Справа № 350/686/14-ц
Номер провадження 2/350/440/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді
Бейка А.М.

секретяря
Маєвської С.П.

адвокатів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Рожнятів
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання дійсними договорів
купівлі-продажу домоволодіння та
земельних ділянок, суд -

в с т а н о в и в :

у своїй позовній заяві позивачка
ОСОБА_4 просить суд ухвалити рішення,
яким визнати дійсним договір
купівлі-продаж житлового будинку з
господарськими будівлями та земельної
ділянки, площею 0,0649 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, земельних
ділянок, площами 0,0314 га та 0,0349 га для
ведення особистого селянського
господарства, які знаходяться в
АДРЕСА_1, укладений в квітні 2004 року між
нею та відповідачкою ОСОБА_5 Стягнути з
відповідачки ОСОБА_5 в її користь
судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує
тим, що згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
державного акту на право приватної
власності на землю відповідачці ОСОБА_5
належить житловий будинок з
господарськими будівлями та земельні
ділянки площею 0,0649 га, 0,0314 га та 0,0349 га
по АДРЕСА_1. В кінці 2003 року вона
домовилась з відповідачкою ОСОБА_5 про
купівлю-продаж вищезгаданого
нерухомого майна за 1900 доларів США та
1250 грн. З листопада 2003 року по квітень
2004 року вона виплатила відповідачці
ОСОБА_5 обумовлену ціну в сумі 1900
доларів США та 1250 грн. В 2012 році вона
викопала криницю біля житлового
будинку відповідачки, а весною 2013 року
завезла до будинку відповідачки
будівельний ліс. Тому вона вважає, що
між ними відбулася угода
купівлі-продажу вищевказаного майна.
Однак нотаріально дану угоду вони не
оформляли по проханню відповідачки
ОСОБА_5, тому що зі слів останньої вона
могла втратити субсидії через
відчуження майна.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали у повному
об'ємі та просить суд їх задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав та пояснив суду, що
право власності відповідачки на
домоволодіння, що в АДРЕСА_1,
підтверджено свідоцтвом про право
власності від 14.10.2004 року, а право
власності на земельні ділянки
підтверджено державним актом про право
приватної власності на землю від 23.06.2001
року. ОСОБА_5 у жодному разі не укладала
з позивачкою договору купівлі-продажу
належного їй домоволодіння та
земельних ділянок, тому відповідно
немає ні письмової форми договору, ні
його нотаріального посвідчення, ні
державної реєстрації, з якою
законодавець пов'язує момент укладення
договору. Позовні вимоги позивачки
ОСОБА_4 не мають під собою жодного
правового підґрунтя, вони є надуманими,
голослівними та безпідставними. Тому
просить суд у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні
позивачку ОСОБА_4, її адвоката ОСОБА_2,
представника відповідачки ОСОБА_5 -
ОСОБА_3, оглянувши матеріали справи та
дослідивши письмові докази вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Витягом про право власності на
нерухоме майно та копіями державного
акту на право власності на земельні
ділянки і будівельного поспорта/а.с.7-12/
підтверджено, що ОСОБА_5 являється
власником будинковолодіння та
земельних ділянок по АДРЕСА_1.

Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

За змістом ч.1 ст.210 ЦК України, правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадах, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

У відповідності до ч.4 ст. 334 ч.1 ЦК
України, якщо договір про відчуження
майна підлягає державній реєстрації,
право власності у набувача виникає з
моменту реєстрації.

Згідно ч.3 ст.640 ЦК України договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації, а за
визначенням ст.657 ЦК України, договір
купівлі - продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку(квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Виходячи з вищенаведеного не є
укладеними правочини (договори), у яких
відсутні встановлені законодавством
умови, необхідні для їх укладення
(відсутня згода за всіма істотними
умовами договору; не отримано акцепт
стороною, що направила оферту; не
передано майно, якщо відповідно до
законодавства для вчинення правочину
потрібна його передача). Не є вчиненим
також правочин у разі нездійснення
його державної реєстрації, якщо
правочин підлягає такій реєстрації.
Рішенням суду не може бути зобов'язано
сторони здійснити державну реєстрацію
правочину, оскільки це суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства - свободі договору (
пункт 3 частини першої статті 3 ЦК).

На підставі ст.210, 328, 334, 640 та 657 ЦК
України та керуючись ст.ст.10, 11, 209, 214, 215,
218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання дійсними договорів
купівлі-продажу домоволодіння та
земельних ділянок - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано - Франківської області через
Рожнятівський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя :