№2-4458/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Солом»янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Загородній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 23.06.2014 р. звернувся до
суду з позовом та просив поділити
спільне майно подружжя, визнавши за
позивачем право власності на 1/50
частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що 05.03.1999 року було укладено шлюб
з відповідачем. Під час подружнього
життя було нажите спільне майно, яке
складається з 4/100 частин квартири
АДРЕСА_1.

3 липня 2001 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 був посвідчений договір
купівлі-продажу квартири, згідно якого
покупці купили на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_1 в таких
частках: ОСОБА_3 - 4/100 частин квартири,
ОСОБА_5 - 48/100 частин квартири, ОСОБА_6 -
48/100 частин квартири.

Рішенням Солом»янського районного
суду м.Києва від 15.11.2013 р. шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно положень ст.60 Сімейного кодексу
України майно набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку, доходу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об»єктом
сумісної власності подружжя, частки
майна дружина та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги з підстав
наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Виходячи з цього, суд, заслухавши думку
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи, вважає за
можливе ухвалити заочне рішення у
справі на підставі наявних доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач та відповідач зареєстрували
шлюб 05.03.1999 р. Шлюб було розірвано
рішенням Солом"янського районного суду
м.Києва 15.11.2013 р.

Сторони мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 3 липня 2001 р., посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
покупці купили на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_1 в таких
частках: ОСОБА_3 - 4/100 частин квартири,
ОСОБА_5 - 48/100 частин квартири, ОСОБА_6 -
48/100 частин квартири. Квартира
загальною площею 43 кв.м., в тому числі
жилою площею 29,6 кв.м.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та
сім»ю України (1969 р) майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Суд приходить до висновку, що спірне
майно - 4/100 частин квартири АДРЕСА_1
було придбано сторонами під час
перебування в зареєстрованому шлюбі,
за спільні кошти і є спільною
власністю подружжя та підлягає поділу
між сторонами в рівних частках.

В порядку поділу спільного майна
подружжя, необхідно визнати за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 право власності на спільне
майно подружжя в рівних частках - за
кожним по 2/100 частини квартири АДРЕСА_1

Судові витрати - судовий збір в сумі 243,6
грн. підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Керуючись ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212 - 215, 223,
224-226, 228, 294 ЦПК України, на підставі
ст.ст.60, 61, 63, 65, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу
України, ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю
України (1969 р.), суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності на спільне майно подружжя в
рівних частках - за кожним по 2/100
частини квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243,6 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.І.Кушнір