Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4855/14
інстанції: Попович Т.М.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
місто
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріЕвальд Д.Д.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Дебальцевського
міського суду Донецької області від 22
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок затоплення
квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_8, ОСОБА_7
звернулися до суду з позовом про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок затоплення належної їм на
праві спільної власності квартири
АДРЕСА_1, ОСОБА_5, який проживає у
квартирі №52 за цією ж адресою.

Рішенням Дебальцевського міського
суду Донецької області від 22 жовтня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 7 318,80
грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5,
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 309, 310 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення являється невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

ОСОБА_8, ОСОБА_7 є співвласниками по ?
частці квартири АДРЕСА_1, (а.с. 22).

Судом встановлено, що 12 серпня 2012 року
сталося затоплення зазначеної
квартири через незакриття крану на
кухні квартири №52, розташованої за
цією ж адресою, власником якої є ОСОБА_9
Крім того, у цій квартирі
зареєстрований та проживає ОСОБА_5 (а.с.
25).

Визначивши загальну суму майнової
шкоди, завданої залиттям квартири, в
розмірі 7 318,80 грн, та моральної шкоди
одночасно на двох у сумі 2000 грн,
позивачі звернулися до суду.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вірно виходив із
обґрунтованості вимог позивачів в
частині відшкодування майнової шкоди,
завданої залиттям квартири. Також
обов'язок відшкодувати як майнову так і
немайнову шкоду було вірно покладено
на ОСОБА_5, який проживає у квартирі №52.

Так, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особини,
а також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особини, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала
(частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК
України, особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Таким чином заподіяна залиттям
квартири майнова та моральна шкода має
відшкодовуватися особою, яка її
завдала.

Судом першої інстанції встановлено, що
шкода була завдана саме ОСОБА_5, який не
заперечує, що залиття квартири
відбулося з його вини через незакриття
крану на кухні (а.с. 126).

На підтвердження наявності майнової
шкоди позивачі надали Акт про
затоплення квартири від 12.08.2012 року.

На підтвердження розміру майнової
шкоди позивачами було надано:
Договірну ціну на ремонт саме квартири
позивачів; локальний кошторис;
підсумкову відомість ресурсів;
загальновиробничі витрати на
будівництво; дефектний акт. Всі вказані
документи складені Приватним
підприємством «Арппроектбуд» на
загальну суму 7318,80 грн. (а.с. 6-17, 23-24).

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

В супереч вимогам ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК
України відповідачем не спростовані
доводи та розрахунки позивачів щодо
розміру завданої майнової шкоди, свої
розрахунки не надані.

Тому доводи в цій частині апеляційної
скарги є неприйнятними.

Що стосується висновку суду першої
інстанції щодо визначення розміру та
стягнення немайнової шкоди на користь
одночасно обох позивачів то він є
невірним і таким, що не відповідає
діючому законодавству.

Так, положеннями частини 1 статті 1167 ЦК
України передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявної її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Моральна шкода носить індивідуальний
характер, її наявність а натомість і
розмір визначається в кожному окремому
випадку відносно кожної окремо особи.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Суд першої інстанції розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Позивачі в позові, як і ході розгляду
справи в суді першої інстанції не
визначились з розміром моральної шкоди
завданої окремо кожному позивачу не
надали на підтвердження її розміру чи
навності жодних доказів, навіть на них
не послались. Сам по собі факт
наявності заподіяння майнової шкоди не
може говорити про наявність
немайнової.

В супереч вимогам ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК
України позивачами не надані докази
наявності та розміру моральної
(немайнової) шкоди, а тому рішення суду
в цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові в цій частині. Решта рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Дебальцевського міського суду
Донецької області від 22 жовтня 2013 року
у цій справі в частині вирішення
питання щодо стягнення моральної шкоди
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про відшкодування моральної
шкоди завданої внаслідок затоплення
квартири відмовити.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: