Справа № 367/834/14-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/6177/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з зазначеним позовом, в якому
просила визнати припиненим договір
поруки від 24 квітня 2008 року, укладений
між нею та ВАТ КБ «Надра» з 3 листопада
2010 року.

Позов обґрунтований тим, що 24 квітня 2008
року між ВАТ «КБ Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
Надра» і ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, згідно якого Банк
надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі
815 132,74 грн. з розрахунку 18,79 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення 24.04.2028 року. В рахунок
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором, цього ж
дня між Банком та ОСОБА_1 було укладено
договір поруки, згідно якого ОСОБА_1
зобов'язалась солідарно відповідати за
виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань, що
виникли із кредитного договору.

Посилалась на те, що 03 листопада 2010
року ОСОБА_2 без її згоди як поручителя
із Банком була укладена додаткова
угода № 1 до кредитного договору від 24
квітня 2008 року, відповідно до якої
змінився розмір відповідальності
поручителя, а вона не надавала своєї
згоди на збільшення
відповідальності за виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань перед Банком, а тому
вважає, що є підстави для визнання
договору поруки припиненим з моменту
підписання додаткової угоди.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
позов задоволено. Визнано договір
поруки від 24 квітня 2008 року, укладений
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1
припиненим з 3 листопада 2010 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ПАТ КБ «Надра» подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, неправильне застосування
норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що при укладанні додаткової угоди
між кредитором та боржником змінилися
умови відповідальності, тим самим
змінилися зобов'язання поручителя в
частині обсягу солідарної
відповідальності перед кредитором у
разі невиконання зобов'язання
боржника. Банком не надано доказів
того, що поручитель підписував
додаткову угоду, чим би надавав згоду
на збільшення обсягів своєї
відповідальності, а зміна зобов'язання,
яким збільшилась відповідальність
поручителя, відбулася без його згоди,
що суперечить укладеному сторонами
договору поруки, а тому є підставою для
її припинення.

З такими висновками погоджується і
судова колегія, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що

24 квітня 2008 року між ВАТ «КБ Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
Надра» і ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, згідно якого банк
надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі
815 132,74 грн. з розрахунку 18,79 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення 24.04.2028 року. (а.с.8-12)

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
цього ж дня між Банком та ОСОБА_1 було
укладено договір поруки, згідно якого
ОСОБА_1 зобов'язалась солідарно
відповідати за виконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань, що виникли із кредитного
договору. (а.с.26-27).

3 листопада 2010 року між Банком та ОСОБА_2
була укладена Додаткова угода № 1 до
Кредитного договору № 341/П/99/2008-980 від 24
квітня 2008 року, відповідно до якої
сторони домовились викласти
кредитний договір в іншій редакції.
(а.с.13-20).

ОСОБА_1 як поручитель вказану
додаткову угоду не підписувала, про
її укладення належним чином не
повідомлялась.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 03 вересня 2013
року у справі № 367/5726/13-ц за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
позов задоволено, стягнуто солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором № 341/П/99/2008-980 від 24 квітня 2008
року в розмірі 2 096 782,82 грн. (а.с.28).

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 10 лютого 2014 року заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 03 вересня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково;
стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
від 24.04.2008 року № 341/П/99/2008-980 в розмірі 802
603,57 грн., заборгованість по сплаті
відсотків в розмірі 540 192,66 грн.,
заборгованість за комісією в розмірі 6
019,53 грн., індекс інфляції за період з 13
грудня 2010 року по 13 травня 2013 року в
розмірі 10 083,72 грн., пеню за період з 27
червня 2012 року по 26 червня 2013 року в
розмірі 20 795,03 грн., а всього 1 379 694,51 грн.
та судові витрати по справі в розмірі 3
441,0 грн., в інший частині позовних вимог
відмовлено. (а.с.80-85).

У відповідності до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно п. 1.1.2 додаткової угоди № 1 від 03
листопада 2010 року позичальник ОСОБА_2 з
травня 2011 року повинен сплачувати
комісію за консультації по кредитних
операціях у розмірі 0,75% від суми
залишку по кредиту, розрахованої на
день сплати, що не було передбачено
кредитним договором в початковій
редакції.

Пунктом 4.3 додаткової угоди збільшена
відповідальність позичальника у разі
прострочення виконання зобов'язань по
сплаті заборгованості згідно вимог
пункту 2.4 кредитного договору на строк
більше 30 календарних днів - штраф у
розмірі 10% від суми несплаченого
щомісячного платежу за кожен випадок.

Таким чином додатковою угодою до
кредитного договору було запроваджено
нове зобов'язання по сплаті комісії за
консультації по кредитних операціях та
передбачена нова неустойка у виді
штрафу за прострочення сплати
щомісячного платежу на строк більше 30
календарних днів. У такий спосіб був
збільшений обсяг відповідальності як
позичальника ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 як
поручителя за даним кредитним
договором.

У матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження того, що ОСОБА_1 надала
згоду на збільшення своєї
відповідальності за виконання
зобов'язань позичальника перед
Банком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що при
укладанні додаткової угоди між
кредитором та боржником змінилися
умови відповідальності, тим самим
змінилися зобов'язання поручителя в
частині збільшення обсягу
відповідальності поручителя перед
кредитором, а тому на передбачених
законом підставах суд визнав поруку
припиненою.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що з
укладенням додаткової угоди обсяг
відповідальності позичальника і
поручителя не збільшився оцінені
судом першої інстанції і
обґрунтовано відхилені.

Як вбачається із положень
кредитного договору від 24 квітня 2008
року і додаткової угоди від 3
листопада 2010 року, згідно якої
кредитний договір викладено в іншій
редакції, нова редакція кредитного
договору містить інші положення про
стягнення штрафних санкцій та
комісії. Так, в додатковій угоді
пунктом 1.1.2 введено з травня 2011 року
сплату комісії за консультації по
кредитних операціях у розмірі 0,75% від
суми залишку кредиту, а пунктом 4.2
передбачено сплату позичальником
штрафу за порушення вимог п.п.3.3.2
-3.3.13, 3.3.15- 3.3.23 цього Договору у розмірі
5% від суми залишку кредиту,
розрахованої на день порушення умов
цього Договору за кожен випадок.

Первісною редакцією кредитного
договору сплата цієї комісії та
штрафу не було передбачено.

Крім цього Рішенням Апеляційного суду
Київської області від 10 лютого 2014 року,
яке в установленому законом порядку
набрало законної сили з ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 на користь банку було
стягнуто заборгованість за кредитом,
в тому числі і комісію в сумі 6
019,53грн., розраховану відповідно до
п.1.1.2 додаткової угоди.

Інші доводи апеляційної скарги на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального права
є необґрунтованими і не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: