АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6870/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Федоріщев С.С. Доповідач -
Григорченко Е.І. Категорія 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого:
Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О.,
Максюти Ж.І.

при секретарі
Новицькій О.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27 червня 2013 року у
справі за скаргою ОСОБА_5 на дії
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції міста Києва Логвинської К.Л.,
третя особа - Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк», -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду зі скаргою на постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва про
відновлення виконавчого провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27.06.2013 року скарга
була задоволена та скасовано постанову
державного виконавця Деснянського
ВДВС про відновлення виконавчого
провадження.

Не погоджуючись з ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
27.06.2013 року, якою скаргу задоволено, ПАТ
КБ «ПриватБанк» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
та постановити нову про відмову у
задоволенні вимог ОСОБА_5 В
обґрунтування своїх вимог стягувач
посилається на те, що оскільки
державним виконавцем Деснянського
ВДВС Логвинською К.Л. протягом 3 днів з
дня надходження виконавчого документа
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, замість
постанови про відновлення виконавчого
провадження, в.о. начальника ВДВС
Деснянського МУЮ Городенська Е.Л.
виконала вимоги ч. 2 ст. 83 ЗУ «Про
виконавче провадження», а саме
скасувала постанову про відкриття
виконавчого провадження від 02.11.2012 року
та зобов'язала старшого державного
виконавця Логвинську К.Л. винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи постанову державного
виконавця Деснянського ВДВС про
відновлення виконавчого провадження,
суд першої інстанції виходив з того, що
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська від 18.04.2011 року було
видано виконавчий лист на виконання
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська по справі № 2-8976/2010
від 02.09.2010 року по стягненню з ОСОБА_5,
ТОВ УФА «Верус», ТОВ «Траєкторія» на
користь ПАТ КБ «ПриватБАнк» суми 1455719.16
грн.

27 квітня 2011 року було відкрито
виконавче провадження № 26110787 Головним
державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва Логвинською
К.Л.

25 червня 2012 року винесена постанова про
закінчення та направлення виконавчого
провадження за належністю до ВДВС
Дніпровського РУЮ м. Києва за місцем
знаходження іпотечного майна,
відповідно до вимог законодавства.

03 серпня 2012 року державний виконавець
Дніпровського ВДВС відмовив у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку з тим, що не додано доказів на
підтвердження того факту, що іпотечне
майно знаходиться у Дніпровському
районі та повернено виконавче
провадження.

31 жовтня 2012 року матеріали виконавчого
провадження надійшли до ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва.

02 листопада 2012 року відкрито виконавче
провадження по справі.

21 лютого 2013 в.о. начальника ВДВС
Городенською Е.Л. постановлено
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження та зобов'язано
відновити провадження.

22 лютого 2013 року винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5 про
визнання дій і постанови державного
виконавця неправомірними, суд першої
інстанції виходив із того, що постанову
державного виконавця про відновлення
виконавчого провадження винесено з
недотриманням вимог закону.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

Ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 5 ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження»,
місце виконання рішення у разі, якщо у
процесі виконавчого провадження
державним виконавцем отримано
документальне підтвердження про зміну
або встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Згідно п. 10 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби.

Ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі закінчення виконавчого
провадження воно може бути розпочате
знову у випадках направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби.

У п. 4 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» закону
зазначено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі пред'явлення
виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення.

Суд першої інстанції посилається
на те, що ВДВС Дніпровського РУЮ м.
Києва повинен був повернути матеріали
виконавчого провадження постановою, що
зроблено не було, але з цим погодитись
неможливо, оскільки у ст. 48 Закону
України «Про виконавче провадження»
зазначені випадки повернення
виконавчого документа, а саме:

- виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання,
повертається до суду, який його видав, у
разі відновлення судом строку для
подання апеляційної скарги на рішення,
за яким видано виконавчий документ, та
прийняття такої апеляційної скарги до
розгляду (крім виконавчих документів,
що підлягають негайному виконанню);

- виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання, за
яким стягувачем є держава, у випадках,
передбачених частиною першою статті 47
цього Закону, повертається до органу,
який пред'явив виконавчий документ до
виконання.

У зв'язку з вищезазначеним,
державний виконавець Дніпровського
ВДВС не мав законних підстав для
винесення постанови про повернення
виконавчого провадження, а тому він
відмовив та повернув провадження
згідно з вимогами законодавства.

П.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2. Ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»
закону, начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений
державним виконавцем акт,
зобов'язати державного виконавця
провести виконавчі дії в порядку,
встановленому цим Законом.

Отже, після того, як матеріали
виконавчого провадження повернулись з
Дніпровського ВДВС, державний
виконавець виніс постанову про
відкриття провадження, яку скасовано
в.о. начальником ВДВС Деснянського РУЮ
м. Києва після перевірки через
невідповідність законодавству і
зобов'язано відновити провадження
відповідно до вимог ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5 та
скасовуючи постанову про відновлення
виконавчого провадження, суд першої
інстанції не врахував положення статті
83 Закону України «Про виконавче
провадження».

Щодо пропущеного строку, то з
матеріалів справи вбачається, що після
того, як справа надійшла 31.10.2012 року до
Деснянського ВДВС, 02.11.2012 року було
відкрито провадження, а після
скасування цієї постанови 21.02.2013 року
та винесення постанови про відновлення
провадження 22.02.2013 року не пройшло три
дні, а отже строк пропущен не був.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити,
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову, якою відмовити
ОСОБА_5 у задоволенні його скарги на
постанову про відновлення виконавчого
провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27 червня 2013 року
-скасувати.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні його
скарги на постанову про відновлення
виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: