Справа № 461/4294/14-ц
Провадження № 4-с/461/43/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2014 року
Галицький районний
суд м. Львова

в складі:

головуючого судді
Волоско І.Р.

при секретарі
Козак Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у
м.Львові цивільну справу за скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Львівгаз», за участю заінтересованої
особи Галицький відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на дії
державного виконавця,-

в с
т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою,
в якій просить визнати неправомірними
дії державного виконавця Табінського
В.О. щодо винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 27.11.2013 року, скасувати
зазначену постанову та зобов'язати
державного виконавця відкрити
виконавче провадження про стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на суму 601,32
грн.

В обґрунтування
заявленої скарги покликається на те, що
08.05.2013 року Гадицьким районний судом
м.Львова видано судовий наказ про
солідарне стягнення заборгованості за
спожитий природний газ з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на суму 601,32 грн. Однак,
27.11.2013 року державним виконавцем
Галицьким ВДВС Табінським В.О. винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження у зв'язку із
невідповідністю судового наказу
вимога Закону України «Про виконавче
провадження». Скаржник вважає, що
судовий наказ відповідає усім вимогам
Закону, а тому оскаржувану постанову
просить скасувати.

Представник скаржника у судове
засідання не з'явився, подав суду заяву,
у якій скаргу підтримав, просить таку
задоволити, разом із тим, просить
розгляд справи проводити у його
відсутності.

Представник заінтересованої
особи в судове засідання не з'явився,
подав заперечення на скаргу, в
задоволенні якої просить відмовити,
вважає таку суперечливою та
невмотивованою.

Дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
скаргу слід задоволити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2013
року Галицьким районним судом м.Львова
винесено судовий наказ № 461/5269/13-ц, яким
присуджено стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Львівгаз» 601,32 грн. заборгованості за
надані послуги з газопостачання.

Постановою від 27.11.2013 року
державним виконавцем Галицького ВДВС
ЛМУЮ Табінським В.О. відмовлено у
відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом № 461/5269/13-ц, виданим
08.05.2013р. Галицьким районним судом
м.Львова, на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки у виконавчому документі
вказано два боржника і стягувачем
подана одна заява на примусове
виконання, та на кожного боржника
повинен бути окремий виконавчий
документ та окрема заява про примусове
виконання.

Відповідно до ст.383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження
мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під
час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
для виконання на всій території
України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
від 27.11.2013 року, в такій державний
виконавець зазначає ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
вказуючи на необхідність пред'явлення
на виконання судових наказів у
кількості на кожного солідарного
боржника.

Суд вважає таке твердження державного
виконавця помилковим з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.103 ЦПК України,
судовий наказ має відповідати вимогам
до виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження» та обов'язково містити
положення про дату видаті судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Судовий наказ складається і
підписується суддею у двох
примірниках, один з яких залишається у
справі, а другий скріплюється печаткою
суду і видається стягувачу після
набрання ним законної сили.

Згідно ч.1 ст.106 ЦПК України, у разі
ненадходження від боржника заяви про
скасування судового наказу протягом
трьох днів після закінчення строку на
її подання судовий наказ набирає
законної сили і суд видає його
стягувачеві для пред'явлення до
виконання.

Суд звертає увагу на те, що ч.3 ст.98 ЦПК
України передбачено, що заява про
видачу судового наказу підписується
заявником або його представником і
подається з її копіями та копіями
доданих до неї документів відповідно
до кількості боржників. Тобто
законодавцем передбачено, що судовий
наказ може стосуватися кількох
боржників, до яких може бути
застосоване як часткове так і
солідарне стягнення.

Частиною 2 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Зі змісту вказаної норми Закону, видно,
що у разі ухвалення рішення проти
кількох відповідачів, у виконавчому
листі зазначається, що обов'язок чи
право стягнення є солідарним, та не
передбачено, що у такому випадку
зазначається лише один боржник.

Таким чином, суд вважає, що державним
виконавцем Галицького відділу ДВС
ЛМУЮ Табінським В.О., безпідставно та
всупереч ст.25 Закону України «Про
виконавче» відмовлено у відкритті
виконавчого провадження, що є
недопустимим з огляду на ч.5 ст.124
Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
державним виконавцем не було дотримано
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», тобто дії державного
виконавця щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження є
неправомірними та оскаржувану
постанову слід скасувати. Разом з тим,
суд не уповноважений своєю ухвалою
відновляти виконавче провадження, а
тому скаргу слід задоволити частково
та зобов'язати державного виконавця
вчинити дії щодо відкриття виконавчого
провадження.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд,-

у х в а л и в :

Скаргу задоволити частково.

Визнати
неправомірними дії державного
виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ
Табінського О.В. щодо винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження №40937819 від
27.11.2013 року.

Скасувати постанову
державного виконавця Галицького ВДВС
ЛМУЮ Табінського О.В. про відмову у
відкритті виконавчого провадження
№40937819 від 27.11.2013 року.

Зобов'язати державного
виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ
Табінського О.В. вчинити дії щодо
відкриття виконавчого провадження на
підставі судового наказу Галицького
районного суду м.Львова № 461/5269/13-ц від
08.05.2013 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Львівської областв протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга може бути подана протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
І.Р. Волоско