АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц /790/6508/14
Справа №2023/2-1660/11
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Бородіна М.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на ухвалу Куп»янського міськрайонного
суду Харківської області від 01 серпня
2014 року за заявою ОСОБА_4 про ухвалення
додаткового рішення у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,-

ВСТАНОВИЛА :

Заочним рішення Куп»янського
міськрайонного суду Харківської
області від 16 травня 2013 року вказані
позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені
частково. Суд стягнув з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4
частини з усіх видів доходів, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно до повноліття дитини
починаючи з 26.09.2006 року( т.1 а.с.204-205).

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 02 вересня 2013 року вказане
заочне рішення суду залишено без змін (
т.1 а. с. 249-251).

21 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулась у суд
з заявою, в якій просить ухвалити
додаткове рішення , яким стягнути з
ОСОБА_5 аліменти на її користь на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у
твердій грошовій сумі щомісячно в
розмірі 585 доларів США до повноліття
дитини та з часу звернення до суду з
26.09.2006 року по червень 2014 року включно -
в розмірі 55 578, 23 доларів США та
розглянути справу за її відсутності (
т.2 а.с. 1-6).

Як на підставу ухвалення судом
додаткового рішення ОСОБА_4, з
посиланням на вимоги ст.ст. 3, 15, 78, 157, 118,
119, 120, 220 , 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 183,
184, 191, 194 СК України, ст.ст.3, 8, 9,18, 19, 21, 22, 23,
24, 48, 51, 51, 55 , 57, 58, 64 Коституції України,
Закону України «Про міжнародне
приватне право », Конвенцію про права
дитини, Конвенцію про захист прав і
основних свобод людини, зазначає, що в
листі заступника директора
Департаменту міжнародного права та
співробітництва Міністерства юстиції
України від 21.07.2014 року зазначено , що
відповідно до листа Бюро правової
допомоги Єрусалима та Південних
районів Міністерства юстиції Держави
Ізраїль , ізраїльського законодавства
суд Ізраїлю не може вжити заходів щодо
виконання судового рішення, в якому
розмір аліментів визначений у частці
від заробітку і доходу боржника без
визначення твердої грошової суми, а
також роз»яснено її право на підставі
ст. 220 ЦПК України для звернення до суду
для отримання додаткового судового
рішення про стягнення аліментів з
визначенням розміру аліментів у
твердій грошовій сумі.

Ухвалою Куп»янського міськрайонного
суду Харківської області від 01 серпня
2014 року в задоволенні вказаної заяви
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу суду як незаконну
допустити негайне виконання рішення та
стягнути з ОСОБА_8 аліменти на її
користь на утримання сина
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі щомісячно та заборгованість по
аліментам з 26.09.2006 року по час ухвалення
додаткового рішення та розглянути
справу за її відсутності.

Про час та місце слухання справи ОСОБА_4
повідомлена апеляційним судом у
встановленому законом порядку, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення їй судової повістки та
звернулась з заявою про розгляд справи
за її відсутності ( а.с.44, 46).

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_4 в ухваленні
додаткового рішення, суд першої
інстанції виходив з відсутності
підстав, встановлених ст. 220 ЦПК України
для ухвалення додаткового рішення у
зазначеній справі.

При цьому, як свідчать матеріали справи
, 26.09.2006 року ОСОБА_4 звернулась у суд з
позовом в якому, з урахуванням його
уточнень, просила стягнути з
громадянина Ізраїлю ОСОБА_5 на її
користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14
частини всіх видів доходів , але не
менше одного неоподаткованого
мінімуму доходів громадян щомісяця ,
починаючи з 01.06.2005 року та до повноліття
сина ( т.1 а.с.1, 86).

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України,суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В ч.3 ст. 208 ЦПК України встановлено, що
судовий розгляд закінчується
ухваленням рішення суду.

Розглянувши справу в межах заявлених
ОСОБА_4 вимог, 16 травня 2013 року
Куп»янський міськрайонний суд
Харківської області ухвалив заочне
рішення, яким закінчив судовий розгляд
у справі та яким позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнив частково і стягнув з
ОСОБА_5 на її користь на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 14
частини з усіх видів доходів, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно до повноліття дитини
починаючи з 26.09.2006 року( т.1 а.с.204-205).

Матеріали справи також свідчать про те,
що підставою для звернення ОСОБА_4 з
заявою до суду про ухвалення
додаткового рішення слугував лист
заступника директора Департаменту
міжнародного права та співробітництва
Міністерства юстиції України від 19.06.2014
року в якому, з посиланням на
неможливість судом Ізраїлю вжити
заходів щодо виконання судового
рішення, яким розмір аліментів
визначається у частці від заробітку
(доходу) , ОСОБА_4 роз»яснино право у
відповідності до ст. 220 ЦПК України на
звернення до суду для отримання
додаткового судового рішення про
стягнення аліментів з визначенням їх
розміру у твердій грошовій сум ( т.2
а.с.7).

В ч.1 ст. 220 ЦПК України встановлено
вичерпний перелік підстав, відповідно
до яких суд, що ухвалив рішення за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи може ухвалити
додаткове рішення, а саме якщо :

1) стосовно якої - небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення ;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених ст.367
цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

В роз»ясненнях, які містяться в п.20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 18.12.2009 року «Про судове
рішення у цивільній справі» зазначено,
що додаткове рішення може бути
ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може
змінити суті основного рішення або
вирішувати вимоги, не досліджені в
судовому засіданні.

З вимогою про стягнення з ОСОБА_5 на її
користь аліментів на утримання
неповнолітнього сина у твердій
грошовій сумі , ОСОБА_4 в межах вказаної
цивільної справи до суду не зверталась
, такі вимоги не були предметом їх
розгляду та дослідження судом першої
інстанції при ухваленні 16 травня 2013
року заочного рішення.

Ухвалюючи 16 травня 2013 року зазначене
заочне рішення в межах заявлених
ОСОБА_4 позовних вимог, суд визначив
розмір стягнення з ОСОБА_9 аліментів у
частці від його заробітку (доходу), що
передбачено ст. 183 Сімейного кодексу
України.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 в
задоволенні її заяви про ухвалення в
даній справі додаткового рішення .

Доводи, викладені ОСОБА_4 в апеляційній
скарзі висновків суду не спростовують
та не дають підстав для скасування
ухвали суду від 01 серпня 2014 року.

З огляду на наведене судова колегія
приходить до висновку про залишення
вказаної ухвали суду без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 312, ст. ст.315, 319,
324, 218 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Ухвалу Куп»янського
міськрайонного суду Харківської
області від 01 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий , суддя :

Судді :