Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

Головуючого судді Кабанячого Ю.В.

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Сеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, третя особа ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом яким просить визнати за нею
право власності на жилий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4,
про що виконавчим комітетом
Сеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області 29 січня 2014 року складено
відповідний актовий запис за №6.

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається із житлового будинку
АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_3 є вона та їхні діти: дочка,
ОСОБА_5 і сини, ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

В шестимісячний строк після відкриття
спадщини вона подала заяву до
Бориспільської районної державної
нотаріальної контори, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16
липня 2014 року.

ОСОБА_5, та ОСОБА_6, подали до
Бориспільської державної нотаріальної
контори Київської області письмові
заяви про відмову від належних їм
часток у спадщині, на її користь, та не
заперечують на видачу свідоцтва на
право власності на її ім'я.

ОСОБА_2 до нотаріальної контори в
установлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини або про відмову
від прийняття спадщини, не звертався.
Поважних причин для нез'явлення його до
нотаріальної контори не було.

Свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок АДРЕСА_1
вона не отримала у зв'язку з тим, що
чоловік за життя не здійснив його
державну реєстрацію.

Відповідно до технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1, будинок
введений в експлуатацію в 1975 році, та
згідно з записом в погосподарській
книзі виконавчого комітету
Сеньківської сільської ради належав
померлому ОСОБА_3 На час будівництва
житлового будинку, забудова села
проводилася без оформлення
будівельної документації з внесенням
даних до погосподарської книги, що
підтверджується довідкою сільської
ради.

Враховуючи вищевикладене, вона змушена
звернутися до суду.

В судове засідання позивач не
з'явилася. Представник позивача також
не з'явився в судове засідання, проте
направив письмову заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності
та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направила, проте
направила письмову заяву в якій
зазначила, що заперечень щодо позову не
мають та просить слухати справу за
відсутності їх представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, проте також подав письмову
заяву в якій просить розглядати справу
без його участі та проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Суд дослідив та проаналізував всі
зібрані по справі докази і прийшов до
переконання, що позивачем доведено
обставини, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК
України і останні підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_4, про що виконавчим
комітетом Сеньківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області 29 січня 2014 року складено
відповідний актовий запис за №6 (а.с.5).
Позивач є дружиною померлого, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження (а.с.15).

За приписами ч.1 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи, а часом відкриття
спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220
ЦК України).

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.
1218 цього Кодексу до складу спадщини
входять всі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя
який його пережив та батьки.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинок АДРЕСА_1 (а.с.6-10).

У встановлений ст.1270 ЦК України строк
ОСОБА_1 особисто подала до нотаріуса
заяву про прийняття спадщини та була
відкрита спадкова справа №56311550, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі №37892941
від 16.07.14 р.(а.с.11) та матеріалами
спадкової справи (а.с.25-30). Відповідно
до вказаних матеріалів діти померлого
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали нотаріусу
заяву про відмову у прийняті спадщини
на користь матері ОСОБА_1 (а.с.26). ОСОБА_2
жодної заяви до нотаріуса не подавав.
Інших спадкоємців не має.

Проте, отримати у нотаріуса свідоцтво
про право на спадщину, як того
зобов'язує ч.1 ст.1297 ЦК України, позивач
не змогла, оскільки відсутня державна
реєстрація будинку за життя
спадкодавця.

У відповідності до ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність припиняється
у момент смерті особи.

Статтею 182 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. За вказаних
обставин позивач позбавлена
можливості зареєструвати право
власності на жилий будинок з
господарськими будівлями та спорудами.

В силу ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від
часу прийняття спадщини належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності встановлена судом.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що за позивачем, який прийняв
спадщину так як постійно проживала
разом з спадкодавцем, про що свідчить
її місце реєстрації (а.с.16) та довідка
Сеньківської с/р (а.с.14), слід визнати
право власності в порядку спадкування
на будинок АДРЕСА_1, так як хоча право
власності на вказану квартиру за
спадкодавцем визнано не було, але дане
нерухоме майно було набуте правомірно
відповідно до норм чинного
законодавства.

Спірний будинок був збудований
спадкодавцем у 1975 р., що
підтверджується довідками
Сеньківської с/р (а.с.12). Відповідно до
о/р 561 в погосподарській книзі по
Сеньківській с/р, власником вказаного
будинку був ОСОБА_3 (а.с.13).

У 1975 році питання набуття права
власності регулювались Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» (далі - Указ від 26
серпня 1948 року), що був визнаний таким,
що втратив чинність, Указом Президії
Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988
року N 8502-II, і прийнятою відповідно до
Указу від 26 серпня 1948 року постановою
Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948
року «Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» (далі - Постанова
від 26 серпня 1948 року), які, зокрема,
визначали умови та правові наслідки
будівництва.

Згідно зі ст. 1 Указу від 26 серпня 1948
року кожен громадянин і кожна
громадянка мали право купити або
збудувати для себе на праві особистої
власності жилий будинок на один або два
поверхи з числом кімнат від однієї до
п'яти як у місті, так і поза містом.
Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року
визначав, що земельні ділянки для
будівництва індивідуальних жилих
будинків відводяться за рахунок земель
міст, селищ, держземфонду і земель
держлісфонду у безстрокове
користування, а збудовані на цих
ділянках будинки є особистою власністю
забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та
Постановою від 26 серпня 1948 року
підставою виникнення у громадянина
права власності на жилий будинок був
сам факт збудування ним його з
додержанням вимог цих актів
законодавства. Ці правові акти не
пов'язували виникнення права власності
на житловий будинок із проведенням
його реєстрації.

Згідно листа Міністерства юстиції
України «Щодо порядку оформлення
документів в разі смерті власника
нерухомого майна» №19-32/319 від 21 лютого
2005 року, «у разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності на яке не була
проведена і правовстановлювальний
документ відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку».

З 01.01.13р. державна реєстрація прав на
нерухоме майно здійснюється згідно
Закону України №1952-ІУ від 01.07.04р. «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (набрав
чинності з 03.08.04р.) зі змінами внесеними
до цього Закону згідно із Законом
України №1878-УІ від 11.02.10р. та є
обов'язковою (ч.1 ст.3 цього Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»).

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону,
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за умови, зокрема, якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення.

Натомість, пункт 5 ч.1 ст.19 даного Закону
встановлює, що підставою для
реєстрації прав на нерухоме майно є
рішення судів, що набрали законної
сили.

На підставі ст.ст. 16,328, 392, 1216,1220, 1225,
1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст. 3,19 Закон
України №1952-ІУ від 01.07.04р. «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» ст.ст. 10,11,60, 197, п.2
ч.1 та ч.3 ст.208, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сеньківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області, третя особа ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1), право власності на жилий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка, ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду

Ю.В.Кабанячий