Справа № 367/4308/14-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/5666/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 14 серпня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя
особа - Ірпінський міський відділ
управління державної міграційної
служби України в Київської області про
виселення з жилого приміщення, зняття з
реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про виселення з жилого
приміщення, зняття з реєстраційного
обліку. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що на підставі свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів від
17.04.2013 р., які не відбулися, Публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» набуло право
власності на житловий будинок
загальною площею 240,60 кв.м та земельну
ділянку площею 0,0370 га кадастровий
номер :01:026:0070, що знаходяться в
АДРЕСА_1 На виконання вимог ч. 3 ст. 109 ЖК
України та ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» банком 07.05.2014 р. відповідачу
було направлено вимогу про звільнення
протягом одного місяця житлового
приміщення та земельної ділянки за
вказаною адресою. Однак, ОСОБА_1 вимоги
не виконав, а тому позивач просив суд
виселити відповідача із житлового
будинку АДРЕСА_1

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 14 серпня 2014 року
позов задоволено частково. Виселено
ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1. В решті
позову відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не звернув уваги, що
Апеляційним судом Київської області
вже розглядалась аналогічна справа
між тими ж сторонами і про той самий
предмет, а тому необхідно було закрити
провадження у справі. Крім того,
позивачем не надано доказів, що
відповідачем чиняться перешкоди у
розпорядженні майном позивача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачу на
підставі свідоцтва про придбання майна
з прилюдних торгів, які не відбулись
від 17 квітня 2013 року належить на праві
власності майно, що складається з
житлового будинку загальною площею 240,60
кв.м, житловою площею 76,70 кв.м з
надвірними будівлями та спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1

Відповідно до паспорту ОСОБА_1,
останній зареєстрований за адресою по
АДРЕСА_1 Крім того, місце реєстрації
відповідача підтверджується листами
Державної міграційної служби України
від 22.05.14 № 1846 (а.с. 12) та Ірпінського
міського відділу Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області від 21.06.14 № 2085 (а.с. 13).

Позивачем було направлено на адресу
відповідача вимоги від 07.05.14 №1688 та №
1689 (а.с. 9, 10), якими запропоновано
відповідачу у місячний строк з моменту
отримання вимоги звільнити будинок
АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією
адресою.

Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення
відповідач зазначену вимогу позивача
про добровільне звільнення житлового
приміщення отримав 10.05.2014 р., однак у
вказаний строк приміщення не звільнив.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції вважав
доведеними обставини, на які посилався
позивач та керувався положеннями ст.109
ЖК України та ст. 40 Закону України «Про
іпотеку».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Із змісту ч. 3 ст. 109 ЖК України та ст. 40
Закону "Про іпотеку" (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
випливає, що виселення проводиться у
порядку, встановленому законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення, всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя
(кредитора) або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 06.05.2014 р. в частині вимог
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1 про виселення з житлового
приміщення по АДРЕСА_1 відмовлено з
підстав не доведеності факту
реєстрації та проживання ОСОБА_1 за
вказаною адресою, а також з підстав не
направлення ОСОБА_1 вимоги про
добровільне звільнення приміщення в
порядку ст. 109 ЖК України.

В ході розглядку даної справи, судом
першої інстанції достовірно
встановлено, що відповідач
зареєстрований та проживає за адресою
по АДРЕСА_1, у добровільному порядку
звільняти житлове приміщення
відмовляється, що підтверджується
актами від 20.05.2014 р. від 11.06.2014 р. огляду
домоволодіння.

Таким чином висновки суду першої
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи та ґрунтуються на
наявних у справі доказах, доводи
апеляційної скарги зазначених
висновків не спростовують, а відтак
вимоги апеляційної скарги задоволені
бути не можуть.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 14 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.