АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7947/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А.М. Доповідач - Прозорова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Континент", товариства з обмеженою
відповідальністю виробниче комерційне
підприємство "УМК" (треті особи: відділ
Держкомзему у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
Державне підприємство
"Дніпропетровський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою",
реєстраційна служба
Дніпропетровського районного
управління юстиції, приватний нотаріус
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3) про
поновлення строку для звернення з
позовом до суду, визнання недійсним
договору міни земельних ділянок та
Державних актів на право власності на
земельну ділянку та витребування
земельної ділянки (паю), -

В С Т А Н О
В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
ТОВ "Континент", ТОВ ВКП "УМК" про
поновлення строку для звернення з
позовом до суду, визнання недійсним
договору міни земельних ділянок та
Державних актів на право власності на
земельну ділянку та витребування
земельної ділянки(паю).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилалася на те, що їй на праві
власності належить земельна ділянка
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 3,13 га (пай НОМЕР_1), яка
розташована на території Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.

Незаконним рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
"ЛЕВЛЕКС" від 25.09.2006 року право
власності на дану земельну було
визнано за ТОВ "Континент".

За результатами розгляду її заяви
апеляційний суд Дніпропетровської
області ухвалив рішення від 30.10.2008 року,
яким скасував вищенаведене рішення
третейського суду.

Незважаючи на це, ТОВ "Континент" за
договором міни від 14.01.2009 року передало
спірну земельну ділянку ТОВ ВКП "УМК",
яке в свою чергу поділило її на чотири
частини та отримало відповідні
державні акта на. право приватної
власності.

Такими діями відповідачів її фактично
позбавлено права власності на земельну
ділянку, а тому вона вимушена
звернутись до суду.

Посилаючись на незаконність
укладеного між відповідачами договору
міни через відсутність у продавця
права власності на земельну ділянку, і
як наслідок, права її продажу, а також
на діючу на момент укладення договору
заборону купівлі-продажу або іншим
способом відчуження земельних ділянок
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
просила визнати недійсним
вищевказаний договір міни, видані на
його підставі державні акти та
витребувати приналежну їй земельну
ділянку у ТОВ ВКП "УМК".

Справа неодноразово розглядалася у
суді першої інстанції.

Останнім рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року відмовлено
у задоволенні позову у зв'язку зі
спливом позовної давності (а.с.78-80, т.2).

З таким рішенням не погодилася ОСОБА_2
та звернулася з апеляційною скаргою, в
якій ставить питання про скасування
рішення суду та постанову нового
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на те, що
судом порушені норми матеріального та
процесуального законодавства.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з постановленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем у справі
пропущено строк звернення до суду,
доказів поважності пропуску
прокурором строку до суду не надано.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Судом першої інстанції не враховано, що
про зазначені у позовній заяві
обставини ОСОБА_2 стало відомо лише у
травні 2011 року після того, як надійшла
відповідь з Дніпропетровської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру" від
19.04.2010 року в вигляді таблиці, а не
державних актів, з копіями яких вона
ознайомилася в травні 2011 року. Також
лише у травні 2011 року ОСОБА_2
ознайомилася з договором міни від
14.01.2009 року.

З матеріалів справи вбачається, що в
провадженні Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області розглядалася справа №2-669/11, за
позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Континент" та ТОВ
ВКП "УМК" про визнання права власності
на земельну ділянку, щодо якої було
прийнято рішення від 14.11.2011 року.

ОСОБА_2 вимушена була звернутись у
травні 2012 року з даним позовом до суду
про визнання недійсними державних
актів та договору міни, що і є доказом
на підтвердження обґрунтовано
заявленого позивачкою клопотання про
поновлення їй строку позовної давності
для звернення до суду, яке на думку
колегії за викладених обставин,
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню

Судом встановлено, що позивачці згідно
розпорядження голови
Дніпропетровської районної
адміністрації №281-р від 17.05.2002 року було
передано у приватну власність земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 3,13 га (пай № 573), яка розташована
на території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області. 11.06.2002 року
на її ім'я видано державний акт на право
приватної власності на дану земельну
ділянку серії ІІ-ДП №043028.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
"ЛЕВЛЕКС" від 25.09.2006 року припинено
право ОСОБА_2 на вказану земельну
ділянку та визнано право на неї за ТОВ
"Континент". 07.02.2007 року на підставі
даного рішення видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ДП №028635 (кадастровий номер
:01:072:0084).

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.10.2008
року вищезазначене рішення
третейського суду було скасоване.

Незважаючи на це, 14.01.2009 року між
відповідачами був укладений договір
міни, згідно якого, серед іншого, спірну
земельну ділянку було передано ТОВ ВКП
"УМК".

З подальшому ТОВ ВКП "УМК" оформило
поділ цієї земельної ділянки на
чотири окремих земельних ділянки і
отримало державні акти серії ЯЖ № 927095
(кадастровий №:01:072:0259), серії
ЯЖ№927023 кадастровий номер :01:072:0187),
серії ЯЖ №927047 (кадастровий номер
:01:072:0211) та серії ЯЖ
№927071(кадастровий номер :01:072:0235).

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 215 підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3,5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом дійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.ч.1-3,5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Статтею 658 ЦК України визначено, що
право продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить лише
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України
передбачено, що в разі придбання майна
за відплатним договором у особи, яка не
мала права його відчужувати, про що
набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у випадку, якщо майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншім шляхом.

Предметом спору є законність договору
міни земельної ділянки від 14.01.2009 року,
укладений між ТОВ "Континент" і ТОВ ВКП
"УМК", посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, в частині
відчуження земельної ділянки площею
3,1269 га за кадастровим номером
:01:072:0084, яка розташована на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 28.04.78 року №3 "Про судову
практику в справах про визнання угод
недійсними" роз'яснив, що угода може
бути визнана недійсною лише на
підставі та з наслідками,
передбаченими законом. В кожній справі
про визнання угоди недійсною суд має
встановити ті обставини, з якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною, та
настання визначених юридичних
наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна земельна ділянка вибула з
володіння ОСОБА_2 не з її волі, на
час укладення договору міни ТОВ
"Континент" фактично не було власником
відчужуваного майна і згідно положень
ст. 658 ЦК України не мало права його
продажу.

Колегія суддів вважає, що договір міни
від 14.01.2009 року підлягає визнанню
недійсним, оскільки зі сторони ТОВ
"Континент" він був укладений не
власником, так як його право власності
набуто на підставі рішення
третейського суду, яке в подальшому
скасовано.

У відповідності до ч.3 ст. 152 Земельного
кодексу України захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною.

У відповідності до ч.2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст. 126 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 155
Земельного кодексу України у разі
видання органом виконавчої або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним, оскільки відсутні правові
підстави для видачі такого акта.

Оскільки державні акти на право
власності на спірну земельну ділянку,
видані ТОВ ВКП "УМК" на підставі
договору міни від 14.01.2009 року, який
визнано судом недійсним, то вимоги щодо
визнання недійсними зазначених актів
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно
не може бути витребуване в нього.

Добросовісне придбання, згідно зі ст. 388
ЦК України, можливе тоді, коли майно
придбане не безпосередньо у власника, а
в особи, яка не мала права відчужувати
це майно. Наслідком угоди, укладеної з
таким порушенням, є не двостороння
реституція, а повернення майна з чужого
незаконного володіння (віндикація).

Права особи, яка вважає себе власником
майна, підлягає захистові шляхом
задоволення позову до добросовісного
набувача з використанням правового
механізму, шляхом задоволення
віндикаційного позову, якщо є підстави,
передбачені ст. 388 ЦК України, які дають
право витребувати майно в
добросовісного набувача.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що
власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених цим Кодексом та
іншими законами України.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 про
витребування у ТОВ ВКП "УМК" земельної
ділянки (пай) НОМЕР_1, площею 3,1269 га, у
межах згідно з планом, яка розташована
на території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області і яка
належить ТОВ ВКП "УМК", що розташовано
по вул. Суворова 17 в м.
Дніпропетровську.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2
про витребування у відповідачів
договору міни земельної ділянки
НОМЕР_1, то колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
вказаних позовних вимог у зв'язку з їх
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 03
грудня 2013 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Континент", товариства з обмеженою
відповідальністю виробниче комерційне
підприємство "УМК" (треті особи: відділ
Держкомзему у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
Державне підприємство
"Дніпропетровський науково-дослідний
та проектний інститут землеустрою",
реєстраційна служба
Дніпропетровського районного
управління юстиції, приватний нотаріус
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3) про
визнання недійсним договору міни
земельних ділянок та Державних актів
на право власності на земельну ділянку
та витребування земельної ділянки (паю)
- задовольнити частково.

Визнати недійсним договір міни
земельної ділянки (пай) НОМЕР_1, площею
3,1269 га, яка розташована на території
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського Дніпропетровської
області, кадастровий номер :01:072:0084
від 14 січня 2009 року, укладеного між ТОВ
"Континент" та ТОВ ВКП "УМК", який був
зареєстрований приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі
за № 34.

Визнати недійсними:

- Державний акт серії ЯЖ № 927095 на
право власності на земельну ділянку,
площею 0.7818 га, яка розташована на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, від 21.04.2009
року та виданого ТОВ ВКП "УМК",
реєстраційний номер 39 від 21.04.2009
року, кадастровий номер :01:072:0259;

- Державний акт серії ЯЖ № 927023 на
право власності на земельну ділянку,
площею 0.7818 га, яка розташована на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, від 21.04.2009
року та виданого ТОВ ВКП "УМК",
реєстраційний номер 39 від 21.04.2009
року, кадастровий номер :072:0187;

- Державний акт серії ЯЖ № 927047 на
право власності на земельну ділянку,
площею 0.7818 га, яка розташована на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, від 21.04.2009
року та виданого ТОВ ВКП "УМК",
реєстраційний номер 47 від 22.04.2009
року, кадастровий номер :01:072:0211;

- Державний акт серії ЯЖ № 927071 на
право власності на земельну ділянку,
площею 0.7818 га, яка розташована на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, від 22.04.2009
року та виданого ТОВ ВКП "УМК",
реєстраційний номер 43 від 22.04.2009
від 22.04.2009, кадастровий номер
:01:072:0235.

Витребувати у ТОВ ВКП "УМК" земельну
ділянку (пай) НОМЕР_1, площею 3,1269 га, у
межах згідно з планом, яка розташована
на території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, яка
належить ТОВ ВКП "УМК", що розташовано
по вул. Суворова 17 в м. Дніпропетровську
та ця земельна ділянка має наступні
кадастрові номери:

кадастровий номер :01:072:0259,
Державний акт серії ЯЖ № 927095,
реєстраційний номер 39,
зареєстрованого від 21.04.2009 року;

кадастровий номер :01:072:0235,
Державний акт серії ЯЖ № 927071,
реєстраційний номер 43,
зареєстрованого від 22.04.2009 року;

кадастровий номер :01:072:0211,
Державний акт серії ЯЖ № 927047,
реєстраційний номер 47,
зареєстрованого від 22.04.2009 року;

кадастровий номер :01:072:0187,
Державний акт серії ЯЖ № 927023,
реєстраційний номер 31,
зареєстрованого від 21.04.2009 року та
усунути перешкоди у здійсненні права в
користуванні та розпорядженні
зазначеної земельної ділянки (паю)
НОМЕР_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "Континент"
та товариства з обмеженою
відповідальністю виробниче комерційне
підприємство "УМК" на користь ОСОБА_2 336
грн. 70 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
М.Л. Прозорова

Судді:
Л.О. Каратаєва

С.П. Козлов