Номер провадження: 22-ц/785/3451/14
Головуючий у першій інстанції Зудіхін
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:
головуючого - Таварткіладзе О.М.
суддів: Кварталової А.М., Фальчука В.П.
при секретарі: Швець В.Ф.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення в
частині стягнення судових витрат по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна та стягнення
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 23 січня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 271
769 грн. 14 коп. як частку одержаних ним
доходів від здачі в оренду 30/100 частин
нежитлового приміщення першого
поверху по АДРЕСА_1 за договорами
оренди № б/н від 16.07.2002 року та № б/н від
01.03.2008 року. Здійснено поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Визнано за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 в рівних частках, по 1/2
частині, право власності на автомобіль
марки "TOYOTA AVENSIS", 2000 року випуску, д/н
НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, припинивши право
спільної сумісної власності подружжя
на зазначений транспортний засіб. З
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто
судовий збір в сумі 3179 грн. 49 коп. У
задоволенні решти вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 27.03.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено
частково. Рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 23 січня 2014
року в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 розміру грошової суми,
як частки одержаних доходів від
підприємницької діяльності - змінено
та зменшено з 271769 грн. 14 коп. до 227 грн. 76
коп. В задоволенні решти вимог про
стягнення грошової суми, як частки
одержаних доходів від підприємницької
діяльності - відмовлено. В іншій
частині рішення залишено без змін.

24.06.2014 року надійшла заява від
ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення, яким змінити розподіл судових
витрат та стягнути з ОСОБА_3 на його
користь понесені судові витрати,
посилаючись на те, що постановою В-25/590
державним виконавцем Першого
Суворовського ВДВС ОМУЮ Гринь А.Д.
відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі 3404,25 грн. Крім
того, як вважає ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на його
користь повинен був стягнутий судовий
збір за розгляд апеляційної скарги.

Згідно ч.1 п.4, ч.2 ст. 220 ЦПК
України, суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку на виконання рішення.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий
збір - це збір, що справляється на всій
території України за подання заяв,
скарг до суду, за видачу судами
документів, а також у разі ухвалення
окремих судових рішень, передбачених
цим Законом. Судовий збір включається
до складу судових витрат.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI
платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземці) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду чи
стосовно яких ухвалене судове рішення,
передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України
„Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI
судовий збір справляється:

- за подання до суду позовної заяви та
іншої заяви, передбаченої
процесуальним законодавством;

- за подання до суду апеляційної і
касаційної скарг на судові рішення,
заяви про перегляд судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
заяви про скасування рішення
третейського суду, заяви про видачу
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду та
заяви про перегляд судових рішень
Верховним Судом України;

- за видачу судами документів;

- у разі ухвалення судового рішення,
передбаченого цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
„Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 п.1 пп.6 ст.4 Закону України
„Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI
ставка судового збору за подання
позовної заяви про захист честі та
гідності фізичної особи, ділової
репутації фізичної або юридичної особи
встановлюється у такому розмірі,
зокрема :

- позовна заява немайнового характеру -
0,2 розміру мінімальної заробітної
плати;

Згідно ч. 1 статті 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» з 1
січня 2014 року встановлено мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі 1218
гривень.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

З позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна та стягнення частки доходу
вбачається майновий характер
заявлених вимог.

Відповідно до ч. ч 1, 5 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції ОСОБА_3 понесені наступні
судові витрати в сумі 3899 грн. 80 коп., в
тому числі: 3441 грн. судового збору
відповідно до заявлених вимог
майнового характеру; 344 грн. 10 коп.
(114,70+114,70+114,70) - судовий збір за подання
заяв про забезпечення доказів; 114 грн. 70
коп. за подання заяви про забезпечення
позову.

Загальний розмір судового збору, який
районним судом стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 складає 3176 грн. 49 коп., з
яких 2717,69 грн. - пропорційно сумі
задоволених вимог майнового характеру
та 458 грн. 80 коп. судовий збір за подання
заяв про забезпечення доказів та
забезпечення позову - всього 4
квитанції по 114 грн. 70 коп. кожна.

