АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик О.Ф.,
Кирилюк Г.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року

в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», третя особа ОСОБА_2:
про визнання договору поруки
припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 24.06.2014 року стягнуто з
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Універсальний Банк» заборгованість
за кредитним договором № 06/3502к-07 від 26
грудня 2007 року у розмірі 34 297, 31 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ складає
407 795 грн. 01 коп. та судовий збір у
розмірі 2 741 грн. 38 коп. У задоволенні
позову до ОСОБА_3 відмовлено. Визнано
припиненим з 26.06.2013 року договір поруки
за № 06/3502дп-07, укладений 26.12.2007 року між
Публічним акціонерним товариством
«Універсал Банк» та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, поданої
ним в інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
рішення суду в частині визначення
розміру коштів, що підлягають
стягненню з відповідачки на користь
банку та ухвалення в цій частині нового
рішення про зміну розміру стягнення з
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Універсальний Банк» з урахуванням
того, що 5 001.34 дол. США заборгованості
було нараховано у 2012 році коли
відповідачка не мала можливості
сплачувати кредит, але позивач не надав
їй можливості реалізувати заставний
автомобіль. Вважає, що судом також
неправильно вирішено питання про
розмір судового збору, що підлягає
стягненню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримав з підстав наведених в
ній.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Універсальний Банк»
просив апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів прийшла до висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
Україниапеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов в частині
стягнення заборгованості, суд виходив
з того, що ОСОБА_2 порушила взяті на себе
зобов'язання перед банком щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати відсотків згідно умов
кредитного договору, а тому повинна
сплатити залишок кредиту і проценти за
користування ним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції і
вважає їх правильними.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник
зобов'язується повернути суму кредиту,
а також сплатити проценти в розмірі та
на умовах, передбаченими кредитним
договором.

Як убачається із матеріалів справи та
встановлено судом, 26.12.2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Універсал Банк» правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» ( далі ПАТ «Універсал
Банк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 06/3502к-07 відповідно
до умов якого позивач надав
відповідачці кредит у розмірі 36 000
доларів США з кінцевим терміном
поверненням до 25.12.2012 року зі сплатою
12,00 % річних за користування кредитом.

За порушення термінів повернення
кредиту, та/або процентів за кредит,
відповідач сплачує позивачу додатково
до встановленої процентної ставки за
кредит пеню за кожний день
прострочення платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несплачених вчасно сум за кожний день
прострочення платежу за весь час
прострочення ( п.9.1 Договору).

На забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 за вказаним кредитним
договором, між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки №
06/3502дп-01-07 року, відповідно до умов
якого останній прийняв на себе
зобов'язання перед позивачем
відповідати в повному обсязі по
зобов'язаннях ОСОБА_2, які виникають з
кредитного договору.

Банком здійснено надання кредитних
коштів.

У порушення положень статті 1054 ЦПК
України та умов укладеного договору,
свої зобов'язання щодо сплати кредиту
та процентів у встановлені строки
позичальник не виконувала, в наслідок
чого утворилась заборгованість, яка
станом на 10.10.2013 рік складає 34 297,31
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
складає 407 795 (чотириста сім тисяч
сімсот дев'яносто п'ять) грн. 01 коп. з
яких: 22 001,01 доларів США- прострочена
заборгованість по кредиту; 8 204,37
доларів США - відсотки; 4 091,93 доларів США
- підвищені відсотки.

Розрахунок поданий ПАТ «Універсал
Банк» відповідачкою не спростований,
свого розрахунку не подано, тому суд
підставно стягнув з ОСОБА_2 на користь
позивача заборгованість по кредиту у
зазначеному розмірі, виходячи з умов
договору та положень ст.525, 526, 530, 610 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду в цій частині не спростовують та
на їх правильність не впливають. Суд
обґрунтовано вважав недоведеними
твердження представника відповідачів
про те, що позивач навмисно збільшив
розмір шкоди спричиненої банку не
надавши дозволу відповідачці на
продажу заставного автомобіля.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 759/6043/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 10193
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Коваль О.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.