Справа № 195/1091/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2014 року с-ще
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Тетеревятникова
А.П., при секретарі Мартиновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Володимирівської сільської
ради Томаківського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Володимирівської сільської ради
Томаківського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на нерухоме
майно по АДРЕСА_1 Томаківського району
Дніпропетровської області.

Позов мотивує тим, що починаючи з 26.11.1991
року вона має реєстрацію та проживає у
житловому будинку в АДРЕСА_1,
Томаківського району
Дніпропетровської області, який раніше
належав її діду ОСОБА_2, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року і після смерті якого
спадщини ніхто не прийняв.

Мати її та дочка діда, ОСОБА_3, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті діда, як особа що
проживала разом з ним однією сім'єю,
вона фактично вступила в управління та
володіння житловим будинком і проживає
на сьогоднішній день в зазначеному
будинку.

Дані обставини підтверджуються
відомостями у паспорті про місце
реєстрації з 26.11.1991 року і до тепер та
довідкою Володимирівської сільської
ради від 27.06.2014 року за № 203.

Інформаційна довідка КП «Томаківське
БТІ» ДОР від 01.07. 2014 року № 70
підтверджує, що право власності на
будинок в АДРЕСА_1, Томаківського
району Дніпропетровської області
зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва на право власності від 24.06.1988
року.

Довідка Володимирівської сільської
ради від 27.06.2014 року за №202 свідчить, що
записи погосподарських книг дають
інформацію про власника житлового
будинку ОСОБА_2 до дня його смерті.

На цей час вона продовжує проживати у
вказаному житловому будинку. Відкрито,
не приховуючи факту знаходження майна
в її володінні, добросовісно та
безперервно (більше десяти років)
володіє та користується будинком,
підтримує його в належному стані,
постійно робить в ньому поточний та
капітальний ремонти, оскільки завжди
проживала та фактично працювала у с.
Новомиколаївка. Сплачує за комунальні
послуги.

Добросовістність користування та
володіння будинком з 1991 року
підтверджується відміткою про
реєстрацію в паспорті за місцем її
проживання за зазначеною адресою
розташування будинку, довідкою від
27.06.2014 року № 202 Володимирівської
сільської ради, що вона зареєстрована
та проживає за адресою розташування
будинку. Оплата комунальних послуг по
будинку підтверджується наявними у неї
платіжними квитанціями.

Право власності на будинок у
встановленому законом порядку, у
відповідних державних органах, ні за
ким не зареєстровано, що
підтверджується довідкою наданою
«Томаківське БТІ «ДОР».

Із технічного паспорту, виготовленого
обласним комунальним підприємством
«Томаківське бюро технічної
інвентаризації» 25.02.2013 року вбачається,
що ОСОБА_2, фактично являвся власником
житлового будинку «А» загальною площею
127,00 кв.м. та господарськими будівлями:
сарай «Б» загальною площею 30,00 кв. м.,
сарай «В» загальною площею 09,00 кв.м.
Будинок та інші господарські будівлі
1936 року побудови, не є аварійними та
придатні до користування. Володіння
ОСОБА_2 зазначеним житловим будинком з
господарськими будівлями, а далі і нею
не суперечило та не суперечить
суспільним інтересам та не порушує
прав інших осіб.

Згідно з висновком КП «Томаківське
БТІ» ДОР» дійсна вартість житлового
будинку з господарськими будівлями
станом на 24.02.2013 року складає 16370
гривень.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачено,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито і
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Володіння зазначеним житловим
будинком з 1997 року не здійснювалось на
підставі договірних зобов'язань
(договір оренди, зберігання,
безоплатного користування,
оперативного управління тощо),
оскільки право власності у володільця
за давністю виникає поза волею і
незалежно від волі колишнього
власника. Застосування набувальної
давності передбачає відсутність
титулу (підстави) для виникнення права
власності в момент захоплення
(заволодіння) чужою річчю. Відповідно
до положень розділу VІІ «Спадкове
право» ЦК Української РСР, який діяв на
момент смерті її діда, вона, як онука, не
відносилася до числа спадкоємців і
відповідно не мала титулу (підстави)
для виникнення права власності в
момент захоплення (заволодіння)
житловим будинком, який для неї був
чужою річчю.

Ніяких договірних правовідносин між
нею і дідом щодо користування житловим
будинком вона не укладала, що являється
обставинами, які підтверджують факт
відсутності у неї підстав для
виникнення права власності на будинок
в момент заволодіння ним.

У своїй письмовій заяві представник
позивачки, що діє в силу договору про
надання правової допомоги та
здійснення представництва від 01.07.2014
року та свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від
16.04.2012 року, просить суд розглянути
справу за своєї відсутності у судовому
засіданні, про що підтримує позовні
вимоги у повному їх обсязі.

Представник Володимирівської
сільської ради Томаківського району
Дніпропетровської області в своїй
заяві просить суд вирішити справу за
своєї відсутності у судовому
засіданні, про що проти позову не
заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності сторін у справі, які
скористалися правом визначеним ч. 2 ст.
158 ЦПК України, на підставі достатніх у
справі доказів для вирішення спору по
суті позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи позицію сторін, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції
України встановлює принцип
непорушності приватної власності.

Статтею 391 Цивільного кодексу України
передбачено право власника майна при
наявності дій осіб, спрямованих на
перешкоджання вільного користування
та розпорядження власником своїм
майном, вимагати усунення таких
перешкод.

Слідуючи змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України
право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Набувальна давність є юридичним
фактом. Рішення суду про встановлення
факту спливу строку набувальної
давності не замінюватиме собою
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, а буде лише
підставою для її проведення.

Набувальна давність (або давність
володіння) відноситься до первісних
способів набуття права власності, тому
що права набувача основані не на
минулій власності чи відносинах
правонаступництва, а на обов'язковій
сукупності обставин, передбачених ч. 1
ст. 344 ЦК України, до яких насамперед
відносяться законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(тобто строк володіння).

Дійсно, виходячи із першої необхідної
умови об'єктом володіння є житловий
будинок розташований в с.
Новомиколаївка, вул. Центральна 13,
Томаківського району
Дніпропетровської області.

Добросовісність володіння об'єктом на
який поширюється строк давності
підтверджується тим, що технічна
документація на майно видане на ім'я
ОСОБА_1, яка вважає, що добросовісно,
починаючи з дня смерті власника ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
заволоділа нерухомим майном.

Отже, позивачка відповідно до вимог ст.
344 ЦК України порушила питання про
виникнення підстав набуття права
власності, за відповідним строком
набувальної давності. З моменту спливу
строку набувальної давності в неї, як
давнісного володільця, за загальним
правилом, і виникло право власності на
нерухоме майно, яким вона відкрито та
безперервно володіє нерухомістю.

Положення ст. 328 ЦК України передбачає,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Тому, виходячи із вказаного правила суд
не вбачає порушень прав та інтересів
третіх осіб внаслідок заволодіння
позивачем житловим будинком.

На теперішній час, вона має право
оформити за собою право власності
внаслідок збігу строку визначеного
саме законом для реєстрації за собою
права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно,
виникають з моменту такої реєстрації.

До того, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що права на нерухоме майно
та їх обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за умови якщо реєстрація прав
та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, ст.
344 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно по АДРЕСА_1
Томаківського району
Дніпропетровської області, що
складається з житлового будинку
загальною площею 127,00 м2, сараю площею 30
м2, сараю площею 09,00 м2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Томаківський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: А. П. Тетеревятников