ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2014 року
Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого судді - Зуй Т.С.‚
при секретарі - Антощенко Г.М.,
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засiданнi цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у
справах дітей та сім»ї виконавчого
комітету Фастівської міської ради про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
батька, посилаючись на те, що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з 04 листопада 2006 року.
Шлюб розірвано на підставі рішення
Фастівського міськрайонного суду від 18
травня 2012 року. Від шлюбу вони мають
двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу
діти проживають разом з нею, яка
матеріально їх утримує та належним
чином піклується про їх здоров'я,
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батько дітей не надає та
безпідставно відмовляється надати у
передбаченому законодавством України
порядку дозвіл на виїзд їх малолітніх
дітей за кордон, а саме: до Росії в
Ростов-на-Дону, де проживає її мати та
брат. Крім того її брат має намір
одружитися та телефоном запросив її з
дітьми на весілля, а виїзд дітей за
кордон вочевидь сприятиме розширенню
їх світогляду та добре позначиться на
духовному та інтелектуальному їх
розвитку як особистостей.
В судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила його задовольнити
та надати дозвіл на виїзд дітей без
згоди батька з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року.
Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував у зв'язку з тим, що
вважає, що позивачка в зв»язку з
останніми подіями, які відбуваються на
Сході України, бажає вивезти дітей до
Росії і більше ніколи не повернеться і
він не матиме можливості бачитися з
Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, надіслав до
суду письмову заяву в якій просила
справу розглядати без участі
представника служби у справах дітей та
сім»ї, та зазначили, що п.2 ч.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, передбачено, що
виїзд неповнолітнього за кордон в
супроводі одного з батьків без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків допускається, якщо є рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку без згоди та супроводу
Суд, заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 04
листопада 2006 року. Вказаний шлюб
розірвано на підставі рішення
Фастівського міськрайонного суду від 18
травня 2012 року. Від шлюбу сторони мають
двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4,
Після розірвання шлюбу діти проживають
разом з позивачем, яка матеріально їх
утримує та належним чином піклується
про їх здоров'я, фізичний, духовний та
Батько дітей не надає та безпідставно
відмовляється надати у передбаченому
законодавством України порядку дозвіл
на виїзд малолітніх дітей за кордон, а
саме: до Росії в Ростов-на-Дону, де
проживає мати та брат позивачки. Крім
того брат ОСОБА_1 має намір одружитися
та телефоном запросив позивача з
З пояснень позивача вбачається, що в
Російській Федерації в Ростові-на-Дону
проживають її родичі, зокрема, мати та
Відповідач не заперечував наявність у
позивача родичів в Російській
Діти сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тривалий
час не зустрічалися з своїми рідними
бабусею та дядьком, на думку суду,
потреба дітей у спілкуванні з
близькими та рідними їм людьми, які їх
люблять, чекають зустрічі, цікавляться
їх життям, відповідає їх інтересам.
Крім того, виїзд дітей за кордон
вочевидь сприятиме розширенню їх
світогляду та добре позначиться на
духовному та інтелектуальному їх
розвитку як особистостей.
Статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства» встановлено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
Стаття 155 СК України передбачає, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.
Відповідно до п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 "Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України" виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
Відповідно до вказаного пункту виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі одного з
батьків без нотаріально посвідченої
згоди другого з батьків можливий у разі
пред'явлення оригіналу або нотаріально
засвідченої копії рішення суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
Судом встановлено, що надання дозволу
на виїзд дітей за кордон в супроводі
матері повністю відповідає інтересам
Разом з тим, задоволення позову у
вигляді запропонованому позивачем не
буде порушувати права відповідача на
спілкування та участі у вихованні
дітей, оскільки такий виїзд визначений
короткостроковим строком, а саме: з
01.10.2014 року по 31.10.2014 року.
Крім того, позивачем вказана країна та
місто до якого планується виїзд, як
того вимагається законом.
Суд не бере до уваги пояснення
відповідача, що позивач з дітьми має
намір залишитися у Ростові-на-Дону на
завжди, і тому він не надає своєї згоди,
оскільки дані твердження на думку суду,
є необгрунтованими і надуманими, а
також в рішенні суду чітко
визначається період перебування дітей
за кордоном. Така позиція відповідача,
який зволіканням або бездіяльністю
фактично перешкоджає виїзду дітей за
кордон, порушує права дітей.
Задовольняючи позов суд виходить
в першу чергу з інтересів дітей, та
вважає, що подорож за кордон та зустріч
з рідними та близькими для них людьми
позитивно вплинуть на розширення
світогляду дітей, урізноманітнить їх
відпочинок та зможуть покращити їх
фізичний та духовний розвиток.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 141, 153, 155 Сімейного кодексу
України, ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року № 57, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
служба у справах дітей та сім»ї
виконавчого комітету Фастівської
міської ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди батька
Визнати відмову ОСОБА_2, на
тимчасовий виїзд за межі України до
Росії терміном з 01.10.2014 року по 31.10.2014
року, малолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд за
межі України до Росії з 01.10.2014 року по
31.10.2014 року, малолітніх дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2.
Дозволити ОСОБА_1, без згоди
батька ОСОБА_2, оформити документи для
тимчасового виїзду малолітніх дітей:
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до Росії з
01.10.2014 року по 31.10.2014 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду
Київської області через Фастівський
міськрайонний суд Київської області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т.С.Зуй