ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6956/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.К

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

У квітні 2014 року позивач публічне
акціонерне товариство «Дельта банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
відповідно до укладеного кредитного
договору № 006-29024-040708 від 04.07.2008 р.
ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 7 647,30 грн.
зі сплатою 0,01 % річних за користування
кредитом. Позивач виконав свої
зобов'язання у повному обсязі. У
порушення умов договору ОСОБА_2
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав та станом на
24.02.2014 р. має заборгованість в сумі 4 800,95
грн.

В позовних вимогах просив стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 4 800,95 грн. та судовий збір 243,60 грн.

В судове засідання представник
позивача публічного акціонерного
товариства «Дельта банк» не з'явився,
надіслав заяву про розгляд справи у
його відсутність та позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та просить
позов задовольнити (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позову заперечував та просив
застосувати строк позовної давності та
у задоволені позову відмовити у
повному обсязі (а.с. 33).

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до умов кредитного договору
№ 006-29024-04078 від 04.07.2008 р. ОСОБА_2 (надалі
Позичальник, Відповідач) отримав у ПАТ
«Дельта Банк» (далі - Банк, Відповідач)
кредит у сумі 7 647,30 грн. зі сплатою 0,01 %
річних за користування кредитом, за
ведення кредитної справи Відповідач
сплачує Кредитору плату в розмірі 1,49 % в
місяць, п. 2.5 Договору.

Позивач виконав свої зобов'язання у
повному обсязі, в свою чергу,
позичальник зобов'язався своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом, повернути кредит у визначені
договором терміни, а також виконати
інші свої зобов'язання згідно
кредитного договору.

Станом на 24.02.2014 р. Відповідач не
виконував належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість.

Таким чином, станом на 24.02.2014 р.
Відповідач має заборгованість 4 800,95
грн., яка складається з: заборгованість
за кредитом - 4 003,27 грн.; відсотки 0,10 грн.;
комісія 797,58 грн., що підтверджується
розрахунком (а.с. 18).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав га обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в яких одна сторона
(Відповідач) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (переда ти майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
Відповідача виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Судом встановлено, що кредит надано на
десять місяців.

Приписами частини 1 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
визначено, що договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
на себе зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України під позовною давністю
розуміється строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Приписами статті 257 Цивільного кодексу
України встановлено загальну позовну
давність тривалістю у три роки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу
України, щодо вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
спеціальна позовна давність в один рік.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості Відповідач сплатив
останній раз кредит у жовтні 2008 року, а
отже права Позивача порушені з
листопада 2008 року.

З матеріалів справи вбачається, що
Позивач звернувся до суду з позовом
15.03.2014 р. - тобто через три роки після
сплину трирічної позовної давності за
основним боргом та через п'ять років
після спливу скороченої позовної
давності, передбаченої для стягнення
неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зроблено до винесення
ним рішення. Частино 4 статті 267
Цивільного кодексу України
встановлено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що враховуючи положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у справі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги,
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
вислухавши відповідача, дослідивши
письмові докази приходить до висновку
що, слід застосувати встановлену
Цивільним кодексом України позовну
давність та з цих підстав у задоволені
позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 267, 525, 526, 530, 536, 625,
549-552, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60,
208, 209, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову публічного
акціонерного товариства «Дельта банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: