АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Винту Ю.М., Кулянди М.І.,

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Заставнівської державної
нотаріальної контори, державного
нотаріуса Бурдейної Галини Петрівни
про визнання незаконною постанови
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, зобов'язання видати
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 22 липня
2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до Заставнівської
державної нотаріальної контори,
державного нотаріуса Бурдейної Г.П. про
визнання незаконною постанови
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, зобов'язання видати
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік ОСОБА_4 Під час шлюбу та за
життя чоловіка ними було збудовано
житловий будинок по АДРЕСА_1, на який
було видано свідоцтво про право
власності від 30.10.2008 року на ім'я її
чоловіка. Після звернення до
нотаріальної контори про отримання
свідоцтва про право власності на ?
вищезазначеного житлового будинку їй
було відмовлено у вчинені нотаріальних
дій постановою державного нотаріуса,
оскільки згідно заяви від 14.03.2012 року,
яка міститься в спадковій справі, вона
відмовилася від прийняття належної їй
частки у спадковому майні та не
претендувала на ? частки у спільному
майні подружжя. Вважає, що оскільки
вона не відмовлялась від права
власності, то їй безпідставно було
відмовлено у вчинені нотаріальних дій
щодо видачі свідоцтва про право
власності на ? частку у спільному майні
подружжя. Просила визнати незаконною
постанову про відмову у вчинені
нотаріальних дій від 17.10.2013 року №921/02-31
державного нотаріуса Заставнівської
державної нотаріальної контори
Бурдейної Г.П. в частині відмови у
видачі свідоцтва про право власності
на ? частку у спільному сумісному майні
подружжя на її ім'я; зобов'язати
державного нотаріуса Заставнівської
державної нотаріальної контори
Бурдейну Г.П. видати їй свідоцтво про
право власності на ? частку у спільному
сумісному майні подружжя - житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Заставнівського
районного суду Чернівецької області
від 22 липня 2014 року у задоволені позову
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вищезазначене рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги. Посилається на те, що
судом першої інстанції були порушені
норми матеріального і процесуального
права, а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що на
момент написання заяви від 14.03.2012 року
вона по незалежних від неї об'єктивних
причин не бажала отримувати зазначене
свідоцтво, однак від своєї власності не
відмовлялась та згодом звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
видачу їй свідоцтва про право
власності на ? частку в спільному майні
подружжя, відмовившись таким чином від
попередньої заяви. Судом не враховано
те, що право розпорядження часткою у
майні, яке є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,
встановлене ст.67 СК України та не
передбачає такого виду розпорядження
як відмова від частки на користь інших
осіб під час оформлення спадщини на
іншу частку в спільному майні подружжя.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 14.03.2012 року ОСОБА_1
подала до нотаріальної контори заяву,
якою відмовилася від прийняття
спадщини належної їй частки спадкового
майна після померлого чоловіка ОСОБА_4
на користь матері покійного ОСОБА_5
Крім того, в заяві зазначила, що
отримувати свідоцтво про право
власності на ? частку у спільному
сумісному майні подружжя не бажає та на
виділ ? частки із майна, що є у спільній
сумісній власності подружжя, не
претендує (а.с.51 зворот).

Проте, вже 11.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася
до нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_5 та зазначила в заяві, що
претендує на ? частку із майна, яке є у
спільній сумісній власності подружжя,
та просила видати свідоцтво про право
власності на ? частку у спільному
сумісному майні подружжя.

Відповідно до ч.6 ст.1273 ЦК України
відмова від прийняття спадщини може
бути відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.

Таким чином, після подачі заяви поза
встановленого законом строку у
нотаріуса не було підстав приймати
відмову від попередньої нотаріальної
заяви, оскільки право на спадкове майно
набуто іншими спадкоємцями.

Оскільки заява ОСОБА_1 від 11.10.2013 року
про бажання прийняти частку в
спадковому майні подана після
закінчення строків, визначених ст.ст.
1270, 1273 ЦК України, то суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Крім того, з позовної заяви вбачається
спір про право на ? частку одного з
подружжя в майні, набутого під час
шлюбу. Оскільки в порядку спадкування
на спірне майно набули право власності
інші спадкоємці, то обраний спосіб
захисту порушеного права шляхом
оскарження постанови нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальних дій та
зобов'язання видати свідоцтво про
право власності на частку в спільному
майні подружжя є невірним, так як
впливає на права інших осіб, які не
залучені до участі у справі.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 22 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: