Справа № 128/1078/14-ц Провадження №
22-ц/772/2605/2014Головуючий в суді першої
інстанції Васильєва Т. Ю.Категорія 27
Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого
судді : Колоса С. С.

Суддів :
Іванюка М. В., Оніщука В. В.

При
секретарі : Пантелеймоновій А. І.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічого
акціонерного товариства комерційний
банк ( надалі ПАТ КБ ) " Приватбанк " до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ " Приватбанк "
про визнання недійсним дій
відповідача, визнання кредитного
договору частково недійсним та
визнання недійсною частини боргу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, що діє в
інтересах та за дорученням ОСОБА_2 на
рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 31 липня 2014
року, -

Встановила :

Рішенням Вінницького районного
суду від 31 липня 2014 року первісний
позов задоволено, а у зустрічному
відмовлено .

Своє рішення суд мотивував тим, що
ОСОБА_2, уклавши договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту,
неналежним чином виконував його умови.
Позивачем по зустрічному позову не
надано належних та допустимих доказів,
які б стали підставою для визнання
договору частково недійсним .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, що діє в
інтересах та за дорученням ОСОБА_2
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
зустрічні позовні вимоги задовольнити,
а у первісному позові відмовити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, на недотриманням
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права.

Дослідивши матеріали в межах заявлених
вимог та доводів апеляційної скарги,
заслухавши представника банку, яка
просить рішення залишити без змін, а
скаргу відхилити, колегія суддів
вважає, що скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав .

З матеріалів справи вбачається, що між
банком та ОСОБА_2 05 квітня 2007 року
укладено договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування у розмірі 36 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом. Згідно даного договору
позичальник отримав кошти в сумі 4 000
гривень .

Зазначені в договорі зобов»язання
ОСОБА_2 належним чином не виконав .

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов"язань є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язань .

Статтею 611 ЦК України закріплено, що у
разі порушення зобов"язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, а саме стягнення суми
кредиту, сплата неустойки та
відшкодування збитків .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір .

Банком надано належні та допустимі
докази, які підтверджують розміри
заборгованості за кредитом та за
процентами, які становлять всього на
суму 9 132 гривні 46 коп. ( а. с. 4 - 9 ) .

Згідно ст.. 258 ч. 1, 2 п. 1 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність. Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки ( штрафу, пені ) .

З матеріалів вбачається, що банком
пропущено зазначений строк, а тому у
вимогах щодо стягнення заборгованості
по судовим штрафам, яка становить 1 973
гривні 36 коп. слід відмовити .

Твердження викладені у скарзі, що
банком пропущено строк позовної
давності є безпідставними. Так, з
наданого суду розрахунку вбачається,
що остання сплата по договору ОСОБА_2
здійснена 27 серпня 2012 року ( а. с. 8 зв. ).
З позовною заявою банк звернувся 06
березня 2014 року, тобто строк визначений
ст.. 257 ЦК України стороною не
пропущено .

Інші твердження викладені у скарзі
вірного в цілому висновку суду першої
інстанції не спростовують .

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
та ухвалити нове про часткове
задоволення позовних вимог банку .

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє в
інтересах та за дорученням ОСОБА_2 -
задовольнити частково .

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 31 липня 2014
року - скасувати в частині стягнення
заборгованості по комісії за
відсотками за користування кредитом в
сумі 968 гривень 32 коп. та штрафів
всього в сумі 1005 гривень 04 коп. та
ухвалити нове про відмову у цих
вимогах.

В іншій частині рішення залишити без
змін .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу набрання
законної сили рішення може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ .

Головуючий :
С. С. Колос

Судді :
М. В. Іванюк

В. В. Оніщук