У х в а л а

8 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Дьоміної О.О.,
Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Текнос»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Текнос»
про виплату заборгованості по
заробітній платі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 12 липня 2010 року між ним та ТОВ
«Текнос» було укладено безстроковий
трудовий договір № 4/2010. Умовами
укладеного договору встановлено
розмір місячної брутто зарплати у сумі,
еквівалентній 1 500 Євро, що
виплачувалась у національній валюті
України (за комерційним курсом банку,
що обслуговує компанію), при цьому
розмір заробітної плати не може бути
зменшений без додатково укладених
сторонами письмових угод до договору.
Починаючи з квітня 2012 року, відповідач
систематично не виконував обов'язки за
договором, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість по виплаті заробітної
плати, яка станом на жовтень 2013 року
складала 4 500 Євро.

Ураховуючи наведене, позивач просив
стягнути з ТОВ «Текнос» на його користь
заборгованість із заробітної плати у
розмірі 4 500 Євро, що складає
48 330 грн за комерційним курсом банку,
що обслуговує компанію, середній
заробіток за весь час затримки по день
винесення судового рішення, а також
10 тис. грн на відшкодування
завданої моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ТОВ «Текнос» на
користь ОСОБА_3 суму заборгованості по
заробітній платі у розмірі 4 500 Євро, що
за комерційним курсом банку, що
обслуговує компанію, становить 48 330 грн,
середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 173 184 грн. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від

23 квітня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ТОВ
«Текнос» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

25 червня 2014 року, з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема,

ст. ст. 32, 117 КЗпП України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4
травня 2011 року, від 15 лютого 2012 року, від
6 серпня 2012 року, від 19 березня 2014 року,
від 11 червня 2014 року, рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2012 року.

Зі змісту наданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 травня 2011 року, від 15 лютого
2012 року, від 6 серпня 2012 року, від 19
березня 2014 року, від 11 червня 2014 року та
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2012 року
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, ніж у
судовому рішенні, щодо якого ставиться
питання про його перегляд.

Так, суд касаційної інстанції у
рішенні, щодо якого ставиться питання
про його перегляд, погодився з правовою
позицією суду першої та апеляційної
інстанцій про те, що при визначенні
розміру середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
слід виходити з періоду затримки
розрахунку при звільненні не за робочі,
а календарні дні та використовувати
дані щодо середнього заробітку за
минулі періоди.

При цьому в рішеннях суду касаційної
інстанції, на які робляться посилання
щодо неоднакового застосування норм
матеріального права, суди дійшли
висновку, що середній заробіток
підлягає стягненню з урахуванням
принципу співмірності, тобто з
урахуванням істотності суми коштів
невиплачених при звільненні порівняно
із середнім заробітком, а тому розмір
компенсації підлягає
обмеженню/зменшенню. Крім того,
нарахування виплат обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи та провадяться
шляхом множення середньоденного
(годинного) заробітку на число робочих
днів.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки зі змісту заяви та доданих до
неї судових рішень вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, справу слід
допустити до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Текнос» про виплату
заборгованості по заробітній платі,
виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.О. Дьоміна

О.В. Закропивний

С. Ф. Хопта

В.А. Черненко