ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8328/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Дубаса В.А.,

при секретарі -
Ридзель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог щодо предмета спору: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 у травні 2014 року
звернулась до Дарницького районного
суду м.Києва з позовною заявою до
ОСОБА_3 та просила визначити їй
додатковий строк у шість місяців для
подання заяви про прийняття спадщини. В
обґрунтування позовних вимог
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_4 після смерті якого
відкрилась спадщина, на час смерті
останній мешкав у м. Цюріху (Швейцарія).

Також ОСОБА_2 посилалась на те, що 20.05.2013
року нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 було
відкрито спадкову справу №31/2013 за
заявою ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_2 та
ОСОБА_4.

Позивач, через свого представника
04.02.2014 року звернулась до вказаного
приватного нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, однак листом від
13.02.2014 року нотаріусом було повідомлено
позивачу, що для видачі свідоцтва про
право на спадщину, крім низки інших
документів, їй необхідно надати
рішення суду про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, оскільки спадкоємцем
пропущено визначений законом
шестимісячний строк для прийняття
спадщини.

ОСОБА_2 у позові наполягала, що вчасно
не скористалась своїм правом на
прийняття спадщини у зв'язку з тим, що є
громадянкою Швейцарії де і проживає
постійно, є особою похилого віку та має
незадовільний стан здоров'я, що
перешкоджало їй особисто приїхали до м.
Києва для подання заяви про прийняття
спадщини. Крім того, протягом 2013 року
здійснювалась інвентаризація
спадкового майна померлого, тому
позивач не мала достовірних відомостей
щодо обсягу всього спадкового майна у
Швейцарії, Сербії, Князівстві
Ліхтенштейн та Україні.

З огляду на викладене, на думку
позивача, вона із поважних причин була
позбавлена можливості скористатись
належним їй правом на прийняття
спадщини шляхом подання відповідної
заяви нотаріусу.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
просив суд його задовольнити виходячи
з підстав та обставин наведених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала повністю та
просила суд відмовити у його
задоволенні, про що подала до суду
письмові заперечення на позов, у яких
наполягала на тому, що позивачем не
наведено суду поважних причин пропуску
строку для прийняття спадщини,
оскільки зазначені ОСОБА_2 причини
пропуску строку не пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами на вчинення цих дій.

Третя особа у судове засідання не
з»явилась, хоча про місце, день і час
розгляду справи повідомлялась
належним чином. Разом з тим, на адресу
суду надіслала свої пояснення, у яких
повідомила, що заперечень проти позову
немає, просила суд ухвалити рішення
згідно вимог чинного законодавства та
за її відсутності.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Цюріху (Швейцарія), що
підтверджується витягом із
реєстраційного запису про смерті (СІЕС)
станом на 26.11.2012 року. Після його смерті
відкрилась спадщина.

За заявою сина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_3
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
було відкрито спадкову справу №31/2013
від 20.05.2013 року щодо майна померлого.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
дружиною, що пережила спадкодавця
(чоловіка) ОСОБА_4, що вбачається із
витягу із книги записів смертей від
05.05.2014 року (а.с. 39).

Позивачем 13.01.2014 року складено заяву
про прийняття спадщини, що відкрилась
після смерті ОСОБА_4, згадану заяву було
адресовано приватному нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, яка отримала вказану
заяву 04.02.2014 року через представника
ОСОБА_2.

Проте, на зазначену заяву про прийняття
спадщини позивачу було повідомлено
нотаріусом, що її заява долучена до
спадкової справи та прийнята до уваги,
однак для видачі свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_2 необхідно надати
рішення суду про продовження строку
для прийняття спадщини, правоустановчі
документи на спадкове майно, документи,
що підтверджують родинні відносини
спадкоємця із спадкодавцем,
довіреність на представництво щодо
ведення та оформлення спадкових справ.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України
передбачено, що часом відкриття
спадщини є день смерті особи або день, з
якого вона оголошується померлою.

У відповідності до вимог ст.1223
Цивільного кодексу України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_4 за життя
заповіту щодо розпорядження майном на
випадок своєї смерті складено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Наслідки пропущення цього строку
передбачені у ст. 1272 ЦК України,
відповідно до ч.3 якої за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 6 п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 2 роз'яснень наданих Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
зазначено, що судом не можуть бути
визнані поважними такі причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини як юридична
необізнаність позивача щодо строку та
порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини (наприклад,
встановлення факту проживання однією
сім'єю), невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Разом з тим, пунктом 3.5 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року №296/5, передбачено можливість
надіслання заяви про прийняття
спадщини поштою.

Положенням «Про порядок здійснення
нотаріальних дій в дипломатичних
представництвах і консульських
установах України» визначено, що
консули зобов'язані здійснювати свою
діяльність, зокрема відповідно до
Закону України «Про нотаріат». Таким
чином, консул в дипломатичному
представництві або консульстві
України в будь-якій країні (у т.ч. і в
Швейцарії) виконує функції, покладені
на нотаріусів України.

З викладеного вбачається, що позивач,
як спадкоємець, який протягом шести
місяців після смерті спадкодавця
перебувала за межами України, подала
заяву про прийнятя спадщини за
допомогою представника за довіреністю,
однак зробила це з пропуском
встановленого шестимісячного строку
за відсутності поважних причин.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Відповідно до
ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, про відсутність правових
підстав для задоволення позовних вимог
у повному обсязі, оскільки позивачем не
доведено суду належними та допустимими
доказами наявності у неї об'єктивних,
непереборних, істотних труднощів на
вчинення цих дій. У той же час
встановлено, що позивач, як
спадкоємець, який протягом шести
місяців після смерті спадкодавця
дійсно перебувала за межами України,
подала у подальшому заяву про
прийняття спадщини за допомогою
представника за довіреністю, однак
вказану заяву було подано з пропуском
встановленого шестимісячного строку
без наявності поважних причин.

Окрім того, суд відхиляє та не бере до
уваги посилання позивача на те, що
протягом 2013 року здійснювалась
інвентаризація спадкового майна (у т.ч.
і на території України) після смерті
ОСОБА_4, що, на її думку, підтверджується
постановою Окружного суду міста Цюріха
від 29.10.2013 року та є поважною причиною
пропуску строку на звернення із заявою
про прийняття спадщини, оскільки зі
змісту наведеної постанови не
вбачається, що судом (або нотаріусом)
проводилась інвентаризація наявності
спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 на
території України тощо, водночас саме
по собі проведення інвентаризації
також не перешкоджало позивачці вчасно
звернутись із заявою про прийняття
спадщини.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог
судові витрати стягненню з відповідача
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа без самостійних вимог щодо
предмета спору: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: