Справа №461/5323/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Галицький
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Волоско І.Р

при секретарі Гром'як О.М.

представник позивач
ОСОБА_1

представник позивач
ОСОБА_2

представник відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м . Львові в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«ВіЕс Банк», ОСОБА_5; третя особа
Приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання недійсним договору
іпотеки ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
недійсним договір іпотеки між ВАТ
«Електрон Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_5 від
21.12.2007 р. що зареєстрований у реєстрі
правочинів за №6072. Свої вимоги мотивує
ти, що 10.05.2014 р. з повідомлення - вимоги
Відповідача 1 дізналася про те , що
21.12.2007 р. між ВАТ «Електорн Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс
Банк» та ОСОБА_5 укладено іпотечний
договір, який було посвідчено
приватним нотаріусом Львівського
міського нотраіального округу ОСОБА_6
Позивач в обґрунтування позову
покликається на те, що , предметом
Договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1 ,
яка набута у власність ОСОБА_5 на
підставі Договору купівлі-продажу
укладеного 21.12.2007 р. Оскільки позивачка
є дружиною ОСОБА_5 і на момент набуття
права власності на предмет іпотеки
сторонни перебували у шлюбі,то спірна
нерухомість є обєктом спільної
сумісної власності, від так не підлягає
відчуженю без її згоди. Зазаначає, що на
правовстановлючому документі Договорі
купівлі-продажу квартири від 21.12.2007 р.
та витягу відсутня відмітка про
проведення державної реєстрації права
власності, що дає підстави вважати
державну реєстрацію предмету іпотеку в
порядку визначеному законом проведено
не було. На підставі вищенаведеного
позивач просить позовні вимоги
задовольнити.

Представники позивача в судовому
засіданні, дали пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
просять суд позов задовольнити
повністю з підстав викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «ВіЕс
Банк» в судовому засіданні позов не
визнала подала письмові заперечення і
пояснила, що згідно ст.. 203 ЦК України
передбачені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину. Правочин може бути
визнаний недійсним лише за відсутності
в іпотечному договорі однієї істотних
умов договору вказаних у ст.18 Закону
України «Про іпотеку». Крім цього,
відповідно до ст.. 18 Закону України «Про
іпотеку» у разі, якщо іпотекою
забезпечується повернення позики,
кредиту для придбання нерухомого
майна, яке передається в іпотеку,
договір купівлі-продажу цього
нерухомого майна та іпотечний договір
можуть укладатися одночасно.

Також відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону
України «Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати» який ,
регулює зокрема відносини у системі
іпотечного кредитування , іпотечний
договір, предметом якого є нерухомість.
Що належить третім особам та стане
власністю іпотекодавця після
укладання такого договору,
посвідчується нотаріусом до моменту
оформлення права власності
іпотекодавця на нерухомість. Що до
твердження позивача про те що вона не
надавала згоду на передачу квартири
АДРЕСА_1, повідомляє, що ОСОБА_4 вводить
суд в оману, оскільки при укладанні
договору купівлі-продажу та іпотечного
договору вона подавала заяву, якою
надавала згоду на купівлю її чоловіком
- ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_1 та
відповідно надавала згоду на передачу
даної квартири в іпотеку ВАТ «Електрон
Банк». Дана заява посвідчена приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 21 грудня
2007 р. та зареєстрована в реєстрі за №1933.
У зв'язку з невиконанням Іпотекодавцем,
обов'язку щодо реєстрації права
власності на нерухоме майно не є
підставою визнання недійсним договору
іпотеки, за яким в іпотеку передане
вказане нерухоме майно. На підставі
вищенаведеного, просить суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2007 р. між
ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір KF46179, згідно якого
банк надав ОСОБА_5 кредит в розмірі 76500,
00 Доларів США на придбання житлової
квартири АДРЕСА_1, площею 44,9 кв.м. На
забезпечення виконання вищевказаного
кредитного договору, між ВАТ «Електрон
Банк» та ОСОБА_5, 21 грудня 2007 року,
укладено Договір іпотеки ВКС№ 773024
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в
реєстрі № 6072, відповідно до якого в
іпотеку ВАТ «Електон Банк»,
Іпотекодавцем - ОСОБА_5, було передано
нерухоме майно а саме: квартира
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що предмет
іпотеки а саме : квартира АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_5, на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
21 грудня 2007 року реєстровим № 6067.

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ст 203 ЦК
України,зокрема:Зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам
суспільства;Особа, яка вчиняє правочин
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності;волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній
волі;Правочин має вчинятися у формі
встановленій законом;Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені
ним;Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами) не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх, чи непрацездатних
дітей.

При укладені оскаржуваного договору
сторонам було додержано всіх вимог
передбачених ст. 203 ЦК України, тому
відсутні підстави для визнання його
недійсним.

Щодо доводів позивачки та її
представника про відсутність згоди на
передачу квартири в іпотеку, то такі є
безпідставними, оскільки як вбачається
із матеріалів справи , таку згоду
ОСОБА_4 надавала,що випливає із заяви
приватному нотаріусу від 21.12.2007р. копія

Крім цього,із змісту та умов
кредитного договору № КF 46179 п.2.1
вбачається, що виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором
забезпечуються іпотекою житлової
квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_4 також
підписала означений кредитний договір,
чим підтвердила свою згоду з його
умовами.

Нормою статті 18 Закону України «Про
іпотеку» передбачено істотні умови
іпотечного договору, а саме:

1) для громадян України - прізвище,
ім'я, по батькові, місце проживання із
зазначенням адреси та індивідуальний
ідентифікаційний номер у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів;

2) зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або постання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній
для його ідентифікації, та/або його
реєстраційнії дані, у тому числі
кадастровий номер. Уразі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися * її
цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної
або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному
договорі однієї з вказаних вище
істотних умов він може бути визнаний
недійсним па підставі рішення суду.

При укладені оспорюваного
Іпотечного договору від 21 грудня 2007
року всі істотні умови передбачені
статтею 18 Закону У країни «Про іпотеку»
були дотримані.

Відповідно до ст 18 Закону
України«Про іпотеку» у разі, якщо
іпотекою забезпечується повернення
позики» кредиту для придбання
нерухомого майна, яке передається в
іпотеку, договір купівлі-продажу нього
нерухомого майна та іпотечний договір
можуть укладатись одночасно.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону
України "Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати", який
регулює, зокрема, відносини у системі
іпотечного кредитування, іпотечний
договір, предметом якого є
нерухомість» шо належить третім особам
та стане власністю іпотекодавпя після
укладення такого договору,
посвідчується нотаріусом до моменту
оформлення права власності
іпотекодавпя на нерухомість.

В даному випадку іпотекою квартири
АДРЕСА_1 забезпечувалось виконання
зобов'язань за Кредитним договором №KF
46179 від 21 грудня 2007 року, який укладався
для купівлі даної квартири.

Відповідно до п 96 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, що діяла на момент
укладення договору іпотеки, договори
про заставу майна, що підлягає
реєстрації, посвідчується нотаріусом
за умови подання документів, які
підтверджують право власності на
майно, що заставляється, та, у
передбачених законодавством випадках,
державної реєстрації прав на це майно.

При посвідченні іпотечних договорів
нотаріус вимагає Витяг з Реєстру прав
власності на нерухоме майно.За умов,
якщо договір про заставу майна
укладається у зв'язку з укладенням
іншого договору щодо цього майна в
нотаріуса є зазначені вище документи,
подача поторно цих же документів не
передбачена.

Крім цього, 25 грудня 2007 року ОСОБА_5
отримано витяг про реєстрацію права
влашості на нерухоме майно за №17199340.

Таким чином, суд вважає, що оспорюваний
Іпотечний договір від 21 грудня 2007
року,укладено сторонами відповідно до
вимог закону ; згідно його умов в
іпотеку ПАТ «ВіЕс Банк» законно
передано квартиру АДРЕСА_1 , відтак у
позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 222
ЦПК України, на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК
України, Закону України „Про іпотеку"
суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ПАТ »ВіЕс
Банк», ОСОБА_5, третьої особи -
приватного нотаріуса Львіського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання недійсним договору
іпотеки від 21.12.2007року - відмовити.

Термін оскарження рішення суду -
10 днів з моменту його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Галицький районний суд
м.Львова.

Суддя І.Р.Волоско.