Ухвала

іменем україни

8 грудня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Попович О.В.,
Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що вона та
відповідач є батьками двох
неповнолітніх дітей, в шлюбі вони не
перебувають. З січня 2008 року позивач не
проживає з відповідачем, вони не ведуть
спільного господарства, участі у
вихованні та утриманні дітей
відповідач не приймає. Посилаючись на
те, що діти проживають разом з нею, а
батько ухиляється від надання їм
матеріальної допомоги у добровільному
порядку, просила суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей у розмірі 1/3
частини всіх видів його доходів
кожного місяця, починаючи з дня подачі
заяви до суду і до досягнення дітьми
повноліття.

Рішенням Ватутінського міського суду
Черкаської області від 9 лютого 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 23 травня 2014 року, позов ОСОБА_5
задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 аліменти на утримання
дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини всіх видів його доходів
кожного місяця, починаючи з дня подачі
заяви до суду, а саме з 18 січня
2010 року, і до досягнення старшою
дитиною повноліття, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 липня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_3,
на рішення Ватутінського міського суду
Черкаської області від 9 лютого 2010 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 23 травня 2014 року.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, подана в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 липня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 182, 184, 192 СК
України, заявником надано рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 липня 2014 року у справі про
зміну розміру аліментів.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК,
може бути подана за сукупності таких
умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, подану в
інтересах ОСОБА_4, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску вказаної
цивільної справи до провадження
Верховного Суду України в порядку,
встановленому главою 3 розділу
5 ЦПК України, оскільки з наданої копії
судового рішення вбачається, що
наведені заявником підстави
стосуються інших фактичних обставин
справи у порівнянні з ухвалою, про
перегляд якої ставиться питання.

Крім того, не може бути взято до уваги
посилання заявника як на приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права на ухвали
апеляційного суду, оскільки заява про
перегляд подається судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання дітей, за заявою ОСОБА_3,
поданою в інтересах ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 липня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева О.В.
Попович В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін