Справа № 645/2529/14-ц
Провадження № 2/645/1123/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді - Горпинич О.В.

при секретарі судових засідань - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила визнати виконавчий напис реєстраційний № 7646, вчинений 25.10.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 за рахунок коштів від реалізації квартири задоволення вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору іпотеки у розмірі 392 31 грн. 67 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилалися на те, що 23.01.2008 року між нею та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір на суму 43239 доларів США до 23.01.2013 року зі сплатою відсотків у порядку та в розмірах, встановлених в кредитному договорі. У той же день 23.01.2008 року між сторонами та ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Позивачкою було отримано постанову від 13.01.2014 року, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 7646, вчиненому 25.10.2013 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1. Вважала, що нотаріус не мав права вчиняти зазначений виконавчий напис, оскільки нотаріусу не було надано доказів, які підтверджували безспірність заборгованості перед відповідачем за договором іпотеки та доказів направлення на її адресу та отримання письмової вимоги про усунення порушення згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Доказом такої безспірності може бути лист, акт чи інший письмовий документ, з якого вбачається, що особа, відносно якої вчинюється виконавчий напис, визнає конкретну суму за конкретним зобов'язанням. Проте, позивачка зазначала, що вона ніколи не визнавала повної суми заборгованості перед відповідачем за договором кредиту. Крім того, у письмовій вимозі про усунення порушення зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. При цьому повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Позивачка також зазначала, що договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, тоді як виконавчий напис зроблений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_3 про звернення стягнення на іпотечну квартиру. Таким чином, було порушено п. 7.3 глави 1 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відповідно до якого - якщо нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну або розірвання, договір про зміну або розірвання договору може бути посвідчений іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом складається додатковий примірник договору, який направляється ним за місцем зберігання договору, що змінюється або розривається. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2013 року на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року у сумі 392 552 грн. 15 коп. та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу будь-якій особі. Також при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом було порушено ст. 61 Конституції України - подвійного притягнення до кримінальної відповідальності за один і тим же договором іпотеки.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_8, що діяла на підставі довіреності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені вище, та просивши про задоволення позовних вимог.

Представник ТОВ «ОТП Факторінг» в дане судове засідання не з'явився, проте раніше в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані оригінал договору іпотеки від 23.01.2008 року, розрахунок заборгованості від 15.05.2013 року, в якому відображене невчасне та неповне виконання взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, штрафів та інших платежів, передбачених кредитним договором та досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, адресовані позивачу та майновим поручителям - ОСОБА_5, ОСОБА_6. Представником Банка також зазначалося, що розрахунок заборгованість не потребує письмового або усного узгодження, оскільки він ґрунтується на умовах кредитного договору та договору іпотеки, умови яких були узгодженні до підписання цих договорів та своїм підписом позивачка підтвердила згоду з цими умовами. Безспірними визнаються вимоги, які не викликають у їх одержувача будь-яких заперечень, будь-яких погоджень із заявленими вимогами, будь-яких зустрічних заява з відповідним обґрунтуваннями та своїми запереченнями, вимоги за наслідками яких не виник спір між сторонами. Таким чином, вважали твердження позивача про відсутність доказів безспірності заборгованості перед відповідачем у зв'язку з тим, що позивач не надавала свого погодження щодо заборгованості є недоречним та безпідставним. Також зазначалося, що Банком були відправлені вимоги про погашення заборгованості, що підтверджується відміткою поштового відділення за описом вкладень у цінний лист. Аналогічні вимоги про погашення заборгованості були направлені ОСОБА_5, ОСОБА_6. Порядком вчинення нотаріальних дій, що діяла на дату вчинення виконавчого напису, передбачалося, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомлені про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказаному в іпотечному договорі адресу. У зв'язку з чим посилання позивача на не направлення вимоги про усунення порушень, не відповідає дійсності та є безпідставним. Також, зазначалося, що Банк, як іпотекодержатель за договором іпотеки мав право звернути стягнення на предмет іпотеки, як на підставі рішення суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як за рішенням суду, так і за виконавчим написом, стягнення може бути звернуто на одне і те саме майно позивача, а тому твердження позивача про подвійне притягнення до юридичної відповідальності за одним і тим самим договором іпотеки є безпідставним, оскільки таке подвійне притягнення до відповідальності на практиці здійснити неможливо. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ у дане судове засідання не з'явився, проте раніше в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення на позову заяву відповідно до яких зазначалося, що позивачка не обґрунтувала відсутність заборгованості або наявності борг в меншому розмірі, не підтвердила факт погашення заборгованості жодним документом, також ніяк не спростовує розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Твердження щодо безпідставності напису є хибним, оскільки виконавчий напис був здійснений на підставі наданих банком документів, що підтверджує безспірність заборгованості: договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка з особового рахунку позивача. Крім того, виконавчий напис було вчинено після спливу 30 днів з моменту надсилання стягувачем позивачеві письмової вимоги про усунення порушень та довідки - розрахунку розміру заборгованості за кредитом. Нотаріус зазначала, що чинні на момент вчинення виконавчого напису норми законодавства не вимагали надання стягувачем документів на підтвердження факту отримання боржником письмових вимог про усунення порушень кредитного договору. При вчиненні виконавчого напису представником стягувача було надано докази надсилання даних документі ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а саме: поштовими описами вкладання в цінний лист. Також нотаріус зазначала, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість за договором не була стягнена, тому стягувач не позбавлений права вільно обирати спосіб захисту своїх прав та спосіб стягнення заборгованості, на підставі чого звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином.

На підставі викладеного, приватний нотаріус просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши виконавче провадження № 527/13, письмові докази у їй сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

23.01.2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ML 700/1032/2008 , відповідно до якого ОСОБА_2 від банку отримала кредит в розмірі 43 239,00 доларів США строком до 23.01.2013 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором. У забезпечення укладеного кредитного договору, 23.01.2008 року між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки № PМL 700/1032/2008, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером 55, відповідно до якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_2 боргових зобов'язань перед банком по кредитному договору, було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 56,5 кв.м, житловою - 42,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2013 року встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (копія додається до матеріалів справи) між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки (копія додається до матеріалів справи). Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML 700/1032/2008 від 23.01.2008 року, договором іпотеки № РML 700/1032/2008 від 23.01.2008року. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно зст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором та договором іпотеки.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2013 року частково задоволені позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML 700/1032/2008 від 23.01.2008 року в загальному розмірі 392 552 грн. 15 коп., з яких 311 940 грн.11 коп. заборгованість за кредитом, 54 307 грн. 66 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 24 лютого 2009 року по 14 грудня 2009 року включно, 26 304 грн. 38 коп. пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 23 червня 2008 року по 26 травня 2009 року включно звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 56,5 кв.м, житловою 42,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передану в іпотеку Банку за Договором іпотеки № PМL 700/1032/2008 від 23.01.2008 року будь - якій особі - покупцеві з застосуванням процедури продажу, передбаченою ст. 38 Закону України «про Іпотеку» від 05 червня 2003 року із подальшим змінами та доповненнями, шляхом її продажу на прилюдних торгах за початковою ціною предмета іпотеки встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, стягнути судові витрати.

Вищевказане рішення набрало законної сили.

25.10.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, яка є і божником за кредитними зобов'язаннями перед АТ «ОТП Банк», ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є майновими поручителями ОСОБА_2 за її кредитними зобов'язаннями. Дану квартиру на підставі іпотечного договору від 23.01.2008 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за реєстром № 54 передано в іпотеку ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником АКБ «Райффазен Банк Україна». Право вимоги за зазначеним договором іпотеки придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонувалося задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі: - залишок заборгованості за кредитом - 39 087,30 доларів США; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9782,17 доларів США, що всього становить 48 869, 47 доларів США, що за курсом НБУ станови на 25.10.2013 року становить 390 613,67 грн.. Витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн.. Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат, пов'язаних вчиненням виконавчого напису - 392 313, 67 грн. Строк за який, провадиться стягнення з 23.01.2008 року по 15.05.2013 року.

Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України, ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства (ч.2 ст.15 ЦПК України)

Можливий перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно абзацу другого частини 2 цієї статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчиненням виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 99 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно із ч. 2 п. 283 Інструкції вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень, а відповідно до п. 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (ч. 2 п. 284 Інструкції).

Крім того, згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з п.1 Переліку до таких документів відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобова"язання.

Безспірними визнаються вимоги, які не викликають у їх отримувача будь-яких заперечень, будь-яких не погоджень із заявленими вимогами, будь-яких зустрічних заяв з відповідними обгрунтування та своїми запереченнями, вимоги, за наслідками яких не виник спір між сторонами, вимоги, під сумнів змісту яких не ставить отримувач даних вимог.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Із наданих нотаріусом матеріалів, що стали підставою для вчинення виконавчого напишу, зокрема договір іпотеки № РМL № 700/1032/2008 від 23.01.2008 року, розрахунок суми, що підлягає стягненню станом на 15.05.2013 року, з якої вбачається, що заборгованість за кредитом складає 39087,3 долара США, сума відсотків за користування кредитом 9782,17 долара США, загальна сума 48 869, 47 долара США, виписка з особового рахунку ОСОБА_2, досудові вимоги (вимога про усунення порушень) на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_5 ОСОБА_6, де сума заборгованості збігається із сумою, зазначеної у виконавчому написі. Дані вимоги датовані 25.07.2013 року.

Безспірність заборгованості також погоджена і самим кредитним договором, який підписаний боржником, відсотки також було прописані даним договором.

Крім того, відповідно до п.2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на час вчинення виконавчого напису, передбачалося, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. При цьому, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Нотаріусу було надано представником стягувача докази надіслання даних документів боржникам, а саме: вимоги про усунення порушень та поштові описи вкладання в цінний лист.

Тобто, приватний нотаріус маючи оригінал договору іпотеки, розрахунок заборгованості, а також вимоги про усунення порушень, поштові описи, здійснила виконавчий напис, з отримання ст. 35 Закону України «Про іпотеку», тобто вже після спливу 30 днів з моменту надсилання стягувачем письмової вимоги про усунення порушень.

У позовній заяві позивач не посилалась на докази, які б спростовували розмір її заборгованості за кредитним договором, такі докази не були надані нею у суді. Розмір заборгованості у виконавчому написі відповідає розміру, зазначеної у вимозі Банку заборгованості позивачки за кредитом та відсотками у валюті кредиту.

Згідно, пункту 17 Постанови ВССУ з ргляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникакають із кредитних правовідносин», наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє права кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

В судовому засіданні представником ТОВ «ОТП Факторинг України», а також самою ОСОБА_2 пояснено, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2013 року не виконано.

Крім того, станом на теперішній час заборгованість за кредитом не погашена, а тому позивач має право вибору способу захисту своїх прав як шляхом звернення до суду, так і шляхом звернення до нотаріуса.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено через Фрунзенський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -