ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до Київської
міської ради про визнання права
власності у порядку спадкування, -

встановив:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 в
інтересах малолітнього ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Київської міської ради про визнання
права власності у порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати чоловіка
позивача ОСОБА_4. У спадок за померлою
її чоловіку ОСОБА_5 та його батькові
ОСОБА_6 залишилось майно, яке
складається з 1/3 частини квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. У
позивача з ОСОБА_5 народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік
позивача ОСОБА_5 у віці 44 років. На день
смерті ОСОБА_5 позивач з ним була
розлучена. Після смерті ОСОБА_5, його
батько ОСОБА_6 написав відмову від
спадкування, тому єдиним спадкоємцем
залишається ОСОБА_3. Позивач звернулася
до Шістнадцятої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_3. 06 травня 2014 року
державним нотаріусом Шістнадцятої
київської державної нотаріальної
контори Вірнік І.Є. листом № 1327/02-14 було
повідомлено про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 1/6 частину квартиру АДРЕСА_1,
оскільки померлий ОСОБА_5 за життя не
встиг зареєструвати своє право на дане
спадкове майно за померлою матір'ю
ОСОБА_4.

В своїх позовних вимогах просила
визнати за ОСОБА_3 право власності у
порядку спадкування 1/6 частини
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач представник Київської
міської ради в судове засідання не
з'явився, направив до суду письмові
пояснення (а.с. 17-18).

Суд, заслухавши пояснення
позивача, дослідивши та оцінивши
письмові докази по справі у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серія НОМЕР_2 від 16 січня 1995 року,
актовий запис № 74 (а.с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина на
належну їй частку на праві спільної
сумісної власності квартиру АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло від 29 березня
1994 року Відділу приватизації
державного житлового фонду
Харківської районної державної
адміністрації м. Києва (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_5, його батьками є ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть Серія НОМЕР_3 від 27 липня 2013 року,
актовий запис № 12531 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2,
його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 28).

Спадкоємцями першої черги, після
смерті ОСОБА_5 залишилися ОСОБА_6 та
малолітній ОСОБА_3.

У встановлений шестимісячний строк
позивач в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_3, 17 грудня 2013 року звернулася із
заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_5, на підставі якої, 17
грудня 2013 року Шістнадцятою Київською
державною нотаріальною конторою було
зареєстровано спадкову справу № 896/2013
(а.с. 21-22).

Листом Шістнадцятої Київської
державної нотаріальної контори від 06
травня 2013 року № 1327/02-17 ОСОБА_2, що діє
від імені свого малолітнього сина -
ОСОБА_3 повідомлено, що нею на
підтвердження права власності на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1 за померлим
ОСОБА_5 надане свідоцтво про право на
спадщину, видане Київською державною
нотаріальною конторою 16 липня 1997 року
за р. № 1-2034, але померлий не встиг
зареєструвати своє право на вказану 1/6
частину квартири та таким чином в нього
не виникло право власності на неї (а.с.
8).

ОСОБА_6 відповідно до заяви від 23
листопада 2013 року відмовився від
спадкового майна, яке на день смерті
залишилося від його сина ОСОБА_5 (а.с. 22).

06 травня 2014 року ОСОБА_2 в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_3, 17 грудня 2013
року звернулася із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом, на майно яке складається з 1/3
частини кв. АДРЕСА_1, яке він прийняв
після смерті свого батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30, зворот).

06 травня 2014 року Шістнадцятою
Київською державної нотаріальної
контори видано свідоцтво про право на
спадщину за законом відповідно до
якого, спадкоємцем зазначеного у цьому
свідоцтві майна ОСОБА_5, 1968 року
народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є
його син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
спадщина, на яку видане свідоцтво,
складається з 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, що належала померлому на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого Відділом
приватизації державного житлового
фонду Харківської районної державної
адміністрації м. Києва 29 березня 1994
року, згідно розпорядження № 5054 від 04
березня 1994 року, зареєстрованого
Київським міським бюро технічної
інвентаризації 13 травня 1994 року та
записаного в реєстрову книгу за № 3083
(а.с. 36).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України одним із способів захисту
цивільного права та інтересу є
визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом.

Частиною першою статті 182 Цивільного
кодексу України передбачено, що право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно положень пункту 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 р. «Про судову практику у справах
про спадкування», свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, в установленому
цивільним законодавством.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті.

Згідно положень ст. 1217 Цивільного
кодексу України, спадкування
здійснюється за заповітом та за
законом.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою і часом відкриття спадщини
є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця, а саме
квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1222 Цивільного кодексу
України, спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1261
Цивільного кодексу України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного
кодексу України, якщо право власності
на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину чи
не прийняти її.

Позивач прийняв спадщину, що
встановлено у судовому засіданні.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених, ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, а позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах закону, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 16, 182, 328, 331, 1217, 1218,
1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 р. «Про судову практику у справах
про спадкування», на підставі ст.ст. 10,
11, 27, 57, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до Київської
міської ради про визнання права
власності у порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
у порядку спадкування 1/6 частини
квартири АДРЕСА_1, що відкрилась після
смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: