АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/3826/13-ц
Провадження №22-ц/792/1196/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Бондарі
О.В.

з участю: відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 11 березня 2014
року, по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»,
звертаючись до суду з вказаним позовом,
зазначав, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 26.10.2007 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 3000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язання не виконав.

У зв'язку з цим, позивач просив суд
стягнути заборгованість у розмірі 16222,20
грн.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 11 березня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором від 26.07.2007 року, яка
виникла станом на 31 жовтня 2013 року в
сумі 8347 грн. 40 коп., з яких: неповернутий
кредит в сумі 4889 грн. 65 коп., відсотки за
користування кредитом - 1605 грн. 00 коп.,
штрафні санкції у фіксованій частині -
250 грн., штрафні санкції у відсотках від
суми позики - 385 грн. 59 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ
КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі
просить його змінити в частині
зменшення розміру

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції:
Цимбалюк О.В. Провадження №
22-ц/792/1196/14

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія: 19, 27

позовних вимог та ухвалити нове, яким
задовольнити позов у повному обсязі.

Вважає, що рішення є незаконним,
необґрунтованим, винесене внаслідок
неповного з'ясування обставин, які
мають значення для справи, з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Посилається на те, що суд при прийнятті
рішення не взяв до уваги умови
договору, які передбачають, що договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання, та він автоматично
лонгується, якщо жодна сторона не
інформує іншу сторону про припинення.

Апелянт зазначає, що суд помилково
застосував позовну давність, оскільки
термін дії договору продовжується.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом правильно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
26.10.2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
кредиту б/н, шляхом встановлення
кредитного ліміту у розмірі 3000 грн. на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Строк дії договору становить 12
місяців та пролонгується на такий же
строк, якщо жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору (а. с. 8-13).

У зв'язку із зміною типу банку змінено
найменування із Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», яке змінило назву на
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПРИВАТБАНК», що
підтверджується витягом зі статуту
(а.с.17).

Згідно розрахунку заборгованості за
договором № б/н від 26.10.2007 року
заборгованість за кредитним договором
станом на 31.10.2013 року становить 16222,20
грн. та складається з: 4719,74 грн. -
заборгованість за кредитом, 7943,08 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом, 2548,80 -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також
нараховані в зв'язку з цим 250,00 грн.
штрафу та 760,00 грн. штраф (процентна
складова) (а. с. 4-7).

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконував умови кредитного договору,
тому позивач має право на повернення
всієї суми кредиту з урахуванням
процентів за користування кредитом та
штрафу в межах строку позовної
давності.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони визначили, що заява
позичальника (а.с.8), Умови та правила
надання банківських послуг (а.с.9-11) і
Правила користування платіжною
карткою (а.с.11-12), а також Тарифами (а.с.83)
складають укладений між ними договір
про надання банківських послуг.

Відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг банк має
право проводити зміну тарифів, а також
інших умов обслуговування рахунків.

За заявою ОСОБА_1 від 28.10.2006 року, що є
невід'ємною частиною договору, йому був
встановлений ліміт в сумі 3000 грн.,
терміном на 12 місяців під 36 % (а. с. 8),
який в подальшому банком, у
відповідності до п.5.3 Умов та Правил
надання банківських послуг, було
змінено у сторону збільшення, а саме
03.07.2008 року до 5000 грн.; а 10.02.2009 року
кредитний ліміт знижено до 4900 грн. (а.
с.74-82).

ОСОБА_1 не звертався до банку про
припинення дії договору, відповідно до
п. 9.12 Умов та Правил надання
банківських послуг, яким передбачено,
що договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк.

Строк дії кредитної картки, яка була
видана відповідачу було встановлено
три роки та по закінченню вказаного
строку кредитна картка не
перевипускалась. Картковий рахунок,
відкритий на ім'я ОСОБА_1 не закривався.

Відповідно до п.6.5 Умов і правил надання
банківських послуг, які є складовою
частиною кредитного договору від 26.10.2006
року клієнт зобов'язаний погашати
заборгованість по кредиту, процентах
за його користування, а також
сплачувати комісію на умовах,
передбачених цим договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.
530 ЦК України).

Свої зобов'язання відповідно до
кредитного договору відповідач
належним чином не виконував: не вносив
платежі на погашення кредиту, не
сплачував нараховані відсотки за
користування кредитом.

Сторони домовились, що при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5%
від суми позову (п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг).

В суді першої інстанції відповідач
подав заяву, просив застосувати до
спірних правовідносин строк позовної
давності (а.с.34).

Перевіряючи доводи апелянта в частині
застосування судом норм закону щодо
позовної давності колегія суддів
виходить із такого.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Відповідно до п.5.3 Правил користування
платіжною карткою строки і порядок
погашення по кредиту (кредитний ліміт,
кредитна лінія) по платіжним карткам з
встановленим мінімальним обов'язковим
платежем, зазначено в Пам'ятці клієнта,
яка є невід'ємною частиною договору.

Сторони по даному кредитному договору
встановили наступний порядок сплати
заборгованості по кредиту: щомісячними
платежами в розмірі 7% від суми
заборгованості, але не менше 50 грн. та
не більше залишку заборгованості, що
підтверджується тарифами по кредитній
картці «Універсальна» (а. с.82). Як
вбачається з долученого до матеріалів
справи розрахунку заборгованості по
договору (а.с.4-7), останній щомісячний
платіж відповідач повинен був сплатити
5 червня 2011 року.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

ОСОБА_1 перестав виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту та зі
сплати процентів за користування
кредитом з 23 лютого 2009 року, у той час як
з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом банк
звернувся з позовом 13 грудня 2013 року,
включивши до позовних вимог всю
заборговану суму.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Аналогічний правовий висновок
міститься у постанові Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13.

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст.1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2
ст. 1050 ЦК України).

Тому суд першої інстанції обґрунтовано
визначивши, що за період з 23 лютого 2009
року по листопад 2010 року, не
встановлено поважних причин пропуску
строку позовної давності позивачем,
правильно застосував позовну давність,
і ухвалив рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитним договором в межах строку
позовної давності, а саме: з листопада
2010 року по грудень 2013 року в сумі 8347,40
грн.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції й інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський