У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Джуги С.Д., Кеміня М.П.,

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу адвоката
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
22 липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,-

в с т а н о в и л а :

Представник позивача ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
22 липня 2014 року, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів відмовлено. У скарзі просить
скасувати зазначене рішення, як
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
і ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
апеляційну скаргу не визнав, просив
таку відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_1 у судове засіданні не з»явилися,
хоча про час і місце розгляду справи
були повідомлені належним чином
(вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справ, вважається врученням повістки і
цій особі ч.5 ст.76 ЦПК України), а тому
позивачка ОСОБА_2 повідомлена про
судове засідання. Стосовно причин
неявки представника позивачки ОСОБА_4 в
судове засідання, які ним зазначені в
заяві від 12.09.2014 року, то колегія суддів
такі не визнає поважними, оскільки вони
не підтверджені доказами, а тому неявка
вказаних осіб не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_3 , перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу
мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження.

Після закінчення середньої шкоди
ОСОБА_5 була зарахована у список
кандидатів на навчання на факультеті
міжнародних відносин, стаціонарної
форми навчання, першого ступеня у Вищій
Школі Бізнесу у Домброві Гурнічей,
Польша, навчання у якій розпочалося
01.10.2013 року.

Позивачка на підставі статті 199
Сімейного кодексу України просила
стягувати з відповідача ОСОБА_3 на
користь їхньої доньки ОСОБА_5, у зв'язку
з її навчанням, аліменти в розмірі 30%
від його заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Тобто, для покладення обов'язку на
батьків утримувати повнолітню дитину
до досягнення нею двадцяти трьох років
у зв'язку з продовженням нею навчання,
необхідною є умова, що вони можуть
надавати таку матеріальну допомогу. За
відсутності цієї умови такий обов'язок
на батьків покладений бути не може.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, позивачка ОСОБА_2 у
відповідності до вимог закону не
довела, що відповідач ОСОБА_3 може
надавати матеріальну допомогу своїй
повнолітній доньці.

Також судом встановлено, що відповідач
вдруге перебував у зареєстрованому
шлюбі, від якого у нього народилась
друга донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 26), яка після смерті
дружини, яка згідно свідоцтва про
смерть померла 13.06.2013 року (а.с. 25),
залишилася на його утриманні.
Відповідач працює в Мукачівській ЦРЛ
на посаді лікаря-стоматолога, отримує
заробітну плату в розмірі 2514,20 грн. (а.с.
23) і є інвалідом ІІІ-ї групи (а.с. 24).

Отже судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 не має можливості надавати
матеріальну допомогу повнолітній
доньці ОСОБА_5, яка продовжує навчання.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову ОСОБА_2 у позові за його
недоведеністю.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.199 СК
України право на звернення до суду з
позовом має той з батьків, з ким
проживає дочка, син, а також самі дочка,
син, які продовжують навчання.

Судом першої інстанції встановлено, що
повнолітня дочка ОСОБА_5 не проживає з
позивачкою, так як вони проживають в
різних країнах, а тому позивачка не
наділена правом на звернення до суду з
даним позовом, тобто є неналежним
позивачем, у зв'язку з чим позов не
підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції, у відповідності до ст.308 ЦПК
України підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга представника
позивача відхиленню, оскільки суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 22 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді