РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/10035/14-ц

Пров. №2/668/2356/14

30.09.2014 року Суворовський районний суд
м.Херсона в складі:

головуючого судді Зубова О.С., при
секретарі Хандусенко О.Е., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання
недійсним свідоцтв про право власності
та договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом та його представник пояснив у
судовому засіданні, що відповідач
ОСОБА_3., не має жодних доказів на
підтвердження права власності на 6/100 та
11/100 частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, а свідоцтво про право на
спадщину за законом від 03.06.2014 року
видане на ім'я відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 є незаконним та недійсним,
оскільки видане на підставі неналежних
правовстановлюючих документів
спадкодавця ОСОБА_7, яка на момент
смерті, свою частку домоволодіння в
органах БТ1 не оформила. Просив суд
визнати недійсними свідоцтва про право
власності на частину домоволодіння, що
видане ОСОБА_4 і та ОСОБА_5 договір
купівлі-продажу 6/100 частини спірного
домоволодіння укладений між ОСОБА_3. та
ОСОБА_6

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
проти задоволення позову заперечував,
вказуючи, що позивач не має жодних прав
оспорювати вищевказані свідоцтва та
договір, оскільки немає права
власності на жодну частку у спірному
домоволодінні та тому не має й жодного
відношення до нього, вважає всі
правовстановлюючі документи
законними.

Інші відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
засідання були повідомленні належним
чином, причини своєї неявки суду не
повідомляли, заяв про відкладення
судового засідання або розгляд справи
за їхньої відсутності суду на адресу
суду не надходило.

Судом встановлені наступні
обставини та визначені відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності
на житловий будинок №49 від 15.09.1992 року,
виданого Суворовською районною радою
народних депутатів м.Херсона,
зареєстроване в Херсонському міському
бюро технічної інвентаризації в
реєстровій книзі №57 за реєстровим №5713
від 22.10.1992 року та рішення виконкому
Суворовської районної у м.Херсоні ради
від 11 грудня 1998 року ОСОБА_3, належить
11/100 частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1

Також, згідно договору купівлі -
продажу ВВ №985409 від 22.02.2005 року, ОСОБА_3.
також продана частка 6/100 частин цього
домоволодіння.

Відповідно свідоцтва про право на
спадщину за законом №452 від 03.06.2014 року,
після смерті ОСОБА_7 - відповідач ОСОБА_4
та його син ОСОБА_5 набули право
власності на 20/100 частин домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, які
належали спадкодавцеві на підставі
відповідних належно оформлених
правовстановлюючих документів.

Інші частині домоволодіння
належать ОСОБА_6

Позивачем та її представником не
надано суду доказів тому, що позивач
має право власності на будь-яку частину
вказаного домоволодіння та має
відношення до нього, що зумовило б
можливість порущення її прав як
співвласника. Доводи представника
позивача про те, що позивачу на
підставі договору дарування від 28.09.2005
року ВСМ №978725 належить 2/100 частини
даного домоволодіння не можуть бути
взяті судом до уваги, оскільки даний
договір на підставі ріщення
Суворовського районного суду м.Херсона
від 17.02.2011 року був визнаний недійсним.

З погляду на зазначене, суд,
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до СТ.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
розгляд і вирішення цивільних справ з
метою захисту порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів фізичних осіб.

Також відповідно до ст.З ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Отже, з огляду на те, що позивач не
має право власності на жодну частину
спірного домоволодіння, відповідно
тому й збільшення або зменшення
розміру частин відповідачів, як
співвласників, не можуть порушити її
права й інтереси.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про визнання недійсними:

- свідоцтво про право власності на
частину домоволодіння №49 від

15.09.1992 року, що видане ОСОБА_3
виконкомом Суворовської районної ради
народних депутатів м.Херсона;

- свідоцтво про право на спадщину
за законом від 03.06.2014 року, реєстровий
№452, що видане ОСОБА_4, ОСОБА_5 приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_8;

- договір купівлі-продажу 6/100
частини домоволодіння в м.Херсон, по
АДРЕСА_1 що укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 22.02.2005 року №ВВТ 985409.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, шляхом
подачі апеляційної скарги через
Суворовський районний суд м.Херсону в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

СуддяЗубов О. С.