АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/8620/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/957/14 Доповідач - Костів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Кузьма Р. М., Сташків Б. І.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю спредставника апелянта -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 27 січня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ТзОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося до
Тернопільського міськрайонного суду
із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Заявлені вимоги позивачі мотивували
тим, що 09 листопада 2006 року між ПАТ
«Сведбанк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір №1901/1106/88-518, відповідно до умов
якого відповідач отримав кредит в
розмірі 15000 дол. США зі сплатою
відсотків за користування ним. В
порушення умов договору відповідач
покладені на нього зобов'язання
належним чином не виконав, внаслідок
чого станом на 01 березня 2013 року має
заборгованість в сумі 185271.10 грн. Також
зазначає, що вказане зобов'язання
забезпечено договором іпотеки, за яким
відповідачі передали позивачу в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1 на яку
просили звернути стягнення.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 27 січня 2014 року
позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1 яка належить в
рівних частках ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в користь товариства із
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 1901/1106/88-518 від 09 листопада 2006 року, що
складає 185271 (сто вісімдесят п'ять тисяч
двісті сімдесят одну) грн. 10 коп., шляхом
проведення прилюдних торгів.

Стягнуто із відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь
товариства із обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» 1852 (одну тисячу вісімсот
п'ятдесят дві) грн. 71 коп. сплаченого
судового збору.

Представник відповідачів ОСОБА_1 подав
на вказане рішення апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вказує, що судом неповно
встановлено фактичні обставини справи
та дано невірну оцінку доказам.
Зазначає, що позивачем пропущено строк
позовної давності та судом
безпідставно не застосовано наслідки
його пропуску. Просить рішення
скасувати та постановити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянтів - ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на мотиви,
викладені в ній.

Представник позивача - ТзОВ «Кредитні
ініціативи» в судове засідання
повторно не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про день і час
слухання справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника апелянтів, ознайомившись
з матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи із наступних
міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, з вини
ОСОБА_2 порушено права позивача, які
підлягають захисту шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

З таким висновком колегія суддів не
погоджується, оскільки він суперечить
діючому законодавству, зроблений на
неповно з'ясованих судом обставинах,
які мають значення для справи, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для ухвалення нового
рішення.

Відповідно до ст.ст.213, 215 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справі згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 09 листопада 2006
року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №1901/1106/88-518,
відповідно до умов якого Банк
зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у
сумі 15000 дол. США в строк з 09 листопада
2006 року по 08 листопада 2009 року, а
останній повернути його і сплатити 15%
річних за користування ним в сумі та на
умовах, що передбачені кредитним
договором.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за вказаним
кредитним договором, 09 листопада 2006
року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк») та відповідачами - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено
іпотечний договір №1901/1106/88-518,
відповідно до якого останні передали
Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 що
належить їм в рівних долях на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого та зареєстрованого бюро
приватизації житла Тернопільського
відділку залізниці 28 березня 1994 року за
реєстровим номером 535.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
який виступає правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою
компанією «Вектор Плюс» укладено
договір факторингу, відповідно до умов
якого Банк відступає фактору свої
права вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених з
боржниками, право на вимогу якої
належить Банку на підставі
документації.

28 листопада 2012 року між ТОВ ФК «Вектор
Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи»
укладено договір факторингу,
відповідно до умов якого клієнт (ТОВ ФК
«Вектор Плюс») відступає фактору (ТзОВ
«Кредитні ініціативи») свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, укладених з боржниками,
право на вимогу якої належить клієнту
на підставі документації.

Отже, внаслідок укладення вказаних
договорів відбулася заміна кредитора,
а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи»
набуло статусу нового
кредитора/стягувача за договором
кредиту №1901/1106/88-518 від 09 листопада 2006
року позичальником, згідно якого, є
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 неналежно виконує взяті на себе
зобов'язання за договором кредиту, в
результаті чого, станом на 01 березня 2013
року має прострочену заборгованість в
сумі 185 271.10 грн., яка складається з:

• заборгованості за кредитом - 10
609.12 дол. США, що за курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 84 798.70 грн.;

• заборгованості по відсотках - 4
534.79 дол. США, що за офіційним курсом НБУ
на дату розрахунку складає - 36 246.57 грн.;

• заборгованості по сплаті пені - 8
035.26 дол. США, що по курсу НБУ на дату
розрахунку складає - 64 225.83 грн.

01 серпня 2013 року представник
відповідачів ОСОБА_7 звернувся до суду
із заявою, в якій просив відмовити у
позові у зв'язку із спливом строку
позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні заяви
представника відповідачів про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності суд першої
інстанції виходив із того, що ухвалою
Зборівського районного суду від 01
грудня 2011 року було залишено без
розгляду позовну заяву ПАТ «Сведбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, у зв'язку із
чим, у відповідності до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦПК
України строк позовної давності за
вимогами по справі було перервано.

Крім того, суд вказав, що згідно з
розрахунку заборгованості за
кредитним договором борг відповідачів
станом на 01 березня 2013 року становив
185271.10 грн., що є свідченням того, що з
часу одержання кредиту 09 листопада 2006
року в сумі 15000 доларів США позичальник
здійснював періодичне погашення боргу,
а саме - заборгованість виникла станом
на 01 березня 2013 року, а не станом на 09
листопада 2009 року, що зумовлює
необхідність захисту прав позивача.

Колегія суддів із вказаними
твердженнями суду першої інстанції не
погоджується.

У відповідності до ст.ст.256, 257, ч.1 ст.261
ЦК України позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Позивачем не представлено суду доказів
та судом не встановлено, що після
закінчення терміну дії кредитного
договору (08 листопада 2009 року) ОСОБА_2
здійснював сплату будь-яких коштів на
користь ПАТ «Сведбанк» чи позивача по
справі в порядку розрахунку за
отриманим кредитом.

Таким чином, для ПАТ «Сведбанк» строк
позовної давності за вимогами,
зумовленими невиконанням чи
неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх
зобов'язань за кредитним договором від
09 листопада 2006 року розпочався 09
листопада 2009 року.

В судовому засіданні встановлено, що в
2011 році ПАТ «Сведбанк» зверталося до
Зборівського районного суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, яка згідно ухвали від 01
грудня 2011 року залишена без розгляду на
підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України - в
зв'язку із повторною неявкою
представника позивача в судове
засідання.

В силу вимог ст.265 ЦК України залишення
позову без розгляду не зупиняє
перебігу позовної давності.

Таким чином, строк позовної давності,
який почав обчислюватись для ПАТ
«Сведбанк» 09 листопада 2009 року, не
зупинився внаслідок пред'явлення
позову до ОСОБА_2, оскільки відповідний
позов було залишено без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, 28
листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» і
ФК «Вектор Плюс» був укладений договір
факторингу, у відповідності до якого
відбулась зміна кредитора за
відповідним кредитним договором на
користь ФК «Вектор Плюс». У той самий
день було укладено також договір між ФК
«Вектор Плюс» та позивачем, у
відповідності до якого останній став
кредитором ОСОБА_2

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.262 ЦК України
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Таким чином, для ПАТ «Сведбанк» строк
позовної давності, який почав
обчислюватись 09 листопада 2009
року,закінчився 09 листопада 2012 року.

Тобто, на момент укладення
факторингового договору від 28
листопада 2012 року відповідний строк
вже сплив також і для нового кредитора,
яким є позивач.

У відповідності до ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, у ПАТ «Сведбанк» та у позивача по
справі, станом на день укладення
договору факторингу від 28 листопада 2012
року, сплив строк позовної давності і
до вимог про звернення стягнення на
передане в іпотеку майно.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що строк позовної
давності перервався внаслідок
пред'явлення ПАТ «Сведбанк» позову до
Зборівського районного суду не
ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 27 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити в
зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 27 січня 2014 року
- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки - відмовити.

Рішення вступає в законну силу з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.З. Костів