Справа №: 653/2332/14-ц
Провадження № 2-з/653/3/14
У Х В А Л А

іменем України

27.08.2014

Суддя Генічеського районного суду
Херсонської області Берлімова Ю.Г.
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про сплату процентів за
користування безпідставно збережених
коштів та відшкодування збитків, свої
вимоги мотивує, тим, що 23 червня 2011 року
між нею та ОСОБА_2 було укладено
попередній нотаріально засвідчений
договір про купівлю-продаж, за яким у
відповідачки виникло зобов’язання до
01 жовтня 2012 року продати позивачці
земельну ділянку за визначеною в
договорі адресою. В якості авансу
позивачка сплатила відповідачці гроші
в сумі 44000 гривень, що підтверджено
договором та двома нотаріально
засвідченими заявами відповідачки. 01
жовтня 2012 року відповідачка порушила
взяті на себе зобов’язання та не
здійснила відчуження земельної
ділянки, гроші не повернула, та почала
безпідставно зберігати у себе належні
позивачці гроші. На даний час позивачка
має необхідність та бажання придбати
земельну ділянку, однак відповідачка
відмовляється від укладання договору
та грошового зобов’язання по
поверненню позивачці грошей. 17 січня 2014
року та 20 лютого 2014 року відповідачка
частково виконала грошове
зобов’язання повернувши позивачці 500
та 500 грн. 28 липня 2014 року відповідачка
повністю виконала грошове
зобов’язання сплативши позивачці 43000
грн. Тому просить стягнути з
відповідачки проценти за користування
її грошима у розмірі 2387,02 грн. та
завдані збитки у розмірі 5204,46 грн..

Позивачка у поданій до суду заяві
просить в порядку забезпечення позову
накласти арешт на земельну ділянку за
адресою: с. Щасливцево, вул. Гагаріна,
12-А, кадастровий номер :01:001:005
площею 0,07 га, що належить ОСОБА_2.
Необхідність забезпечити позов
мотивує, тим, що виходячи з умов
укладеного між сторонами договору щодо
цієї земельної ділянки спір остаточно
не вирішено, та всупереч досягнутих між
ними домовленостей, відповідачка
висловлює намір продати цю земельну
ділянку третім особам, надаючи
оголошення у пресі. Вважає, що
зазначена обставина, у випадку
задоволення позову, може стати
перешкодою для виконання судового
рішення, і задовольнити її вимоги за
рахунок майна ОСОБА_2 стане не можливим.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява позивачки задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Також вид забезпечення позову має бути
співмірним із заявленими позивачем
вимогами. Ці обставини є істотними і
необхідними для забезпечення позову,
але в заяві вони відсутні, як і будь-які
докази необхідності забезпечення
позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов може бути забезпечений
накладанням арешту на майно, що
належить відповідачеві і знаходиться у
нього або в інших осіб.

Пленум Верховного суду України в п. 4
своєї Постанови від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз’яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також
те, що при забезпеченні позову цивільне
процесуальне законодавство в
однаковій мірі захищає інтереси як
позивача, так і відповідача, законні
права якого не можуть бути порушені,
суд вважає, що заява про застосування
заходів забезпечення позову не
підлягає задоволенню, оскільки
по-перше з матеріалів позову
вбачається що предметом спору за даним
позовом є сплата процентів за
користування безпідставно збережених
коштів та відшкодування збитків в
розмірі 7 951,48 грн., земельна ділянка в
даному позові предметом спору не є.
Крім того, як вбачається з позовної
заяви, відповідачка повністю повернула
позивачці суму сплаченого авансу в
розмірі 44000 грн., що відповідає частині
першій пункту шостого попереднього
договору, згідно якого той із них, хто
необґрунтовано відмовлятиметься
(ухилятиметься) від укладання договору
купівлі-продажу у визначений п.1 цього
Попереднього договору (чи додатково
погоджений) термін та на
вищезазначених (чи додатково
погоджених умовах), повинен
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням чи відмовою від
договору купівлі-продажу. Також
відповідно до п.2 Попереднього договору
купівля-продаж земельної ділянки має
бути визначена на суму 128000 (сто
двадцять вісім) тисяч гривень, тобто
сума заявлених позивачкою вимог не є
співмірною з вартістю вищевказаної
земельної ділянки.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивачки ОСОБА_3
про забезпечення позову - відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Херсонської
області через Генічеського районний
суд в термін 5 днів з дня оголошення
ухвали. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Генічеського районного суду
ОСОБА_4