Справа №295/238/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої судді - Семенцової Л.М.,

за участю секретарів - Андрушко І.С.,
Волинчук Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення
в натурі будинковолодіння, яке є
спільною частковою власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року позивач звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що їй належить на праві власності
24/100 ідеальних частин житлового будинку
та господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1, а іншим співвласникам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 52/100 та 24/100
ідеальних частин відповідно. У
позовній заяві позивач вказала, що вона
користується жилою кімнатою 1-4 площею
14,8 кв. м, вітальнею 1-5 площею 6,2 кв. м,
кухнею 1-6 площею 4,6 кв. м, коридором 1-1
площею 5,2 кв. м, верандою І площею 7 кв. м,
1/2 частиною сараю літ. «Б», сараєм літ.
«б», огорожею № 2. Відповідач ОСОБА_3
користується коридором 1-1 площею 5,2 кв.
м, кухнею 1-2 площею 12,8 кв. м, жилою
кімнатою 1-3 площею 12,4 кв. м, верандою І
площею 7 кв. м, огорожею № 3, 1/2 частиною
сараю літ. «Б», уборною «У». Коридором 1-1
та верандою І користуються позивач та
відповідач ОСОБА_3 спільно. Відповідач
ОСОБА_2 користується приміщеннями
будинку, які згідно технічної
документації виділені у квартиру № 2.
Оскільки угоди про виділення її частки
із спільного нерухомого майна між ними
не досягнуто, тому просила виділити їй
в натурі в рахунок її частки приміщення
будинковолодіння по АДРЕСА_1, а саме
жилу кімнату 1-4 площею 14,8 кв. м, вітальню
1-5 площею 6,2 кв. м, кухню 1-6 площею 4,6 кв. м,
1/2 частину коридору 1-1 площею 5,2 кв. м, 1/2
частину веранди І площею 3,5 кв. м, 1/2
частину сараю літ. «Б», сарай літ. «б»,
огорожу № 2.

У судовому засіданні позивач та її
представник уточнили позовні вимоги та
просили виділити у власність позивачу
приміщення будинковолодіння по
АДРЕСА_1 за четвертим варіантом
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 463/07.13 від 02.07.2013 року, не
включаючи огорожі № 2.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги визнала та пояснила, що
належна їй на праві власності ідеальна
частка будинку виділена в натурі
рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 14.02.2013 року, яке набрало
законної сили.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову та просили поділити
в натурі неподілену частину
будинковолодіння за адресою: м.
Житомир, провул. Дачний, 9 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 за першим варіантом висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 463/07.13 від 02.07.2013 року. Свою
позицію обґрунтували тим, що
відповідач ОСОБА_3 є інвалідом І групи
та пересувається на електричному
візку, тому в разі поділу коридору 1-1
площею 5,2 кв. м навпіл, вона буде
позбавлена можливості вільно
заїжджати та виїжджати зі своєї
частини будинку, оскільки маневрування
візком в коридорі буде ускладненим.

Суд, заслухавши сторони та їхніх
представників, судового експерта, яка
внесла уточнення до позначень до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 463/07.13 від 02.07.2013 року,
дослідивши письмові матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позовна заява,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право власності громадян на
жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року
роз'яснено, що судам підвідомчі спори,
пов'язані з правом приватної власності
на жилий будинок, зокрема про виділ
частки з будинку (поділ будинку), що є
спільною власністю (частковою чи
сумісною).

У випадку, коли для поділу необхідне
переобладнання та перепланування
будинку, він проводиться при наявності
дозволу на це виконкому місцевої ради
(ст. 152 ЖК України).

Як передбачено ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 14.02.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
виділ майна в натурі, яке є спільною
частковою власністю, позов задоволено
та виділено в натурі позивачу в рахунок
належних їй на праві власності 52/100
ідеальних часток у спільній частковій
власності житлового будинку АДРЕСА_1
наступні приміщення: коридор 2-1 площею
4,7 кв. м, кухня 2-2 площею 7,9 кв. м, коридор
2-3 площею 5,4 кв. м, кімната 2-4 площею 4,7 кв.
м, коридор 2-3 площею 5,4 кв. м, кімната 2-4
площею 9,2 кв. м, кімната 2-5 площею 16,1 кв.
м, гараж «Г» площею 2,15 кв.м, сарай «В» і
огорожа № 1, що разом становить
квартиру № 2 загальною вартістю 50935,00
грн. Згідно цього рішення суд
встановив, що відповідно до свідоцтва
про право власності від 23.07.2010 року,
виданого виконавчим комітетом
Житомирської міської ради згідно
рішення № 530 від 22.07.2010 року, сторони є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1, а відповідно до наявних
правовстановлюючих документів
позивачу належить 52/100 ідеальних
частин, а відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3
по 24/100 ідеальних частин цього будинку.

