Справа № 761/7224/14-ц
Провадження №2/761/3250/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі Клим Т.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

12 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом, в
якому просить розірвати шлюб з
відповідачем ОСОБА_3 посилаючись на те,
що вони не мають спільного бюджету, не
підтримують шлюбні відносини, не
ведуть спільного господарства. Позивач
зазначає, що між ними припинені
подружні стосунки, сім'я фактично
розпалась, вони із січня 2014 року почали
проживати окремо, тому він вважає, що
примирення та подальше спільне життя
неможливе.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, пояснив, що наданий
судом строк на примирення ніяких
позитивних результатів не дав. При
цьому, ОСОБА_1 зазначив, що, на його
думку, дружина нехтувала сімейними
цінностями, йому незрозуміле її
відношення до сім»ї та дітей. Як
приклад їх сімейних відносин, зазначив,
що відповідачка навесні поїхала
відпочивати за кордон (Перу), залишивши
на три місяці його та няню опікуватися
дітьми, зазначив, що після сімейних
сварок відповідачка неодноразово
дозволяла собі не розмовляти навіть із
дітьми, які є малолітніми.

В судовому засіданні представник
відповідача за довіреністю проти
задоволення позовних вимог
категорично заперечував, посилаючись
на те, що хоч тримісячний строк сторін
не примирив, однак не вичерпані всі
засоби для збереження сім»ї, вважає за
необхідне ще раз надати сторонам строк
для примирення.

Суд, вислухавши думку позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4
березня 1999 року (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають двох
дітей: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Ухвалою суду від 20.06.2014 року було
частково задоволено письмове
клопотання відповідача ОСОБА_3 та з
урахуванням ст.111 СК України і в порядку
201 ЦПК України надав сторонам три
місяці строк на примирення.

Разом із тим, як не заперечували
учасники судового розгляду, сторони не
примирилися.

Зміст ч.1 ст.14 СК України, передбачає, що
сімейні права є такими, що тісно
пов»язані з особою, а тому не можуть
бути передані іншій особі. Але тим не
менш, відповідач ОСОБА_3, яка належним
чином повідомлялась про день, час і
місце розгляду справи, жодного разу
особисто не з»явилась в судове
засідання та не надала відповідних
пояснень по суті пред»явлених до неї
позовних вимог, зокрема не пояснила,
які нею, або відповідачем приймались
заходи по збереженню сім»ї протягом
наданого строку для їх примирення.

Судом встановлено, що через
наявність різних поглядів на спільне
життя, непримиримість характерів,
відсутність почуття поваги та
порозуміння, призвели того, що сторони
втратили почуття кохання один до
одного, з січня 2014 року і наразі
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства і не підтримують подружні
стосунки, не мають спільного бюджету,
спроби примиритися позитивного
результату не дали.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін, що мають істотне
значення.

Намірів змінити прізвища після
розірвання шлюбу сторони не висловили.

Одночасно суд роз'яснює, що
відповідно до ст. 141 СК України,
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст.10, 57, 60, 174, 209, 213-215, 218, 292-294 ЦПК
України суд ,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 4 березня 1999 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у Відділі
реєстрації актів громадянського стану
Жовтневого районного управління
юстиції у м.Києві, актовий запис №668 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища
сторонам залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: