Справа №461/4749/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року Галицький районний
суд м.Львова в складі: головуючої судді
- Волоско І.Р., при секретарі - Козак Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу
за позовом ТзОВ «Магік» до ОСОБА_1 про
спростування недостовірної інформації
та захист ділової репутації ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТЗОВ «Магік» звернувся
до суду із позовом про спростування
недостовірної інформації та захист
ділової репутації, поширеної
відповідачкою ОСОБА_1 25 квітня 2014 року
під час проведення директором ОСОБА_2
наради із працівниками товариства у
приміщенні корпусу обслуговування
клієнтів за адресою с. Милятичі
ГІустомитівського району Львівської
області. Вимоги обґрунтовують тим, що
відповідачка без пояснень і доказів
почала звинувачувати ОСОБА_2 у дачі
хабарів , незаконній винагороді
державним органам, зокрема СЕС та
екологічній інспекції, які надали
позитивні висновки про допустимість
норм шкідливих викидів, які здійснює
підприємство при виробництві бруківки.
Внаслідок таких дій їй створені
нелюдські умови проживання ,
прирівняні до Чорнобильської
катастрофи, оскільки її земельна
ділянка межує із ділянкою ТЗОВ «Магік».
ОСОБА_1 заявляла, що неодмінно буде
викликати представників місцевих ЗМІ з
метою висвітлення по телебаченню цих
питань, фактично неправдивої
інформації, також, погрожувала, що буде
організовувати перекривання дороги з
с. Давидів до с. Милятичі, щоб клієнти
Позивача не змогли заїжджати на
територію, а відповідно, висловлювала
пряму погрозу перешкоджанню
здійснення господарської діяльності.
Також відповідачка заявила, що
позивачем придбано земельну ділянку
незаконно. Вважає позивач,що поширена
інформація не відповідає дійсності ,
оскільки свою господарську діяльність
підприємство здійснює відповідно до
вимог чинного законодавства, за
погодженням санітарних служб, служб
охорони навколишнього природного
середовища тощо. Щодо земельної
ділянки, то вона придбана приватним
підприємством «Лічнов» на конкурсній
основі, згідно із аукціоном у рамках та
у спосіб який визначено земельним
законодавством України, та передана в
оренду ТзОВ «Магік». Відтак, заяви
відповідачки є надуманими, такими що не
відповідають дійсності та поширюють
неправдиву інформацію, що порочить
ділову репутацію підприємства,
викликає обурення, та може скласти
хибне враження щодо ТЗОВ «Магік», як у
жителів села Милятичі, так і у всіх
інших в т.ч. клієнтів .

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги підтримала, уточнила
такі та просить визнати недостовірною
та такою, що не відпоавідає дійсності,
інформацію, поширену 25.04.2014р.
відповідачкою ОСОБА_1 перед ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у примішенні
ТЗОВ «Магік» про те, що підприємство
внаслідок господарської діяльності
забруднює навколишнє середовище, а
також те , що інертні матеріали, які
завозяться на територію товариства
попадають на земельну ділянку,належну
родині відповідачки, чим порушують
умови проживання; інформацію про те, що
ТЗОВ «Магік» здійснило підкуп, давало
хабарі державним органам, які
відповідальні за проведення перевірки
стану навколишнього середовища , а
також незаконному придбанні земельної
ділянки, яка межує з земельною ділянкою
ОСОБА_1

Просить позивач зобов'язати
ОСОБА_1 спростувати недостовірну
інформацію шляхом направлення
протягом 10 днів з дати винесення
рішення по справі на адресу ТЗОВ
«Магік» та адресу осіб, перед якими ця
інформація була поширена листа із
спростуванням недостовірної
інформації. Зміст листа подали у
позовних вимогах.

Пояснення в обґрунтування позову,
представник ТЗОВ «Магік» надала
аналогічні, викладеним у позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 та її
представник проти позову заперечили та
пояснили ,що жодної неправдивої
інформації щодо ТЗОВ «Магік « не
поширювала, немала на меті принижувати
ділову репутацію позивача. Не
заперечує, що 25.04.2014р. дійсно прийшла на
прийом до директора підприємства
ОСОБА_2 з приводу конструкції по
дробленню щебеню, яка знаходиться
навпроти помешкання її батьків ;
просила підняти вище прилеглий паркан,
за яким насипаються купи піску та
щебеню і при дробленні та насипанні
піску та щебеню чути сильний шум, а при
поривах вітру пісок задуває на город і
подвір'я, особливо коли вітер дме в
сторону житлового будинку, де
проживають батьки , що створює
неможливі умови проживання. Жодних
звинувачень в адресу підприємства не
висловлювала; вимоги вважає надуманими
та безпідставними,в позові просить
відмовити.

Суд, з'ясувавши обставини
справи, заслухавши сторони, свідків,
дослідивши докази, вважає, що у позові
слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 277 ЦК України,
фізична особа права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування такої
інформації. Негативна інформація,
поширена на особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного. Пункт
7 вказаної норми зазначає, що
спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Відповідно до ст.91 ЦК України,
юридична особа здатна мати такі ж права
та обов'язки (цивільну правоздатність),
як і фізична особа, крім тих, які за
своєю природою можуть належати лише
людині. Відтак, юридична особа так само
як і фізична особа має право на
спростування недостовірної
інформації відповідно до ст. 277 ЦК
України.

Судом встановлено, що 25.04.2014р. в
приміщенні корпусу обслуговування
клієнтів ТЗОВ «Магік», що в с.Милятичі,
Пустомитівського району Львівської
області між директором підприємства
ОСОБА_2 та мешканкою села відповідачкою
ОСОБА_1 відбулось спілкування з приводу
екологічної ситуації , яка склалась
внаслідок господарської діяльності
підприємства.

З окрема, як зазначає
відповідачка, вона просила директора
ТЗОВ «Магік» посприяти у підняттю
огорожі території заводу вище,
оскільки, при дробленні та насипанні
піску та щебеню чути сильний шум, а при
поривах вітру цей пісок задуває на
город і подвір'я будинку, який
знаходиться на земельній ділянці, яка
межує із земельною ділянкою
підприємства. ОСОБА_2 вона не ображала,
і у злочинах не звинувачувала. Тим
більше, не ставила під сумнів репутацію
ТЗОВ «Магік», як юридичної особи , і
суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається із змісту
позовної заяви ТЗОВ»Магік»,
звинувачення у дачі хабарів,
незаконній винагороді стосувались
особисто ОСОБА_2: »почала звинувачувати
ОСОБА_2 у дачі хабарів, незаконній
винагороді державним органам, зокрема ,
СЕС та екологічної інспекції»; «ОСОБА_2
з її слів « усе купив». Щодо земельної
ділянки, то така « придбана приватним
підприємством «Лічнов».

Таким чином, суть доводів
ОСОБА_1 фактично стосувались не
підприємства ТзОВ «Магік», а
безпосередньо ОСОБА_2, що є предметом
іншого судового спору.

Суду не надано достовірних
доказів , яка конкретно інформація її
дослівний зміст була поширена
відповідачкою ОСОБА_1 під час розмови з
ОСОБА_2

Як пояснили в судовому засіданні
допитані свідки ОСОБА_3 син директора ,
ОСОБА_5 заступник директора , ОСОБА_4
начальник виробництва вони були
присутні при розмові між директором та
ОСОБА_1; ствердили , що розмова між
останніми була на підвищених тонах ;
відповідачка звинуватила особисто
ОСОБА_2 у підкупі посадових осіб, які
дали дозволи на здійснення
господарської діяльності, говорила, що
буде залучати засоби масової
інформації . Дослівно передати зміст
розмови та конкретну поширену
інформацію свідки не можуть. Інших
сторонніх осіб при цій розмові не було;
свідки вважають поширену
відповідачкою інформацію такою, що не
відповідає дійсності, оскільки їх
підприємство здійснює господарську
діяльність відповідно до чинного
законодавства, відтак, в їх очах ділова
репутація ТЗОВ «Магік» не постраждала.

ТзОВ «Магік» в заявлених позовних
вимогах просить визнати недостовірною
інформацію поширену відповідачкою
ОСОБА_1 25.04.2014р., оскільки така
інформація , на їх думку, є негативною,
може зашкодити діловій репутації
підприємства, скласти хибне враження
про ТЗОВ «Магік», як у жителів села
Милятичі, так і у всіх інших, в т.ч. і
клієнтів підприємства. Разом з тим,
позивач не наводить доказів того, що
відповідачка поширювала щодо нього
недостовірну інформацію саме серед
жителів села чи будь-кого іншого.

Постанова Пленуму Верховного суду
України від 27.03.2009 № 1 «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» п.5 зазначає, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право. Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі. Поширенням
інформації також є вивішування
(демонстрація) в громадських місцях
плакатів, гасел, інших творів, а також
розповсюдження серед людей листівок,
що за своїм змістом або формою порочать
гідність, честь фізичної особи або
ділової репутації фізичної та
юридичної особи. Судам необхідно
враховувати, що повідомлення
оспорюваної інформації лише особі,
якої вона стосується, не може
визнаватись її поширенням, якщо особа,
яка повідомила таку інформацію, вжила
достатніх заходів конфіденційності
для того, щоб ця інформація не стала
доступною третім особам.

З врахуванням обставин справи, аналізу
наведених правових норм , трактування
позивачем розмови між керівником
підприємства ОСОБА_2 та відповідачкою
ОСОБА_1 , як поширення про нього
недостовірної інформації є
безпідставним і не узгоджується із
змістом ст. 277 ЦК України.

Таким чином, з огляду на встановлені
обставини справи, надані докази, суд
вважає, що позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст.ст. 16, 91, 277, 280 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ТЗОВ «Магік» до ОСОБА_1
про спростування недостовірної
інформації та захист ділової репутації
- відмовити .

Термін оскарження рішення суду -
10 днів з моменту його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Галицький районний суд м.Львова.

Суддя І.Р.Волоско.