РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м.
Харків

Московській районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3
про встановлення пору деку
користування земельною ділянкою, -

в с
т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, яким просить визначити
порядок користування земельною
ділянкою, на якій розташовано житловий
будинок АДРЕСА_1 між позивачем та
відповідачем, які є співвласниками
житлового будинку, виділивши ОСОБА_1 в
користування земельну ділянку, на якій
розташовані 39/60 частини вказаного
житлового будинку.

В обґрунтування доводів позову
позивач зазначає, що йому на праві
власності належить 39/60 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1,
відповідачу належить 14/60 частини
житлового будинку та за ОСОБА_3 7/60
частини будинку, що не є
зареєстрованими. Спору в користуванні
частинами житлового будинку не має.
Житловий будинок розташований на
земельній ділянці у 938кв.м., порядок
користування земельної ділянки не
встановлений, позивач користується її
частиною, яка не відповідає його
частки.

Позивач, його представник підтримали
вказані обставини і просять позов
задовольнити.

Відповідач, його представник з
вимогами позову не погодились,
зазначивши, що раніше встановлений
порядок користування, просять в
задоволенні позову відмовити.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, будучи повідомленою судом
про день та час розгляду справи
належним чином.

Суд, вислухавши доводи позивача,
заперечення відповідача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрований за ОСОБА_1 у вигляді 39/60
частини та за ОСОБА_2 у вигляді 14/60
частини; після перерозподілу ідеальних
часток за ОСОБА_3 7/60 частини не
зареєстровано.

Такі обставини встановлено
відомостями КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» № 23-40119 від
10.11.2010р., копіями технічного паспорту на
житловий будинок, договору
купівлі-продажу від 22.05.1984р. (а.с.5-15).

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених ЗК
України. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

На а.с. 5 містяться інформація
Державного архіву Харківської області
про те, що рішень про виділення, або
перереєстрацію земельної ділянки по
вказаній вище адреси, не має.

Відповідно до ч.2 ст. 377 ЦК України якщо
житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці наданій
у користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

З боку відповідача надано копію
висновку технічної експертизи № 5 від
10.03.1984р. про виділ долі за адресою:
АДРЕСА_1, із якого вбачається варіант
виділу частини земельної ділянки,
площею 313кв.м., що відповідає ідеальній
частині колишнього власника ОСОБА_4

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони з того часу користуються
земельною ділянкою у відповідності до
вказаного висновку експерта.

На сьогоднішній час позивач вважає, що
його частина у житловому будинку не
відповідає фактичної частині
земельної ділянки, якою користується,
тому і просить визначити порядок
користування згідно своєї частки.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб…показань свідків,
письмових, речових доказів, висновків
експертів.

Положення статті 133 ЦПК України
зазначають, що особи, які беруть участь
у справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у
них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. Способами
забезпечення судом доказів є, зокрема,
призначення експертизи.

Так, судом за клопотанням позивача, для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі техніки, призначено
судову будівельно-технічну експертизу
14.04.2014р. з метою встановлення варіантів
та меж розподілу земельної ділянки між
співвласниками.

16.05.2014р. експертною установою надано
клопотання про надання необхідних
документів експерту тощо, а також
сплатити вартість дослідження, що
позивачу своєчасно спрямовано.

07.07.2014р. експертною установою
повідомлено про неможливість надання
висновку, т.я. не представлено
зазначених у клопотанні документів, не
сплачено вартість експертизи.

Отже, відсутність надання з боку
позивача доказів у підтвердження вимог
позову, своїх варіантів порядку
користування земельною ділянкою,
позбавляє суд вирішити спір по суті.

Доводи представника відповідача щодо
порушення строків позовної давності
для звернення до суду, оскільки позивач
близько двадцяти років користується
частиною земельної ділянки за
встановленим порядком, суд вважає
необґрунтованими, т.я. позивач
звернувся до суду з часу, коли його
права та інтереси порушено у
відповідності до ст. 3 ЦПК України.

Таким чином, на підставі викладеного,
при відсутності доказів в
обґрунтування позовних вимог, в
задоволені позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 130, 154,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 212, 377 ЦК України,
ст. 120 ЗК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного суду через Московський
районний суд м. Харкова, шляхом подачі
протягом десяти днів з дня оголошення
рішення апеляційної скарги.. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя