АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2863/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Коваленко В. І. Доповідач в
апеляційній інстанції Вініченко Б. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючогоВініченка Б.
Б.суддівБондаренка С. І. , Новікова О. М.
при секретаріЯремич В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_10 на
ухвалу Кам'янського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ
«Колос-08», треті особи: ОСОБА_8, ТОВ
«Агрокомінвест-центр» про визнання
недійсним договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року представник ОСОБА_6
ОСОБА_10 звернулася до суду із вказаним
позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог
вказувала, що ОСОБА_6 набула право
власності на земельну ділянку з
кадастровим номером :02:000:0505, яка
розташована в
адміністративно-територіальних межах
села Баландине Кам'янського району
Черкаської області, площею 3, 42 га на
підставі договору міни з ОСОБА_8 від 24
квітня 2013 року.

ОСОБА_6, як власник, передала належну їй
на праві власності вищевказану
земельну ділянку в оренду ТОВ
«Агрокомінвест-Центр» за договором
оренди землі від 03 травня 2013 року, який
був зареєстрований в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Однак, в послідуючому орендареві стало
відомо, що спірна земельна ділянка вже
перебуває в оренді ТОВ «Колос-08» за
договором оренди землі від 01 січня 2008
року, укладеного між попереднім
власником ОСОБА_8 та ТОВ «Колос-08».

Представник позивачки вказувала на
відсутність у вказаному договорі
оренди істотних умов договору, в
зв'язку з чим на підставі ст. 15 ЗУ «Про
оренду землі» просила визнати
недійсним договір оренди землі № б/н
від 01 січня 2008 року, зареєстрований у
Кам'янському відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК»
17 листопада 2008 року за № 20.

15 жовтня 2014 року представник ОСОБА_6
ОСОБА_9 подав до суду заяву про
забезпечення даного позову, вказавши,
що без забезпечення позову відповідач
буде чинити перешкоди щодо реалізації
права власності і користування і
намагатись унеможливити в майбутньому
виконання рішення суду шляхом
захоплення земельної ділянки.

Представник позивача просив суд вжити
заходи забезпечення позову шляхом
заборони відповідачу ТОВ «Колос-08» і
будь яким третім особам, які будуть
діяти від його імені та в його
інтересах, в будь-який спосіб
використовувати земельну ділянку з
кадастровим номером :02:000:0505, яка
належить ОСОБА_6 на підставі договору
міни від 24 квітня 2013 року і знаходиться
в законному користуванні у ТОВ
«Агрокомінвест-Центр» на підставі
договору оренди землі від 09 серпня 2013
року.

Ухвалою Кам'янського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
у задоволенні заяви про забезпечення
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною
ухвалою суду першої інстанції,
представник ОСОБА_6 ОСОБА_10 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом процесуального
порядку постановлення ухвали,
порушення матеріальних прав позивача
щодо забезпечення позову, просить її
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву представника
ОСОБА_6 ОСОБА_9 про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, змінює
або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову районним судом зазначено, що
оскільки 05 серпня 2014 року заява про
забезпечення позову вже була
задоволена судом, а матеріали справи не
містять копії ухвали апеляційного
суду, якою ухвала районного суду була
скасована, суд не в змозі постановити
ухвалу про задоволення заяви про
забезпечення позову.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції із наступних підстав.

З виділених матеріалів справи
вбачається, що представник позивача
звернулася до суду за захистом своїх
прав шляхом визнання недійсним
договору оренди землі № б/н від 01 січня
2008 року, зареєстрованого у Кам'янському
відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 17 листопада
2008 року за № 20.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Види забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду, а таке рішення може бути
постановлено тільки у відповідності
заявлених позовних вимог. Вжиті заходи
повинні застосовуватися лише у разі
необхідності та повинні бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами, оскільки безпідставне
звернення з такою заявою може привести
до порушення прав і законних інтересів
інших осіб.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснено, що при
розгляді заяви про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Крім того, слід враховувати, що вжиті
заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Аналізуючи виділені матеріали справи
та заяву про забезпечення позову,
колегією суддів встановлено, що заява
належним чином не обгрунтована,
відсутні документи та інші докази, що
підтверджують необхідність
забезпечення позову.

Так, представником позивача не
підтверджена необхідність
забезпечення позову та не надано
доказів, які б підтверджували, що
ОСОБА_6 належить спірна земельна
ділянка. Зокрема, матеріали справи не
містять правовстановлюючих
документів, за якими право власності на
спірну земельну ділянку перейшло від
ОСОБА_8 до позивачки. Не було до суду
надано стороною позивачки ОСОБА_6 і
державного акта на право власності на
спірну земельну ділянку.

Між тим, відсутність у матеріалах
справи відомостей щодо виділення меж
спірної земельної ділянки в натурі
унеможливлює ідентифікацію саме
земельної ділянки з кадастровим
номером :02:000:0505 для належного
виконання ухвали суду щодо
забезпечення позову шляхом заборони
використання земельної ділянки.

Крім того, матеріалами справи не
підтверджений належними та
допустимими доказами факт перебування
спірної земельної ділянки в оренді у
ТОВ «Агрокомінвест-Центр».

До того ж, оскільки на момент
пред'явлення позову спірна земельна
ділянка перебуває у користуванні за
договором оренди у ТОВ «Колос-08»,
заборона використання земельної
ділянки може перешкодити
господарській діяльності
підприємства, пов'язаній зі збором
урожаю та обробкою земельної ділянки,
забезпечення належних умов
використання та порушення умов
збереження стану об'єкта оренди.

Таким чином, оскільки заява
представника позивачки не містить
доказів, які б підтверджували
існування реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду, а наведені стороною
докази не підтверджують відповідність
позовним вимогам виду забезпечення
позову, районним судом фактично було
правомірно відмовлено у задоволенні
заяви представника ОСОБА_6 ОСОБА_9, хоча
і не правильно сформульовано підстави
такої відмови.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, п.2 ст. 312, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Ухвалу Кам'янського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви представника ОСОБА_6
ОСОБА_9 про забезпечення позову
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :