Справа № 310/4820/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді -
Крамаренко А.І.

при секретарі -
Корнієнко Н.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі, який
зареєстрований 12 серпня1989 року
відділом ЗАГС Бердянського
міськвиконкому Запорізької області,
актовий запис №773. Неповнолітніх дітей
не мають.

В червні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, вказуючи що
спільне життя з відповідачем не
склалось з причин різних поглядів на
життя, несумісності характерів,
зловживанням відповідачем
алкогольними напоями. З 18 січня 2014 року
сторони не ведуть спільне
господарство та проживають окремо.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, просила
позов задовольнити. Додатково
зазначила, що має намір в подальшому
проживати з іншим чоловіком.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов
не визнав.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб , що беруть участь
у справі.

Як встановлено судом сторони з 12
серпня 1989 перебувають у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу.

Згідно ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

Відповідно до ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Як зазначив Пленум Верховного Суду
України в п. 10 постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21.12.2007 року
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог, або
заперечень.

Суд приймає до уваги пояснення
позивача щодо неможливості подальшого
сумісного проживання та збереження
шлюбу. Також суд приймає до уваги, що
сторони проживають окремо та не
ведуть спільного господарства та
побуту.

Заходи, вжиті судом для
примирення сторін, результату не мали.

Таким чином, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача і вважає, що подальше
збереження шлюбу не можливо, оскільки
суперечило б інтересам сторін та
моральним засадам суспільства.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 -61 , 212 - 215
ЦПК України, ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного
Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 12 серпня 1989 року
відділом ЗАГС Бердянського
міськвиконкому Запорізької області,
актовий запис №773.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.І. Крамаренко