, окрім посилання на
нормативні акти, не зазначив жодних
обставини, що перешкоджають або
утруднюють примусове виконання
рішення суду, а також не визначив, в
чому виявляється винятковість цих
обставин, покликана на необхідність
зміни способу і порядку виконання
рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що правові підстави для
задоволення заяви відсутності.

Керуючись ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського РУЮ у м.Києві ОСОБА_3 про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з отримання копії ухвали.

Суддя: