Справа № 296/1267/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"26" вересня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

за участю прокурора Муляренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом виконавчого комітету
Житомирської міської ради до ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог -
виконавчий комітет Житомирської
міської ради як орган опіки та
піклування, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,-

В С Т А
Н О В И В:

Виконавчий комітет Житомирської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що ОСОБА_1 є матір'ю
неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відомості про батька у свідоцтві про
народження дитини записані відповідно
до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач разом
з сином проживали на території
Республіки Білорусь без відповідних
документів та 19.06.2013 року були
депортовані до України. Після
депортації відповідач з сином стали
проживати в АДРЕСА_1 за місцем
реєстрації відповідача. У зазначеному
помешканні відсутні умови для
нормального проживання дитини,
відсутній газ та опалення. При цьому
мати дитини ухиляється від виконання
батьківських обовязків, у тому числі не
забезпечує дитину харчуванням, не
створює належні умови для проживання.
Тому просив позбавити ОСОБА_1
батьківських прав та стягнути аліменти
на утримання дитини у розмірі 1/4
частини з усіх видів її заробітку
(доходу) щомісячно.

У судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги (а.с.58)
та, враховуючи, що відповідач у зв'язку
зі станом свого здоров'я неспроможна
забезпечити сину ОСОБА_2 належних умов
для проживання, а саме забезпечити
житлом, харчуванням, що становить
загрозу його життю та здоров'ю, тому
просить відібрати неповнолітнього
ОСОБА_2 без позбавлення батьківських
прав матері та стягнути з неї аліменти
на користь особи або установи, яка у
подальшому буде здійснювати догляд за
дитиною.

Неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
судовому засіданні пояснив, що вони з
мамою проживали у Білорусі. Там з мамою
стався інсульт і вона близько року
лежала в лікарні. Також нею були
втрачені документи, у зв'язку з чим їх
депортували. Він перший час після
приїзду в Україну за гроші, які їм дав
на дорогу консул, купував для себе та
мами харчування. Мама на даний час може
ходити лише за стороньої підтримки,
постійно перебуває на лікуванні у
різних відділеннях лікарні та не має
можливості виконувати свої
батьківські обов'язки.

Представник третьої особи -
виконавчого комітету Житомирської
міської ради як органу опіки і
піклування пояснив, що в інтересах
дитини доцільно відібрати його без
позбавлення батьківських прав матері
ОСОБА_1.

Прокурор у судовому засіданні
пояснила, що є достатні підстави для
задоволення позову та відібрання
дитини ОСОБА_2 без позбавлення
батьківських прав його матері ОСОБА_1
та стягнення аліментів.

Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74
ЦПК України належним чином повідомлена
про час і місце розгляду справи за
адресою проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку, а також
у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України
через оголошення у пресі. Відповідно до
ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи у
відсутності відповідача, що відповідає
вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, неповнолітнього ОСОБА_2,
висновок третьої особи, прокурора,
дослідивши матеріали справи, оцінюючи
в сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що уточнені
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є
матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 23.05.2013 року Консульським
відділом посольства України в
Республіці Білорусь (а.с.4).

Згідно довідки №6132-19-560-389 від 23.05.2013
року в книзі реєстрації актів про
народження Посольства України в
Республіці Білорусь 23.05.2013 року
складено запис №5 про народження
ОСОБА_2, відомості про батька записані
за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135
СК України (а.с.5).

Відповідно до довідки №6132/14 від 23.05.2013
року ОСОБА_2 зареєстрований
громадянином України (а.с.6).

З акту обстеження умов проживання
ОСОБА_2 від 03.02.2014 року вбачається, що
умови проживання незадовільні, у
помешканні відсутні газ та опалення,
ванна кімната, туалет, умови проживання
антисанітарні. У дитини відсутнє місце
для сну, відпочинку та навчання (а.с.8).

Відповідно до висновку виконавчого
комітету Житомирської міської ради як
органу опіки та піклування щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав відповідача (а.с.9-10) у будинку, де
мешкає ОСОБА_1, антисанітарні умови
проживання, відсутній газ та опалення.

Як вбачається з довідки КУ ЦМЛ №1 м.
Житомира №1493 від 06.06.2014 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з 19.05.2014 року знаходилась
на стаціонарному лікуванні (а.с.50).

Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про
охорону дитинства" встановлено, що на
батьків покладається відповідальність
за виховання, навчання і розвиток
дитини.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права
дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 170 СК України встановлено, що
суд може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення дитини
у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання. У
цьому разі дитина передається другому
з батьків, бабі, дідові, іншим родичам -
за їх бажанням або органові опіки та
піклування. При задоволенні позову про
відібрання дитини від матері, батька
без позбавлення їх батьківських прав
суд вирішує питання про стягнення з них
аліментів на дитину. Якщо відпадуть
причини, які перешкоджали належному
вихованню дитини її батьками, суд за
заявою батьків може постановити
рішення про повернення їм дитини.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи неспроможність відповідача
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний і моральний
розвиток, створити належні умови для
проживання та навчання, а також
висновок органу опіки і піклування,
прокурора про те, що доцільним в
інтересах неповнолітньої дитини є його
відібрання без позбавлення
батьківських прав матері, суд в межах
уточнених позовних вимог приходить до
висновку про наявність підстав для
відібрання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1.

Відповідно до ст.ст.180-184 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, в разі ненадання
допомоги з них за рішенням суду
стягуються аліменти у частці від
доходу і (або) у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Керуючись ст.ст.170, 180-184 СК України, ст.3
Конвенції про права дитини від 20.11.1989
року, п.п.15, 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 30.03.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав", ст.ст.10,
11, 15, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення
батьківських прав матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішення питання подальшого
влаштування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
покласти на виконавчий комітет
Житомирської міської ради як орган
опіки і піклування.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх
видів її заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 12.02.2014 року та до його
повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на користь особи або
установи, що буде здійснювати догляд та
утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою, яка може
бути подана відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання ним копії
рішення.

Cуддя
Н. М. Анциборенко