Судом встановлено, що на підставі
спадкування за заповітом від 06.11.1996
року та в подальшому на підставі
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 530 від
22.07.2010 року сторони набули у спільну
часткову власність у вказаних частках
житловий будинок та надвірні будівлі
по провул. І Дачному, 9 у м. Житомирі, що
підтверджується копіями свідоцтв про
право власності на житловий будинок
від 23.07.2010 року (а.с. 5, 6, 29). З набранням
законної сили рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 14.02.2013
року про виділення ОСОБА_2 52/100
ідеальних часток у спільній частковій
власності житлового будинку АДРЕСА_1 її
право спільної часткової власності на
дане нерухоме майно припинено.

У пунктах 6 та 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право власності громадян на
жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року
роз'яснено, що виділ частки в натурі
(поділ будинку) може мати місце за
наявності технічної можливості
виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири. У спорах
про поділ будинку в натурі учасникам
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності. Якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
врахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
463/07.13 від 02.07.2013 року експертом
запропоновано чотири варіанти
розподілу будинковолодінням АДРЕСА_1 в
окремі ізольовані квартири з відступом
від ідеальних часток (а.с. 45 - 68).

Всі варіанти виділу вказаної частини
будинковолодіння, визначені у додатках
до судової будівельно-технічної
експертизи, погодженні рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 13.11.2013 року № 530 (а.с. 103).

Як убачається з повідомлення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 17.02.2014 року
відповідачу ОСОБА_3 (а.с. 132), рішенням
міської ради від 03.03.2011 року №
95 за будинковолодінням АДРЕСА_1
закріплено земельну ділянку загальною
площею 0,1303 га та передано в спільну
сумісну власність сторонам земельну
ділянку площею 0,1000 га, а також у
довгострокову оренду терміном на 10
років земельні ділянки: ОСОБА_2 - площею
0,0097 га, ОСОБА_1 - площею 0,0103 га і ОСОБА_3 -
площею 0,0103 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд. У
повідомленні вказано, що рішення
прийнято на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку за даною адресою, а
також зазначено про те, що до складу
технічної документації із землеустрою
входить угода про порядок використання
та розпорядження присадибною
земельною ділянкою площею 0,1303 га від
26.02.2010 року, підписана співвласниками
будинку та нотаріально посвідчена (а.с.
118). Втім сторонами не надано до суду
правовстановлюючих документів на
підтвердження виникнення права
власності на земельну ділянку.

Під час судового розгляду справи судом
роз'яснювалося сторонам право заявити
клопотання про призначення додаткової
судової експертизи для визначення
відповідності запропонованих
експертом варіантів виділу в натурі
частини будинку зазначеній угоді про
порядок використання та розпорядження
присадибною земельною ділянкою від
26.02.2010 року. Однак такого клопотання
сторонами та їхніми представниками
заявлено не було.

Разом з тим, наявність угоди про
порядок використання та розпорядження
присадибною земельною ділянкою та за
відсутності можливості судом з'ясувати
питання відповідності варіантів
виділу в натурі частини будинку цій
угоді сторони не можуть бути
позбавлені права на виділ у натурі
своїх часток, що перебувають у спільній
частковій власності.

Надані відповідачем ОСОБА_3 довідка до
акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 232851 від
20.02.2012 року (а.с. 16), пенсійне посвідчення
(а.с. 143), медична довідка № 467, видана
Центральною міською лікарнею (а.с. 133),
та індивідуальна програма
реабілітації інваліда № 1457 від 03.08.2012
року, видана Житомирським міським МСЕК
(а.с. 134 - 135), свідчать про те, що ОСОБА_3 є
інвалідом І групи, потребує
стороннього догляду та пересувається
за допомогою крісла-коляски, яке згідно
паспорта (а.с. 131) має такі габаритні
розміри: довжина - 1150 мм, ширина - 635 + 20
мм, висота - 920 + 10 мм.

Пунктом 6.1.7 ДБН В.22-17:2006 визначено, що
діаметр зони для самостійного
розвороту на 90-180° інваліда на
кріслі-колясці слід приймати не менше
1,5 м.

Судом враховується, що розподіл
будинковолодіння в натурі за кожним із
варіантів висновку експертизи
передбачає виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відокремлених частин будинку із
самостійними виходами з наявністю
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

При вирішенні питання визначення
варіанту експертизи, за яким має бути
здійснено виділення частини
нерухомого майна, суд враховує, що
позивач користується жилою кімнатою 1-4
площею 14,8 кв. м, вітальнею 1-5 площею 6,2
кв. м, кухнею 1-6 площею 4,6 кв. м, 1/2
частиною сараю літ. «Б», сараєм літ. «б»,
а відповідач ОСОБА_3 користується
кухнею 1-2 площею 12,8 кв. м, жилою кімнатою
1-3 площею 12,4 кв. м, верандою І площею 7 кв.
м, 1/2 частиною сараю літ. «Б», уборною
«У», а також вони спільно користуються
коридором 1-1 площею 5,2 кв.м та верандою І
площею 7 кв.м. Такі обставини були
встановлені судом на підставі
матеріалів справи та пояснень сторін.

