У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів:
Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу квартири удаваним, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 09 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 із
указаним позовом. Позовні вимоги
мотивував тим, що 24 червня 1998 року він
за власні кошти придбав квартиру
АДРЕСА_1 у ОСОБА_5, який діяв від імені
ОСОБА_6 Зазначив, що вони домовились, що
покупцем у договорі замість нього
виступить його матір ОСОБА_4 Після
укладення договору купівлі-продажу й
передачі грошових коштів він одразу
вселився у квартиру, де проживав
спочатку сам, а потім з дружиною та
донькою. Також вказував, що його матір
ніколи не проживала в даній квартирі,
не була в ній зареєстрована, проте,
оскільки покупцем зазначена ОСОБА_4,
він не може розпорядитись квартирою на
власний розсуд.

У зв'язку з чим просив суд визнати
удаваним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 24 червня 1998 року,
укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_4,
зареєстрований в Бюро технічної
інвентаризації м. Умань 30 червня 1998
року, встановити відносини сторін
даного договору такими, що регулюються
договором купівлі-продажу вказаної
квартири, укладеним між продавцем
ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_3

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 05 серпня 2013
року позов задоволено.

Визнано удаваним договір
купівлі-продажу квартири від 24 червня
1998 року, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_4,
зареєстрований у Бюро технічної
інвентаризації м. Умань 30 червня 1998
року, та встановлено відносини сторін
даного договору такими, що регулюються
договором купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладеним між продавцем
ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 09 грудня 2013 року скасовано
рішення суду першої інстанції,
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції,
справу направити на новий розгляд до
апеляційного суду.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги ОСОБА_3 є доведеними, у
зв'язку з чим договір купівлі-продажу
визнано удаваним відповідно до ст. 235 ЦК
України.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, апеляційний суд виходив з того,
що оспорюваний договір купівлі-продажу
укладено в установленому законом
порядку, а тому ст. 235 ЦК України не
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин. Крім того,
задовольняючи апеляційну скаргу
прокурора м. Умані, подану в інтересах
Управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області, апеляційний суд
погодився з її доводами про те, що даний
позов був пред'явлений позивачем з
метою оформлення на себе права
власності на квартиру в обхід
установленої законом процедури та
уникнення сплати обов'язкових платежів
до державного бюджету.

Такі висновки суду апеляційної
інстанції є вірними, відповідають
фактичним обставинам справи, наданим
сторонам доказам, до яких правильно
застосовано норми права.

Судом встановлено, що 24 червня 1998 року
між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 був укладений
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який зареєстрований у Бюро
технічної інвентаризації м. Умань 30
червня 1998 року.

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_3
зазначав, що оспорюваний правочин є
удаваним відповідно до ст. 235 ЦК
України, оскільки саме він є покупцем
за договором купівлі-продажу квартири
від 24 червня 1998 року.

При цьому районний суд також
застосував до спірних правовідносин
положення зазначеної статті та не
звернув уваги, що правовідносини між
сторонами регулюються ЦК Української
РСР (у редакції 1963 року). Переглядаючи
справу в апеляційному порядку,
апеляційний суд вказану помилку
районного суду не виправив.

Разом з тим, переглядаючи справу в
касаційному порядку, колегія суддів
вважає, що це не є підставою для
скасування рішення суду, оскільки ч. 2
ст. 337 ЦПК України передбачено, що не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_3
судом апеляційної інстанції правильно
визначено характер правовідносин між
сторонами та застосовано норми
матеріального права, що їх регулюють,
повно і всебічно досліджено матеріали
справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування
апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Перевіривши
доводи касаційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про її
відхилення та залишення без змін
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 09 грудня 2013 року, оскільки
воно є законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для
встановлення неправильного
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 09 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.М. Колодійчук

Судді:
В.С. Висоцька

М.К.
Гримич

О.В. Умнова

І.М.
Фаловська