АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Стельмащук П.Я. Провадження
№ 22-ц/789/1401/14 Доповідач - Дикун
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Шевчук Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра і гарантія" на ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
районного суду від 16 жовтня 2014 року за
заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра і гарантія" про заміну сторони
виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ТзОВ "Фінансова
компанія "Довіра і гарантія"
звернулось до суду з заявою про заміну
сторони виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
документа, виданого Тернопільським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором №5/483 від
20.05.2008 року, а саме: стягувача - публічне
акціонерне товариство «ВТБ Банк»
замінити правонаступником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
«Довіра і гарантія». В обгрунтування
вимог посилається на те, що 24.12.2012 року
до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра і
гарантія», відповідно до договору
відступлення права вимоги №241212ІВ
перейшли права кредитора.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 16 жовтня 2014
року у задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Довіра і гарантія" про заміну
сторони виконавчого провадження
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТзОВ
"Фінансова компанія "Довіра і гарантія"
просить ухвалу суду скасувати та
замінити сторону виконавчого
провадження, посилаючись на те, що
судом першої інстанції неправильно
встановлені обставини справи, неповно
досліджені докази та застосовані норми
матеріального і процесуального права.
Зазначав, що ухвала суду першої
інстанції є незаконною з огляду на
положення норм цивільного
законодавства, зокрема ст.ст. 512, 514 ЦК
України, якими передбачено, що у разі
вибуття кредитора в зобов'язанні він
замінюється правонаступником за
заявою заінтересованої сторони. Також
посилався на те, що суд першої
інстанції, відмовляючи у заміні
сторони виконавчого провадження на
підставі відсутності даних про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом №2-4124/10 від 22.07.2010
року, не витребував у заявника жодних
доказів щодо перебування виконавчого
листа в органах ДВС.

Особи, які беруть участь у справі
в судове засідання не з'явились, з
невідомих суду причин, хоча
повідомлялись належно про час та місце
розгляду справи.

Колегія суддів, враховуючи, що
сторони повідомлені про час та місце
розгляду справи, вважає за можливе
слухати справу у відсутності осіб, які
беруть участь у справі. У зв'язку з чим,
враховуючи вимоги ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного пристрою не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що 22.07.2010 року
Тернопільським міськрайонним судом
видано виконавчий лист №2-4124/10 про
солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь ВАТ "ВТБ Банк" в особі
Тернопільської філії ВАТ "ВТБ Банк" у
сумі 265070,08грн. заборгованості за
кредитним договором від 20.05.2008 року
№№5/483.

Згідно з договором про
відступлення прав вимоги №241212ів від
24.12.2012 року публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк» відступило
товариству з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс»
право вимоги за зобов'язаннями.

Відповідно до договору про
відступлення права вимоги грошових
зобов'язань за фінансовими кредитами
від 17 лютого 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» відступило свої права до
боржників товариству з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Довіра і гарантія".

Вирішуючи заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що заміна
сторони виконавчого провадження її
правонаступником має відбуватись лише
у відкритому виконавчому провадженні,
а оскільки даних про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом Тернопільського
міськрайонного суду №2-4124/10 від 22.07.2010
року немає, то вимоги заявника не
підлягають до задоволення.

Колегія суддів з даним висновком
суду не може погодитися, з огляду на
такі обставини.

Підставами виникнення цивільних
прав і обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини (пункт 1 частина друга
стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті
378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема,
пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК
України, у разі передання кредитором
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги) чи
правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора
відбувається поза межами виконавчого
провадження у разі смерті кредитора,
припинення юридичної особи чи
відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною
кредитора відбувається вибуття цієї
особи з виконавчого провадження, у
зв'язку із чим припиняється її статус
сторони виконавчого провадження і її
заміна належним кредитором
проводиться відповідно до частини
п'ятої статті 8 Закону України «Про
виконавче провадження», статті 378 ЦПК
України за заявою заінтересованої
сторони зобов'язання, якою є
правонаступник, що отримав від
попереднього кредитора всі права та
обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й
право бути стороною виконавчого
провадження.

За таких обставин, звернення
правонаступника кредитора із заявою
про надання йому статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
змісту статей 512, 514 ЦК України та статті
8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Разом із тим, суд, вирішуючи
питання про заміну сторони виконавчого
провадження, невірно витлумачив
вищезазначені положення закону та
дійшов помилкового висновку про те, що
заміна сторони виконавчого
провадження її правонаступником має
відбуватись лише у відкритому
виконавчому провадженні, та залишив
поза увагою те, що процесуальне
правонаступництво у виконавчому
провадженні - це заміна на будь-якій
стадії виконавчого провадження
стягувача або боржника іншою особою у
зв'язку з вибуттям попередника після
постановлення щодо нього судового
рішення і заміни його
правонаступником, тобто підставою
заміни кредитора внаслідок
правонаступництва, в тому числі, й у
виконавчому провадженні, є настання
певних обставин, які мають юридичне
значення і в результаті яких виникають
цивільні права та обов'язки або пряма
вказівка акта цивільного
законодавства, що не залежить від умов
та порядку здійснення виконавчого
провадження органами і посадовими
особами.

Твердження суду про те, що заміна
сторони виконавчого провадження її
правонаступником має відбуватись лише
у відкритому виконавчому провадженні
суперечить правовій позиції,
висловленій Верховним Судом України в
постанові від 20 листопада 2013
року(справа № 6-122 цс 13), де зазначено, що
виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК
України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження»
заміна кредитора у зобов'язанні
можлива з підстав відступлення вимоги
(цесія), правонаступництва (смерть
фізичної особи, припинення юридичної
особи) тощо й до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав, у
тому числі бути стороною виконавчого
провадження шляхом подання ним та
розгляду судом заяви про заміну
стягувача.

Крім того, судом не з'ясовано
обставин щодо перебування виконавчих
листів в органах ДВС, зокрема у Другому
ВДВС Тернопільського міського
управління юстиції, на що вказував
заявник, та не залучено цей орган до
розгляду заяви, у зв'язку з чим порушено
порядок вирішення даного питання.

За таких обставин, постановлена у
справі судова ухвала підлягає
скасуванню з підстав, передбачених п.3
ч.1 312 ЦПК України, з передачею питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Довіра і гарантія"
задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 16 жовтня 2014
року скасувати і передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області С.І. Дикун