Поряд з цим, суд приймає до уваги, що
відповідач ОСОБА_3, будучи інвалідом І
групи, пересувається за допомогою
крісла-коляски, тому в разі поділу
навпіл коридору 1-1 площею 5,2 кв.м за
варіантами експертизи № 3 та № 4
розміри коридору 1-1 площею 2,6 кв.м не
відповідатимуть визначеному п. 6.1.7 ДБН
В.22-17:2006 необхідному мінімальному
діаметру зони для самостійного
розвороту на 90-180° інваліда на
кріслі-колясці, так як розмір цього
коридору після поділу становитиме 1,46 м
х 1,70 м.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
позовні вимоги та виділяє у натурі
співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 26/100
ідеальних часток та 31/100 ідеальних
часток зазначеного будинковолодіння
відповідно за першим варіантом
експертизи, оскільки даний варіант є
найбільш прийнятним та найбільш
відповідає фактичному порядку
користування надвірними будівлями. У
зв'язку з тим, що частка ОСОБА_2 у
будинковолодінні зменшилася внаслідок
його розподілу за першим варіантом
експертизи з 52/100 ідеальних часток до
43/100 ідеальних часток, тому на її
користь підлягає стягненню з ОСОБА_1
6692,00 грн. грошової компенсації та з
ОСОБА_3 20250,00 грн. грошової компенсації.

Крім того, суд вважає за доцільне
зобов'язати сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3
для ізоляції окремих виділених частин
домоволодіння та на виконання вимог
ДБН по запропонованому варіанту поділу
будинковолодіння провести за власний
рахунок роботи для ізоляції окремих
виділених частин будинку.

Зважаючи на те, що належна ОСОБА_2
частка в будинковолодінні рішенням
суду була виділена раніше, а в даній
справі вирішується питання розподілу
будинку між співвласниками ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, тому з останньої на користь
позивача суд стягує 776,82 грн. судового
збору та 3500,00 грн. витрат за проведення
судової експертизи, а всього 4276,82 грн.

Керуючись ст. ст. 358, 364 ЦК України, ст. 152
ЖК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право власності громадян на
жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року (зі
змінами), ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розділити в натурі частину
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за першим
варіантом висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
463/07.13 від 02 липня 2013 року.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 1/2
частину веранди І площею 3,5 кв. м, жилу
кімнату 1-4 площею 14,8 кв. м, вітальню 1-5
площею 6,2 кв. м, кухню 1-6 площею 4,6 кв. м, 1/2
частину сараю літ. «Б» площею 11,5 кв. м в
будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1,
що складає 26/100 ідеальних часток
будинковолодіння вартістю 77682,00 грн.,
припинивши її право спільної часткової
власності на дане майно.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 1/2
частину веранди І площею 3,5 кв. м, кухню
1-2 площею 12,8 кв. м, жилу кімнату 1-3 площею
12,4 кв. м, сарай «б» площею 3,6 кв. м, 1/2
частину сараю «Б» площею 11,5 кв. м,
туалет «У» в будинковолодінні за
адресою: АДРЕСА_1, що складає 31/100
ідеальних часток будинковолодіння
вартістю 91240,00 грн., припинивши її право
спільної часткової власності на дане
майно.

Зобов'язати ОСОБА_3 для ізоляції
окремих виділених частин
домоволодіння та на виконання вимог
ДБН по запропонованому варіанту
виконати наступні переобладнання:

- закрити дверну пройму з коридору 1-1 у
кімнату 1-4;

- демонтувати перегородку між кімнатою
1-3 та кухнею 1-2, об'єднавши приміщення.

Зобов'язати ОСОБА_1 для ізоляції
окремих виділених частин
домоволодіння та на виконання вимог
ДБН по запропонованому варіанту
виконати наступні переобладнання:

- закрити дверну пройму з коридору 1-1 у
вітальню 1-5;

- в приміщенні веранди І зробити
перегородку таким чином, щоб
утворилось два рівноцінних приміщення
веранди площею по 3,5 кв. м кожне;

- новоутворене приміщення веранди
площею 3,5 кв. м обладнати дверною
проймою з наступним встановленням
дверного блоку для здійснення входу з
вулиці в і частину будинку;

- обладнати дверною проймою з наступним
встановленням дверного блоку прохід з
веранди І у вітальню 1-5;

- обладнати дверною проймою з наступним
встановленням дверного блоку прохід з
вітальні 1-5 в кімнату 1-4;

- приміщення кухні 1-6 збільшити за
рахунок перебудови до розмірів не
менше 7,0 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
6692,00 грн. грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
20250,00 грн. грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 776,82
грн. судового збору та 3500,00 грн. витрат
за проведення судової експертизи, а
всього 4276,82 грн.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.М.
Семенцова