Справа № 439/67/14-ц/2
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
м. Броди

Бродівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючої - судді
Бунда А.О.,

при секретарі
Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Броди цивільну справу за
позовом прокурора Золочівського
району Львівської області в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи приватний нотаріус ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу житлового
будинку, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Золочівського району
Львівської області звернувся в суд в
інтересах ОСОБА_1 з позовом з
уточненнями та доповненнями до ОСОБА_8,
ОСОБА_3, третьої особи приватного
нотаріуса ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
житлового будинку по АДРЕСА_1
укладеного 18.04.2007 р. ОСОБА_8, який діяв
від імені ОСОБА_1 на підставі доручення,
та ОСОБА_3, а також про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
будинку від 18.08.2007 р., відповідно до
якого ОСОБА_3 продав цей же будинок
ОСОБА_8 та повернення вказаного будинку
ОСОБА_1 з підстав передбачених
ст.ст.215,216,234 ЦК України.

Прокурор свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
05.12.2001 р. придбала у ОСОБА_9 за договором
купівлі-продажу житловий будинок
АДРЕСА_1.

10.06.2005 р. на прохання сина - ОСОБА_8, який
запевнив її, що це потрібно для
збільшення її пенсії, вона видала йому
генеральне доручення. ОСОБА_8 на
підставі цього доручення 18.04.2007 р. від
імені матері уклав договір
купівлі-продажу її будинку з ОСОБА_3
Вважає, що цей договір був фіктивним,
оскільки після його оформлення ОСОБА_3
не переходив жити до придбаного
будинку, а залишався проживати за
місцем свого проживання в АДРЕСА_2,
коштів ОСОБА_1 за проданий будинок не
платив.

18.08.2007 р. було укладено договір
купівлі-продажу за яким ОСОБА_3 продав
цей же будинок ОСОБА_8 Це договір також
був фіктивним, оскільки ОСОБА_3 не
одержував від ОСОБА_8 ніяких коштів.

ОСОБА_8 оформляючи ці фіктивні
договори, переслідував мету позбавити
матір права власності на будинок.

ОСОБА_8 31.08.2010 р. склав заповіт, яким на
випадок своєї смерті все своє майно в
рівних частках заповів ОСОБА_4, ОСОБА_7 і
ОСОБА_6

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_10 подав суду заперечення зміст
яких зводиться до наступного. Продаючи
будинок ОСОБА_8 діяв від імені ОСОБА_1 на
підставі нотаріальної довіреності від
10.06.2005 р. В день укладення договору був
присутній чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_11, який
подав нотаріусу письмову заяву, якою
надав згоду на відчуження спірного
будинку.

Вказаний договір був реальний та мало
місце його виконання, що стверджується
п.3 договору, де сторони засвідчили, що
продавець ОСОБА_1 в особі ОСОБА_8
отримав від покупця ОСОБА_3 гроші в
розмірі 98922 грн. до моменту підписання
цього договору та підписанням договору
сторони засвідчили, що розрахунки
здійснені повністю та про відсутність
претензій покупця по оплаті з боку
продавця.

Також про реальність такого правочину
свідчать дії ОСОБА_3, який протягом двох
днів зареєстрував своє право власності
на спірний будинок у Золочівському
МБТІ, а саме 20.04.2007 р. та заява від 18.04.2007
р. на ім'я приватного нотаріуса, якою
засвідчив, що гроші, за які він купив
житловий будинок є його особистою
власністю.

Після продажу вказаного будинку у
ньому залишилися проживати ОСОБА_4, її
цивільний чоловік ОСОБА_8 та його
батько ОСОБА_11, який на сьогодні є
померлим.

Через деякий час ОСОБА_4 та ОСОБА_8
вирішили відкупити у ОСОБА_3 спірний
будинок та 18.08.2007 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку. ОСОБА_3 було
отримано 107035 грн., що підтверджується
п.3 договору, де сторони засвідчили, що
продавець ОСОБА_3 отримав від покупця
ОСОБА_8 гроші в розмірі 107035 грн. до
моменту підписання цього договору та
підписанням договору сторони
засвідчили, що розрахунки здійснені
повністю та про відсутність претензій
покупця по оплаті з боку продавця.

Про реальність вказаного правочину
свідчить заява ОСОБА_3 від 18.08.2007 р. на
ім'я нотаріуса, якою він засвідчив, що
житловий будинок є його особистою
власністю та заява ОСОБА_8 від 18.08.2007 р.
на ім'я нотаріуса про те, що гроші, за
які він купував будинок є його
особистою власністю. Крім цього ОСОБА_8
проживав у спірному будинку до моменту
його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та
разом з ОСОБА_4 провели ремонтні роботи
будинку.

Звертає увагу суду на те, що позивач не
надав жодних письмових доказів
фіктивності правочину, а обґрунтовує
позов виключно усними поясненнями
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Крім цього спірний будинок після
вчинення договору купівлі-продажу від
18.04.2007 р. був відчужений згідно договору
купівлі-продажу житлового будинку від
18.08.2007 р. стороною якого позивач ОСОБА_1
не була, а відтак вона не вправі була
оскаржувати вказаний договір, тому є
всі підстави для відмови у задоволенні
позову.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_12
підтримали позов з підстав наведених у
позовній заяві. Просять позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та
пояснив, що його батько ОСОБА_8 без
відома його баби ОСОБА_1 та без відома
інших членів сім'ї, які проживали в
будинку та вклали свої кошти під час
придбання будинку, продав будинок
ОСОБА_3 Однак реальної передачі будинку
не відбулося. Батько укладав цей
договір, щоб подальшому заволодіти цим
будинком. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та
пояснив, що з ОСОБА_8 перебував у
дружніх стосунках, останній попросив
його укласти договір купівлі-продажу
будинку, однак жодних коштів не платив,
не поселявся в цей будинок. Оформив
право власності на себе з метою
продажу будинку ОСОБА_8 Не заперечив
щодо задоволення позову.

Представники відповідача ОСОБА_4
-ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в судовому засіданні
позов не визнали дали пояснення
аналогічні наведеним в змісті
заперечень та просили застосувати
строк позовної давності, оскільки на
момент звернення з позовом до суду
01.11.2010 р. строки давності минули.
Позивачу було відомо про вчинення
оспорюваного правочину, однак жодних
клопотань про поновлення строку
заявлено не було та доказів про причини
пропуску такого суду надано не було.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5
в судове засідання не з'явилася, однак
належним чином у встановленому законом
порядку неодноразово була повідомлена
про час та місце розгляду судом справи,
про що свідчать розписки долучені до
матеріалів справи, про причини неявки
суду не повідомляла, заяв про
відкладення розгляду справи від неї не
надходило.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилася подала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності (т.2
а.с.244). Будучи допитаною в порядку
судового доручення дала пояснення про
те, що її не цікавлять позовні вимоги,
просить винести рішення за розсудом
суду.

Третя особа ОСОБА_7 в порядку виконання
судового доручення неодноразово, в
установленому законом порядку,
викликався в судове засідання (т.3
а.с.15-19), однак не з'явився. Жодних заяв
від нього не поступало.

Суд ухвалив розглядати справу у
відсутності третіх осіб на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, які містяться
в матеріалах справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу
укладеного 05.12.2001 р. між ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 остання придбала будинок з
господарськими будівлями за АДРЕСА_1
(т.1 а.с.22).

10.06.2005 р. ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_8
бути її представником при укладенні
дозволених законом правочинів, а також
вчиняти будь-які інші дії щодо
належного їй на праві власності
рухомого та нерухомого майна (т.1 а.с.20).

ОСОБА_8 на підставі вказаної
довіреності в інтересах ОСОБА_1 18.04.2007 р.
уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_3,
за яким ОСОБА_3 придбав у власність
житловий будинок з господарськими
будівлями АДРЕСА_1 (т.1 а.с.19).

На момент укладення вказаного договору
ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_11,
який 18.04.2007 р. надав дозвіл на
відчуження ОСОБА_1 спірного будинку та
підтвердив, що договір укладається в
інтересах сім'ї та є спільним
волевиявленням (т.1 а.с.29,31).

20 квітня 2007 р. ОСОБА_3 зареєстрував
право власності на спірний житловий
будинок у Золочівському МБТІ (т.1 а.с.36).

18.08.2007 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку з господарськими будівлями
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.33).

Згідно повідомлення Золочівського
МБТІ від 09.02.2011 р. власником спірного
будинку є ОСОБА_8 (т.1 а.с.17). ІНФОРМАЦІЯ_2
р. відповідач ОСОБА_8 помер (т.1 а.с.44).

Ухвалою суду від 11.08.2011 р. залучено як
правонаступника ОСОБА_8 його сина
ОСОБА_2, так як він звернувся в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини за законом.

21.11.2011 р. в якості третіх осіб залучені
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користь яких був
складений заповіт ОСОБА_8

Ухвалою суду від 26.08.2014 р. залучено
співвідповідачем ОСОБА_4, яка
звернулася в нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини по
заповіту після смерті свого чоловіка
ОСОБА_8

Відповідно до ст.234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз'яснює, що для визнання правочину
фіктивним необхідно встановити
наявність умислу всіх сторін
правочину.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що при укладенні договору
купівлі-продажу житлового будинку від
18.04.2007 р. не було умислу з боку двох
сторін на укладення фіктивного
договору, оскільки ОСОБА_1 була
стороною договору і з її сторони умислу
на укладення фіктивного договору не
було.

Позивач, який вимагає визнання
правочину фіктивним, повинен довести,
що учасники правочину не мали наміру
створити правові наслідки на момент
вчинення правочину, тобто тягар
доказування фіктивності правочину
покладається на позивача, чого в даному
випадку ОСОБА_1 не доведено.

Крім цього позивачем ОСОБА_1 не
доведено, що доручення від 10.06.2005 р., яке
вона видала своєму сину ОСОБА_8 було
видано лише для перерахунку пенсії,
оскільки даним дорученням вона
уповноважила сина на три роки бути її
представником при укладенні
дозволених законом правочинів, а також
вчиняти будь-які інші дії щодо
належного їй на праві власності
рухомого та нерухомого майна.
Твердження позивачки про те, що
доручення видане для перерахунку
пенсії є голослівними та не
підтверджені жодними належними
доказами. Доручення не було відкликане
чи скасовано і майже через два роки
18.04.2007 р. був укладений оспорюваний
правочин.

Натомість починаючи з літа 2005 р.
позивачка у спірному житловому будинку
не проживала і не цікавилася ним.

В порушення вимог ст.60 ЦПК України ні
позивачка, ні її представник не
представили суду доказів, що
оскаржуваний договір є фіктивним і
такі судом не здобуто.

Виходячи з наведеного суд дійшов
висновку, що доводи позивача
спростовуються нормами чинного
законодавства та матеріалами справи, а
тому немає підстав для задоволення
позову.

Так як суд прийшов до висновку про
безпідставність позовних вимог, тому
правовий інститут позовної давності не
підлягає до застосування.

Керуючись ст. ст. 8, 10,11, 60, 88, 209, 212-215, 218,
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову прокурора
Золочівського району Львівської
області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи приватний
нотаріус ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні при його проголошенні в той же
строк з дня отримання його копії.

13.10.2014

Суддя: А. О. Бунда