Справа №717/326/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України

02 жовтня 2014 року
смт. Кельменці

Кельменецький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого –
судді:                    Туржансько
го В.В.,

при
секретарі:
Дворському А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Кельменці
подання головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Кельменецького
районного управління юстиції ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС
Кельменецького РУЮ ОСОБА_1 звернувся
до Кельменецького районного суду з
поданням, погодженим з начальником
ВДВС Кельменецького РУЮ, про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_2

Державний виконавець Ткач П.М. в судове
засідання не з’явився.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Кельменецького районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження на виконання виконавчого
листа виданого Кельменецьким районним
судом 21 травня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

01.06.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Суд вважає, що подання державного
виконавця не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї" кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Закон України „Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України” (зі змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в’їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює статтею
8 даного закону порядок розв’язання
спорів у цій сфері. Частиною 2 ст. 6
Закону України „Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України” передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
та громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України; він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Згідно ч.4 ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України” паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби України,
військовими комісаріатами, та
консульською службою України.

Згідно п.22 „Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених” Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року №231 (далі - Правила) громадянину
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта/проїзного документа у
разі, коли: діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання, - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, чи забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України; він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п. 24 даних Правил у разі
виявлення підстав, зазначених у пункті
22 цих Правил, раніше виданий
паспорт/проїзний документ може бути
тимчасово затримано або вилучено.
Згідно п. 25 цих Правил у випадках,
зазначених у пунктах 22 і 24 цих Правил,
тимчасове затримання та вилучення
паспортів/проїзних документів
здійснюється за рішенням суду, органів
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, охорони державного кордону,
військових комісаріатів,
дипломатичних представництв чи
консульських установ України.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України „Про
виконавче провадження”, передбачено
право державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Державним виконавцем не надано суду
належних доказів, що ОСОБА_2 як боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду, а
саме вчиняє як будь-які свідомі діяння
(дії або бездіяльність), спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини і має намір виїхати за межі
України.

У поданні та доданих матеріалах
відсутні докази того, що боржник
ухиляється від виконання покладених
на нього рішенням обов'язків у
виконавчому провадженні шляхом
невиконання ним своїх обов'язків,
передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV,
зокрема, утримуватися від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення, надавати у строк,
установлений державним виконавцем,
достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах, своєчасно
з'являтися за викликом державного
виконавця, письмово повідомляти
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Крім того ч.3 ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження” державний
виконавець наділений цілим рядом прав
для виконання судового рішення, які він
може здійснювати незалежно від місця
перебування боржника.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що в задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Кельменецького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у в праві виїзду за
межі України до повного погашення
заборгованості за виконавчим
документом та до виконання своїх
зобов'язань слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8, 208,209,210,377-1 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Кельменецького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України до виконання своїх
зобов’язань , покладених на нього
рішення Кельменецького районного суду
від по цивільній справі №717/326/13-ц -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
отримання її копії до апеляційного
суду Чернівецької області через
Кельменецький районний суд.

Суддя: