Провадження №2/761/4843/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Альфа Банк" до
ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року Публічне Акціонерне
товариство "Альфа Банк" (далі по тексту -
ПАТ "Альфа Банк", позивач) звернулось до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по
тексту - ОСОБА_1, відповідач,
поручитель), третя особа: ОСОБА_2 (далі
по тексту - ОСОБА_2, третя особа,
позичальник) про стягнення
заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
07.04.2008 року між Закритим Акціонерним
товариством "Альфа Банк",
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір
№490061227 (далі по тексту - Договір),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язується надати позичальникові
кредит у сумі 72600,00 грн. Відповідно до
умов Договору, позичальник
зобов'язується в порядку та на умовах,
що визначені Договором, повертати
кредит, виплачувати проценти за
користування кредитом, сплачувати
неустойки та інші передбачені платежі
в сумі, строки та на умовах, що
передбачені Договором та Додатком №1
до нього - Графіком погашення кредиту.
Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши позичальникові
кредит, проте, позичальник свої
зобов'язання належним чином не виконав,
в результаті чого у нього утворилась
прострочена заборгованість за
Договором. В забезпечення виконання
зобов'язань позичальника, між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
Договір поруки №490061227-П (далі по тексту
- Договір поруки), відповідно до умов
якого поручитель відповідає перед
банком у тому ж обсязі, що і боржник.
Зважаючи на те, що позичальник свої
зобов'язання стосовно умов повернення
кредиту не виконує, а позивач вправі
вимагати від відповідача стягнення
заборгованості по кредиту, відсоткам
та пеню за невиконання умов договору,
позивач звернувся до суду з позовом,
відповідно до якого просить стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у
розмірі 43335,40 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду від 10.06.2014 року відкрито
провадження у справі та призначено
справу до розгляду.

У судове засідання, яке відбулося 22.09.2014
року, представник позивача не з'явився,
про розгляд справи повідомлявся
належним чином, в матеріалах справи
наявна від нього заява, відповідно до
якої позивач просить слухати справу у
його відсутність, проти заочного
рішення не заперечує.

У судове засідання, яке відбулося 22.09.2014
року, відповідач та третя особа не
з'явились, про розгляд справи
повідомлялися належним чином, про що в
матеріалах справи наявні відповідні
докази.

Суд, керуючись ст. 224 ЦПК України,
ухвалив провести заочний розгляд
справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, отримавши
на це згоду позивача.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 07.04.2008 року між
Закритим Акціонерним товариством
"Альфа Банк", правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_2 було укладено
Кредитний договір №490061227, відповідно
до умов якого позивач зобов'язується
надати позичальникові кредит у сумі
72600,00 грн. (а.с. 5-7).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, позичальник свої
зобов'язання належним чином не виконав,
в результаті чого станом на 16.04.2014 року
має прострочену заборгованість за
кредитом - 21103,28 грн., за відсотками - 401,94
грн., по комісії - 101,64 грн. (а.с. 20).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (пеня,
штрафи), порукою, гарантією, заставою,
тощо, що обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника, між позивачем та ОСОБА_1
було укладено Договір поруки №490061227-П,
відповідно до п. 3.1 якого, боржник та
поручитель відповідають перед банком
за порушення обов'язків як солідарні
боржники.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до п. 5.3. Договору поруки,
Договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та
скріплення печаткою Банку і діє до
повного виконання зобов'язання
боржника за основним договором.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості від 16.04.2014 року за
кредитним договором № 490061227 від 07.04.2008
року, розмір процентної ставки з 01.09.2008
року був збільшений з 14,75% до 17,00% (а.с. 20).

Згідно п.6.2 кредитного договору № 490061227
від 07.04.2008 року, банк повідомляє
позичальника про зміну розміру
процентної ставки по кредиту та
внесення у зв'язку з цим змін до Додатку
№ 1 до цього договору, за 7 (сім) днів до
моменту настання таких змін шляхом
направлення рекомендованого листа на
адресу позичальника.

Відповідно до п.5.4 договору поруки №
490061227-П від 07.04.2008 року, у разі
збільшення обсягу відповідальності
боржника за основним договором
передбачена цим договором порука діє
тільки у випадку, якщо поручитель
надасть свою згоду на таке збільшення.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (пеня,
штрафи), порукою, гарантією, заставою,
тощо, що обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
в повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України, порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
відповідно до частини першої статті 559
ЦК припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а, отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання. Якщо в договорі поруки
такі умови сторонами не узгоджені, а з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень частини першої статті 559 ЦК
порука припиняється у разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Стороною відповідача не надано суду
жодного доказу на підтвердження
направлення/вручення поручителю
повідомлення про зміну розміру
процентної ставки по кредиту, а також
підтвердження про надання останньою
згоди на таку зміну.

Враховуючи викладене, оскільки ПАТ
«Альфа-Банк» змінило розмір процентної
ставки з 01.09.2008 року за кредитним
договором № 490061227 від 07.04.2008 року з 14,75%
до 17,00% у зв'язку з чим змінився обсяг
зобов'язань відповідача, як поручителя,
доказів узгодження з відповідачем
таких змін її зобов'язань за вказаним
кредитним договором, позивач не надав,
суд вважає, що позов не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Альфа Банк" до
ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: