РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1327/14-ц

провадження у справі № 2/0285/645/14

28 листопада 2014 року
м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

головуючої судді Савицької Л. Й.

при секретарі Дуяновій Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом до відповідача, в якому
просила визнати об'єктами спільної
сумісної власності подружжя
незакінчений будівництвом житловий
будинок по АДРЕСА_1 та легковий
автомобіль НОМЕР_1; визнати право
власності на ? частину будівельних
матеріалів та обладнання, що були
використані в процесі будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1 та на ?
частину легкового автомобіля НОМЕР_1;
розділити спільне майно подружжя, а
саме незакінчений будівництвом
житловий будинок по АДРЕСА_1, виділивши
? його частину іншу ? частину
незакінченого будівництвом будинку
виділити відповідачу; легковий
автомобіль НОМЕР_1 - стягнувши з
відповідача ? частину його дійсної
вартості; визнати право власності на ?
частину земельної ділянки для
будівництва житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1:
кадастровий номер 000280224 загальною
площею 0,0981га.; припинити право
власності ОСОБА_2 на ? частину земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку та господарських будівель по
АДРЕСА_1: кадастровий номер 000280224
загальною площею 0,0981га.

Ухвалами суду від 25.04.2014 року та 28.11.2014
року за заявою позивача позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розподілу
спільного майна, а саме легкового
автомобіля НОМЕР_1 стягнення ? частини
його дійсної вартості та незакінченого
будівництвом житлового будинку по
АДРЕСА_1 і виділення по ? його частини
залишено без розгляду.

В обґрунтування вимог зазначає, що з
відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі з 26.01.2002 року по
06.06.2012 року. В період шлюбу побудували
будинок, однак в експлуатацію його не
здано, а також закладено фундамент під
господарську будівлю. Крім того, згідно
Державного акту на ім'я відповідача,
отримали у власність земельну ділянку
площею 0,0981 га. Відповідач в
добровільному порядку відмовляється
розділити спільно нажите майно.

Сторони в судове засідання не прибули.

В заяві до суду позивач просила
задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні від 25.04.2014 року
відповідач не заперечував щодо вимог
позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

Згідно ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає справу у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК
України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації, або після його державної
реєстрації, оскільки така передбачена
вимогами ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV
від 01.07.2004 р.

До завершення будівництва особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані
в процесі цього будівництва.

У разі необхідності зазначена особа
може укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право
власності на який реєструється
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦК України,
правовий статус майна щодо якого виник
спір, визначається нормами
матеріального права, яке діяло на час
його придбання (створення).

З матеріалів справи вбачається,
що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 26.01.2002 року по
06.06.2012 року, що стверджується копією
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду (а. с. 5). Під час
перебування сторін у шлюбі ОСОБА_2 на
підставі договору від 28.08.2002 року було
надано в оренду земельну ділянку
площею 0,0800 га по АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Рішенням виконавчого комітету
Новоград-Волинської міської ради № 182
від 25.08.2002 року про поточне будівництво,
ОСОБА_2 надано дозвіл на освоєння та
здійснення будівництва індивідуальних
будинків, господарських будівель у
відповідності до будівельного
паспорта за індивідуальним проектом на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до рішення тридцятої сесії
Новоград-Волинської міської ради від
22.02.2006 р. №511 земельна ділянка по
АДРЕСА_1, кадастровий номер 1811 8
0224, площею 0,0981 га, була передана ОСОБА_2
у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, з
видачею Державного акта від 18 липня 2006
р. (а.с. 7, 10).

З матеріалів справи, а зокрема
технічного паспорта на житловий
будинок видно, що на земельній ділянці
по АДРЕСА_1, в 2009 році було завершено
будівництво житлового будинку
загальною площею 75,5 кв. м., житловою
площею 48,0 кв. м., а також закладено
фундамент під господарську будівлю (а.
с. 11-13).

Сторони не надали доказів того, що
будинок прийнято у експлуатацію чи
здійснена його державна реєстрація.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Також, ч. 1 ст. 70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

З наданих до матеріалів справи доказів
та пояснень сторін вбачається, що
будівництво спірного житлового
будинку почалося на підставі усної
угоди сторін про створення спільної
сумісної власності в період
перебування їх у шлюбі.

Жодна із сторін не надала достатньої
кількості доказів, які б
підтверджували факт зведення будинку
виключно коштом лише одного з подружжя.

За таких обставин суд приходить до
висновку про рівність часток сторін.

На час вирішення спору будинок не
прийнятий у експлуатацію, тобто він є
об'єктом незавершеного будівництва, а
тому до нього можливе застосування
правил ч.3 ст. 331 ЦК України, щодо
визнання права власності на матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва.

Згідно ст.378 ЦК України право власності
особи на земельну ділянку може бути
припинене за рішенням суду у випадках,
встановлених законом.

Враховуючи, що право власності на
земельну ділянку, на ? частину якої
претендує позивачка, оформлено на
відповідача, а також те, що ця земельна
ділянки є спільною сумісною власністю
сторін, то при вирішенні питання щодо
виділу у власність частини земельної
ділянки сторонам, право спільної
сумісної власності на земельні
ділянки, як самостійний об`єкт слід
припинити.

З врахуванням цих обставин, суд вважає
можливим визнати за позивачкою право
власності на ? (одну другу) частину
будівельних матеріалів, конструкцій та
обладнання спірного будинку та ?
частину земельної ділянки, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки вони ґрунтуються на нормах
закону.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215,
294 ЦПК України, ст. ст. 60, 69-71 Сімейного
кодексу України, ч. 3 ст. 331, 378
Цивільного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати об'єктом спільної сумісної
власності подружжя незакінчений
будівництвом житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? (одну другу) частину
матеріалів, обладнання, які були
використані в процесі будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на ? (одну другу) частину
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1: кадастровий номер
1811 8 0224, загальною площею 0,0981 га.
з припиненням права власності ОСОБА_2
на ? (одну другу) частину земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку та господарських будівель по
АДРЕСА_1: кадастровий номер 1811 8
0224, загальною площею 0,0981 га.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1450(одна тисяча чотириста п'ятдесят) грн.
судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення або з дня
отримання його копії.

Суддя:
Л.Й.Савицька