Справа № 362/7270/13-ц Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/5066/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

2 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 25 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Барахтівської сільської ради
Васильківського району Київської
області, третя особа - Управління
Держземагенства у Васильківському
районі Київської області про визнання
незаконними рішень органу місцевого
самоврядування, визнання незаконним і
скасування державного акту на право
приватної власності на землю та
кадастрового номеру, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом та збільшивши позовні
вимоги, просила:

визнати протиправним та скасувати
рішення Барахтівської сільської ради,
яким затверджено технічну
документацію по виготовленню
державного акту на право власності
на землю по АДРЕСА_1 на ім.'я ОСОБА_2;

визнати незаконним рішення
Барахтівської сільської ради про
визнання недійсним Акту комісії з
питань землевпорядкування
Барахтівської сільської ради від 6
квітня 2012 року;

визнати незаконним та скасувати
рішення Барахтівської сільської ради
Васильківського району Київської
області № 293-19-УІ-2012 року від 19
листопада 2012 року в частині відміни
рішення № 235-20-У-2008 від 09 жовтня 2008 року
про передачу ОСОБА_1 у приватну
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_2;

скасувати державний акт серії І-КВ №
069213 на право приватної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 , що
виданий на ім'я ОСОБА_2 та відповідний
кадастровий номер.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй
на підставі рішення 22 сесії У скликання
Барахтівської сільської ради від 9
жовтня 2008 року за № 235-20-У-2008 був наданий
дозвіл на приватизацію земельної
ділянки площею 0,15 га, по АДРЕСА_2. При
виготовленні технічної земельної
документації виявилося, що на її
земельну ділянку накладається
земельна ділянка відповідача ОСОБА_2 і
факт самовільного зайняття
відповідачем частини належної
позивачу земельної ділянки
підтверджується актом від 6 квітня 2012
року, який цього-ж дня було незаконно
скасовано земельною та
адміністративною комісією сільської
ради. Вважає, що накладення земельних
ділянок виникло при виготовленні
технічної документації із
землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
ОСОБА_2 на земельну ділянку. При
виготовленні державного акту на ім.'я
відповідача були допущені порушення
вимог ст.198 ЗК України, Інструкції
«Про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі» щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі та погодження меж із
суміжними землекористувачами.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 червня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на незаконність і
необґрунтованість рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не було доведено факт
порушення відповідачем меж земельної
ділянки, якою користується ОСОБА_1

Також зазначено, що накладення
земельної ділянки відповідача ОСОБА_2
для особистого селянського
господарства на земельну ділянка
ОСОБА_1 було усунуто ним під час
розгляду цивільної справи в суді
шляхом виготовлення іншої
землевпорядної документації, а вимог
щодо скасування рішення Барахтівської
сільської ради № 459-32-УІ-2014 від 6 березня
2014 року про передачу суміжному
землекористувачу земельної ділянки,
позивач не пред'являв.

Висновки суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову колегія суддів вважає
вірними, так як вони відповідають
обставинам справи і узгоджуються із
вимогами закону.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням 20-ої сесії У скликання
Барахтівської сільської ради
Васильківського району Київської
області № 235-20-У-2008 від 9 жовтня 2008 року
ОСОБА_1 було передано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,15 га для обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_2. (а.с.18).

1 серпня 2012 року Рішенням цієї-ж Ради
№ 251-17-УІ-2012 ОСОБА_1 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,15 га для ведення
особистого селянського господарства
в АДРЕСА_1 після узгодження меж із
сусідами. (а.с.19).

Рішенням Барахтівської сільської ради
Васильківського району № 293-19-УІ-2012
року від 19 листопада 2012 року рішення
від 9 жовтня 2008 року за № 235-20-У-2008 в
частині передачі у власність ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,15 га для
обслуговування житлового будинку
відмінено і визнано таким, що
втратило чинність. (а.с.40).

Протоколом №3 спільного
засідання земельної та
адміністративної комісії сільської
Ради від 6 квітня 2012 року вирішено
провести обстеження земельних
ділянок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с.52).

Цього-ж дня, 6 квітня 2012 року
складено акт виїзду комісії з питань
землевпорядкування, згідно якого
встановлено межі земельної ділянки
ОСОБА_1, які відповідають
кадастровому плану з посиланням на
рішення Барахтівської сільської ради
від 9.10.2008 року про передачу ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,18га. (а.с.53).

Пртоколом№4 засідання земельної
та адміністративної комісії
сільської Ради від 6 квітня 2012 року
відмінено акт виїзду комісії з
питань землевпорядкування та
визнано його недійсним. (а.с.54).

Згідно листів Барахтівської сільської
ради №№ 116 і 118 від 16 травня та 7 червня
2013 року передача земельної ділянки
ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 площею 0,15 га
відмінена Радою через
невідповідність місця її розташування
та цільового призначення згідно
Генерального плану с. Барахти, а
технічна документація із землеустрою
на ім'я позивача по АДРЕСА_3 не
відповідає оригіналу рішення
Барахтівської сільської ради №
235-20-У-2008 від 9.10.2008 року.

Так, у технічній документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку ОСОБА_1,
виготовленій ТОВ «Компанія Мегаполіс»
в 2009 році, міститься ксерокопія
рішення Барахтівської сільською Ради
від 9 жовтня 2008 року про надання
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,18 га
(а.с.56).

Відповідно до свідоцтва про
право особистої власності, виданого 9
січня 2002 року ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить
житловий будинок із будівлями та
спорудами, розташований в АДРЕСА_1.
(а.с.92).

25 вересня 1998 року рішенням
Барахтівської сільської ради № 3
затверджено технічну документацію та
передано безкоштовно у приватну
власність ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,191 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1.

28 грудня 1999 року на підставі
вказаного рішення Ради ОСОБА_2 видано
оспорюваний державний акт на право
приватної власності на землю площею
0,191 га із цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель. (а.с.93).

Згідно протоколу проведення перевірки
документації із землеустрою та
обмінного файлу Управління
Держземагенства у Васильківському
районі від 18.04.2012 року та листа
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області №
10-20/758 від 18.02.2013 року, межі земельної
ділянки позивача по АДРЕСА_3
перетинаються з межами земельної
ділянки відповідача, кадастровий №
:01:022:0010, площею 0,2000 га для ведення
особистого селянського господарства.
(а.с.8,9).

Також судом було встановлено, що за час
розгляду справи в суді першої
інстанції ОСОБА_2 на підставі рішення
Барахтівської сільської ради №
459-32-УІ-2014 від 6 березня 2014 року передано
у власність для ведення особистого
селянського господарства земельну
ділянку площею 0,3000 га за тією ж адресою
по АДРЕСА_1, яка лише межує з земельною
ділянкою, якою користується ОСОБА_3
від точки «Г» до точки «Д», а від точок
«Д»-«А» з іншою земельною ділянкою, що
розташована по АДРЕСА_1, площею 0,191 га,
для будівництва та обслуговування
житлового будинку (а.с.76, 80) та належить
відповідачеві на підставі державного
акту серії І-КВ № 1 від 28 грудня
1999 року.

Встановивши вказані обставини, з
врахуванням предмету позовних вимог,
доказів сторін на підтвердження -
заперечення позову, вимог закону, які
регулюють спірні правовідносини, суд
першої інстанції прийшов до законного
і обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Статтею 125 Земельного кодексу України
визначено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

З врахуванням вказаних вимог закону,
а також ст.ст.116, 118 Земельного кодексу
України ОСОБА_1 не набула право
власності на земельну ділянку
площею 0,15 га із цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, надану їй 1 серпня 2012
року рішенням Барахтівської
сільської Ради № 251-17-УІ-2012, вказана
земельна ділянка в натурі їй не
відводилась, державна реєстрація
права власності на землю на її ім.'я
не проведена.

Відповідає вимогам закону і висновок
суду щодо недоведеності позивачем
тієї обставини, що їй у приватну
власність рішенням Барахтівської
сільської Ради були передані 2 (дві)
земельні ділянки.

За таких обставин, коли у позивача в
установленому законом порядку право
приватної власності на землю не
виникло, тому відповідно до ст.3 ЦПК
України відсутні підстави вважати
права позивача порушеними.

Оскаржувані рішення Барахтівської
сільської ради про визнання недійсним
Акту комісії з питань
землевпорядкування Барахтівської
сільської ради від 6 квітня 2012 року та
рішення № 293-19-УІ-2012 року від 19
листопада 2012 року в частині відміни
рішення № 235-20-У-2008 від 09 жовтня 2008 року
про передачу ОСОБА_1 у приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_2
прийняті в межах повноважень
сільської ради, визначених статтями
12, 158 Земельного кодексу України і
підстав для визнання їх незаконними
судом першої інстанції обґрунтовано
не встановлено.

При цьому суд правильно прийняв до
уваги, що рішенням Барахтівської
сільської ради від 9.10.2008 року ОСОБА_1
було передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,15 га для
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1, 27 (г) (а.с.18), а комісією
Барахтівської сільської ради 6
квітня 2012 року виявлено, що при
складанні акту виїзду комісії з
питань землевпорядкування від 6
квітня 2012 року помилково враховано,
що ОСОБА_1 було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,18
га, яке було підшито в технічну
документацію виготовлену на її
ім.'я, а тому земельна і
адміністративна комісія
Барахтівської сільської ради
обґрунтовано відмінила акт виїзду
комісії з питань землевпорядкування
від 6 квітня 2012 року. (а.с.53-54).

Згідно із статтею 22 Земельного
кодексу України ( в редакції 1990 року)
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що в квітні 1998
року, тобто на час дії Земельного
кодексу України ( в редакції 1990 року)
надана ОСОБА_2 земельна ділянка
площею 0, 191 га відповідно до акту про
встановлення на місцевості та
погодження зовнішньої межі земельної
ділянки, відведена на місцевості в
натурі із встановленням меж.

ОСОБА_3 не зазначена в числі суміжних
землекористувачів згідно вказаного
акту та оспорюваного державного акту
на право власності на землю на ім.'я
ОСОБА_2

Графічний звіт з інвентаризаційний
робіт, на який посилається ОСОБА_1
як на доказ позовних вимог, не може
прийматись до уваги, оскільки
відповідно до вимог ст.58 ЦПК України
є неналежним доказом. Вказаний
документ не містить найменування
органу чи посадової особи, яким він
складений, відсутня дата складання
та інша інформація щодо предмета
доказування у справі.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що
оскаржувані рішення Барахтівської
сільської ради про визнання недійсним
Акту комісії з питань
землевпорядкування Барахтівської
сільської ради від 6 квітня 2012 року та
рішення № 293-19-УІ-2012 року від 19
листопада 2012 року в частині відміни
рішення № 235-20-У-2008 від 09 жовтня 2008 року
про передачу ОСОБА_1 у приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_2
не відповідають вимогам ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом акт виїзду
комісії з питань землевпорядкування
від 6.04.2012 року було відмінено
рішенням тієї-ж земельної та
адміністративної комісії
Барахтівської сільської ради,
тобто-тим-же органом, що не
суперечить вимогам Закону України
«Про місцеве самоврядування» і
статтям 12, 158 Земельного кодексу
України.

Інше рішення Барахтівської сільської
ради № 293-19-УІ-2012 року від 19 листопада
2012 року прийняте в межах повноважень
і компетенції ради відповідно до
положень п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» і статей 12,
158 Земельного кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги на
відсутність у справі рішення
Барахтівської сільської ради № 3 від 25
вересня 1998 року, на підставі якого
ОСОБА_2 було видано оспорюваний
державний акт на право приватної
власності на землю площею 0,191 га
підлягають відхиленню, оскільки на
стадії апеляційного розгляду
представником Барахтівської
сільської ради надано належним
чином завірену копію вказаного
рішення Ради та акту про
встановлення на місцевості та
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки.

Доводи апелянта на те, що суд
не витребував копію рішення
Барахтівської сільської ради №
459-32-УІ-2014 від 6 березня 2014 року, яким
ОСОБА_2 передано у власність для
ведення особистого селянського
господарства земельну ділянку площею
0,3000 га є необґрунтованими, оскільки
вказане рішення ради у даній справі
не оспорюється.

Інші доводи апеляційної скарги
про незаконність і необґрунтованість
рішення, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права не заслуговують
на увагу і не впливають на
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: