Справа № 369/6266/14-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/5257/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
визнання права приватної власності на
земельну ділянку ,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до ОСОБА_2
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
визнання права приватної власності на
земельну ділянку, посилаючись на те, що
04 червня 2014 року між ним, ОСОБА_1, і
ОСОБА_2 був укладений попередній
договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 1,5000 га., кадастровий
номер земельної ділянки :04:001:0042,
яка розташована на території
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, цільове призначення
земельної ділянки - для ведення
фермерського господарства.

Вказаний договір було укладено
відповідно до вимог чинного
законодавства України, зокрема ст. 635 ЦК
України, яка встановлює порядок та
процедуру укладання попередніх
договорів, та посвідчено і
зареєстровано в реєстрі за № 1594,
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу.

Відповідно до умов вищевказаного
договору, спірна земельна ділянка
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого Білінець О.П., державним
нотаріусом Вишневої міської державної
нотаріальної контори Київської
області 27 грудня 2012 року за реєстровим
№ 1-2258 та Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 434494, виданого управлінням
Держкомзему у Києво-Святошинському
районі Київської області 03 березня 2010
року, зареєстрований в поземельній
книзі 27 грудня 2012 року за реєстровим №
002.

Пункт 4 попереднього договору
встановлює, що термін укладання
основного договору не пізніше 10 червня
2014 року у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

Згідно до умов п. 5 попереднього
договору, сторони встановили, що
договірна ціна за земельну ділянку
складає 150 000 грн. Того ж дня, він
повністю виконав фінансові
зобов»язання перед ОСОБА_2 за цим
договором, сплативши йому 150 000 грн., що
підтверджується відповідною
нотаріальною заявою, посвідченою
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
та зареєстрованою в реєстрі за № 1595.
Крім того, згоду на укладання
попереднього і в подальшому основного
договору надала його дружина - ОСОБА_6,
про що свідчить відповідна нотаріально
посвідчена заява, яка додається до
позову.

Надалі, він, з метою нагадування про
необхідність укладання основного
договору, направив ОСОБА_2 телеграму
від 10 червня 2014 року з пропозицією
прибути до нотаріальної контори, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
укласти основний договір
купівлі-продажу земельної ділянки.
Проте, у встановлені у п. 4 попереднього
договору терміни, ОСОБА_2 не з»явився.
Після цього, з метою повторного
нагадування про необхідність
укладання основного договору, він
знову направив відповідачу телеграму
від 16 червня 2014 року з пропозицією
прибути 16 червня 2014 року о 14 год. до
нотаріальної контори, яка заходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та укласти
основний договір купівлі-продажу
земельної ділянки. Проте, і цього дня
ОСОБА_2 для належного оформлення
договору купівлі-продажу до
нотаріальної контори не з»явився. В
телефонному режимі він відмовився
пояснювати причини неявки до нотаріуса
з метою укладення основного договору
купівлі-продажу вищевказаної
земельної ділянки.

Враховуючи викладене, позивач
вважає, що ОСОБА_2 безпідставно
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
земельної ділянки площею 1,5000 га.,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:001:0042, яка розташована на
території Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області. ОСОБА_1
вважає, що у суду є всі достатні
підстави застосувати у даному випадку
ч. 2 ст. 220 ЦК України, оскільки у
попередньому договорі купівлі-продажу
земельної ділянки він і ОСОБА_2
домовились щодо усіх істотних умов
цього договору, що підтверджується
письмовими доказами (нотаріально
посвідчений попередній договір, заява
про підтвердження проведення
розрахунку, згода дружини), натомість
ОСОБА_2 безпідставно ухиляється від
нотаріального посвідчення основного
договору.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 на
підставі вимог ч. 2 ст. 220, ст. 657, 636, 328 ЦК
України просив визнати дійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 1,5000 га., кадастровий номер
земельної ділянки :04:001:0042, яка
розташована на території
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району,
Київської області, укладений між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, визнати за ним право
приватної власності на земельну
ділянку площею 1,5000 га., кадастровий
номер земельної ділянки :04:001:0042,
яка розташована на території
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
липня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просив, рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити по
справі нове рішення про задоволення
позовних вимог. Зазначив, що рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року є
незаконним.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов»язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов»язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В ч. 2 ст. 220 ЦК України вказано, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Судом встановлено, що 04 червня 2014
року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений
попередній договір, відповідно до умов
п. 2 якого ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зобов»язались
укласти договір (у майбутньому
основний договір) купівлі-продажу
земельної ділянки площею 1,5000 га.,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:001:0042, яка розташована на
території Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення фермерського господарства.

Згідно умов п. 4 попереднього
договору, термін укладання основного
договору не пізніше 10 червня 2014 року у
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
АДРЕСА_1. На момент укладання основного
договору, ОСОБА_2 має надати всі
необхідні документи для вчинення
правочину. ОСОБА_2 повинен сприяти
виготовленню усіх необхідних
документів для укладання основного
договору у найкоротший термін.

Відповідно до умов п. 5 попереднього
договору, при укладанні договору
купівлі-продажу ОСОБА_2 сплачує
держмито в розмірі 1% та податок на
доходи фізичних осіб, від продажу
нерухомого майна в розмірі 5% від суми,
вказаної у договорі купівлі-продажу
земельної ділянки. Договірна ціна за
земельну ділянку складає 150 000 грн.
Розрахунки за відчужувану земельну:
ділянку проводяться готівкою.

Як вбачається з умов п. 7 попереднього
договору, ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 гроші в
розмірі 150 000 грн., як підтвердження
зобов»язання і на забезпечення його
виконання. Сторони зобов»язуються
виконувати умови попереднього
договору. Сторона, яка необгрунтовано
ухиляється від укладення основного
договору, передбаченого попереднім
договором, повинна відшкодувати другій
стороні збитки, завдані невиконанням
умов попереднього договору.

В п. 8 попереднього договору вказано,
якщо від виконання обов»язків
ухиляється ОСОБА_2, то він повертає
ОСОБА_1 одержану при укладенні цього
договору забезпечувальну суму в
подвійному розмірі, а саме 300 000 грн., як
відшкодування збитків, завданих
невиконанням умов попереднього
договору.

Згідно умов п. 11 попереднього
договору, у випадку порушення своїх
зобов»язань за цим договором, сторони
несуть відповідальність за чинним
законодавством України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що є всі достані підстави
застосувати у даному випадку ч. 2 ст. 220
ЦК України, так яу у попередньому
договорі купівлі-продажу земельної
ділянки позивач та відповідач
домовилися щодо усіх істотних умов
цього договору, що підтверджується
письмовими доказами, ( нотаріально
посвідчений попередній договір, заява
про підтвердження проведення
розрахунку, згода дружини позивача на
купівлю земельної ділянки) які є в
матеріалах цивільної справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно
задовольнити, а рішення
Києво-Святошинсського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних вимог
позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
24 липня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
визнання права приватної власності на
земельну ділянку.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 1,5000 га., кадастровий номер
земельної ділянки :04:001:0042, яка
розташована на території
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, укладений 04 червня
2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на земельну ділянку площею 1,
5000 га., кадастровий номер земельної
ділянки :04:001:0042, яка розташована
на території Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 225 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: