Справа № 161/8994/14-ц
Провадження № 6/161/425/14
У Х В А Л А

24 липня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого –
судді

Кихтюка Р.М.,

при секретарі –

Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцьку
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області звернувся в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі ДВС Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області перебуває
виконавчий лист № 455/1864/13-ц, виданий
Старосамбірським районним судом у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

03.03.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, однак ОСОБА_1
ухиляється від покладених на неї
судовим рішенням зобов’язань,
добровільно не сплачує аліменти.

Враховуючи наведене, вважає, що
наявність в ОСОБА_1 невиконаних
зобов’язань перед ОСОБА_2 є підставою
для обмеження її у праві виїзду за межі
України.

Представник ВДВС ЛМУЮ в судове
засідання не з’явився, однак його
неявка не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Старосамбірського районного
суду від 16.01.2014 року з ОСОБА_1
постановлено стягувати аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі
1/5 частини з усіх видів її доходів
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 31.10.2013
року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 11).

03.03.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (а.с. 10).

Відповідно до ч. 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом.

Статтею ст. 377-1 ЦПК України передбачено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1
цієї статті.

При цьому, п. 2 цієї статті передбачено,
що підставою для тимчасового обмеження
у праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання, в
ньому не зазначено доказів на
ствердження тих обставин, що державний
виконавець здійснив всі необхідні
заходи для своєчасного і повного
виконання рішення. При цьому, не
перевірено про наявність у боржника
закордонного паспорту.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитися, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Таким чином, суд вважає, що державним
виконавцем у відповідності до п. 1 ст. 7
Закону України «Про виконавче
провадження» не використано надані
йому повноваження для з’ясування
майнового стану боржника, не
представлено доказів ухилення від
виконання рішення суду, а тому, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 60, 377-1 ЦПК
України, на підставі ст.11 п.10 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції у Волинській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Р.М. Кихтюк