№ 556/1765/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2014 року.
смт.Володимирець

Володимирецький районний суд
Рівненської області в складі:

головуючої судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володимирець справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей у твердій грошовій сумі,-

В С Т А
Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з
позовом про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей у
твердій грошовій сумі.

В заяві вказала, що на даний час
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем по справі. Від спільного
проживання з відповідачем в них
народилося троє дітей: донька ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ніде не працює, жодної
матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає, позивачці тяжко
утримувати дітей власними силами.

Тому просить стягнути з відповідача на
утримання дітей на її користь аліменти
у твердій грошовій сумі, в розмірі 20
гривень, на кожну дитину щомісячно до
досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала повністю позов про
стягнення аліментів. В судовому
засіданні пояснила, що хоче отримувати
державну допомогу відповідно до
«Порядку призначення та виплати
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме». Просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов про стягнення аліментів визнав
повністю.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали
справи, проаналізувавши всі докази у їх
сукупності, приходить до висновку, про
відсутність підстав для задоволення
позову про стягнення аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що з
04.11.1996 року, позивачка ОСОБА_1 перебуває
у зареєстрованому шлюбі з відповідачем
по справі ОСОБА_2 про що свідчить
свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1
від 04.11.1996 року.

З матеріалів справи вбачається, і це
встановлено в судовому засіданні, що
ОСОБА_2 є батьком доньки ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. Даний факт
стверджується оглянутими в судовому
засіданні та долученими до справи
свідоцтвами про народження.

Відповідно до статі 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при
вирішенні питання про стягнення
аліментів суд враховує стан здоровя та
матеріальне становище дитини, стан
здоровя та матеріальне становище
платника аліментів, відсутність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних дружини, батьків, дітей,
а також інші обставини справи, що мають
істотне значення.

Також оглянуті в судовому засіданні
матеріали справи не містять інформації
про те, що позивачка та відповідач
проживають окремо та не підтримують
сімейних відносин.

Суд при вирішенні розглядуваного
позову керується також тим, що за
законом обов'язок утримувати дітей
покладається на обох батьків.
Заявлений позивачкою розмір аліментів
- по 20 грн. щомісячно на дитину, суд
визнає надто мізерним, таким, що не
відповідає суті утримання дітей
батьками. Відповідач, будучи
працездатною особою, має докладати
необхідних зусиль для відшуковування
джерел надання утримання дітям,
мінімальна межа якого не суперечитиме
засадам розумності, добросовісності та
моральним засадам суспільства (ст.7 ч.9
СК). Очевидно, що невиконання батьком
обов'язку по утриманню дітей (при тому,
що особа за станом здоров'я та віком є
працездатною) викликає осуд і з позицій
суспільної моралі. Практично,
внаслідок задоволення такого позову,
ОСОБА_2 необґрунтовано отримав би
підставу для уникнення обов'язку по
утриманню дітей.

Як видно, подання даного позову ОСОБА_1
мотивується не тим, що батько
неспроможний належно утримувати дітей,
а спрямоване на штучне створення
можливості отримувати державну
допомогу згідно із п.8 Порядку
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме.

За таких обставин у позові
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88,
209, 212, 215 ЦПК України, ст. 192 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Відмовити повністю в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на
підставі Закону України "Про судовий
збір".

Вступна та резолютивна частина
рішення складена у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 08
вересня 2014 року. Рішення у повному
обсязі виготовлено 09 вересня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Рівненської області
через Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С У Д Д Я :

Закревський Л.В.