Оплата судового збору в максимальному
розмірі 3441 грн. ОСОБА_3 здійснена у
зв`язку із заявленими нею вимогами
майнового характеру у вигляді
стягнення частки доходів від здачі
нежитлового приміщення в оренду на
суму 553769,14 грн. та стягнення грошової
компенсації за 1/2 частку транспортного
засобу «TOYOTA AVENSIS» 2000 року випуску. При
цьому розмір заявлених вимог про
стягнення частки від доходу в сумі
553769,14 г сам по собі передбачав сплату
судового збору в максимальному
розмірі.

Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

При таких обставинах, приймаючи до
уваги, що рішенням суду апеляційної
інстанції змінено рішення районного
суду в частині стягнення розміру
грошової суми, як частки одержаних
доходів від підприємницької
діяльності та зменшено стягнення з
271769 грн. 14 коп. до 227 грн. 76 коп., підлягає
зміні і розподіл судових витрат.

За задоволення позовних вимог
майнового характеру судовий збір, який
підлягає стягненню з відповідача
становить 229 грн. 40 коп.

Такий розмір обумовлений тим, що
змінений апеляційним судом розмір
стягнення грошових коштів відповідно
до заявлених вимог про стягнення
частки від доходів, становить 227 грн. 76
коп.

В разі задоволення вимог майнового
характеру судовий збір не може бути
меншим 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, що на час звернення
до суду у 2013 році становило 229 грн. 40 коп.
Дана сума була сплачена позивачем, що
підтверджується квитанцією (а. с. 4).

Крім того, предметом розгляду були
також вимоги про стягнення грошової
компенсації вартості ? частини
автомобілю «TOYOTA AVENSIS» 2000 року випуску, у
зв`язку з чим заявлялося про
забезпечення доказів шляхом
товарознавчої експертизи вартості
спірного автомобілю. Проте в
подальшому у зв`язку із зміною
позивачем позовних вимог на вимоги про
визнання права власності на ідеальну
частку автомобіля, оцінка автомобіля
проведена не була.

Таким чином понесені судові витрати на
сплату судового збору за забезпечення
доказів у вигляді призначення
товарознавчої експертизи вартості
спірного автомобілю, яка не була
проведена у зв`язку зі зміною вимог про
стягнення компенсації вартості 1/2
частини автомобілю на визнання права
власності на 1/2 частину автомобіля, як
неподільної речі, не можуть бути
покладені на відповідача.

При таких обставинах судова колегія
вважає за необхідне змінити розподіл
судових витрат, встановлених рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 23 січня 2014 року відповідно до
рішення апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року та
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. за
зміну задоволених позовних вимог
майнового характеру, судовий збір за
забезпечення доказів в сумі 229 грн. 40
коп. (114,70 +114,70) у вигляді витребування
інформації в ДПІ у Комінтернівському
районі Одеської області та
Комінтернівському відділенні ПАТ
«Ощадбанк», допиті свідка, судовий
збір за подання заяви про забезпечення
позову в сумі 114 грн. 70 коп.

Отже загальна сума судових витрат яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача відповідно до зміни
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 23.01.2014 року становить 573 грн. 50 коп.

Заперечення ОСОБА_3 про те, що вона
понесла судові витрати у більшій сумі
не можуть бути взятими до уваги
виходячи з положення норм ст. ст. 88, 220
ЦПК України.

Посилання ОСОБА_3 на те, що рішення
апеляційного суду є виконаним і
виконавче провадження закритим не може
бути взятим до уваги, оскільки ч.2 ст. 220
ЦПК України передбачає право сторони
подати до суду заяву про ухвалення
додаткового рішення до закінчення
строку на виконання рішення.

Рішення апеляційного суду Одеської
області по даній справі ухвалено 27.03.2014
року. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
строк виконання рішення суду становить
один рік з наступного дня після
набрання ним законної сили або
закінчення строку, встановленого в
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення.

Ухвалення апеляційним судом
додаткового рішення та вирішення
питання про зміну судових витрат у
зв`язку із зміною рішення районного
суду відповідає ч.5 ст. 88 ЦПК України

Заява про ухвалення додаткового
рішення суду апеляційної інстанції
подана до закінчення строку на
виконання рішення та до його
фактичного виконання.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 88, 220, 313, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р
І Ш И Л А:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення - задовольнити
частково.

Змінити розподіл судових витрат,
встановлених рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 23 січня 2014
року відповідно до рішення
апеляційного суду Одеської області від
27 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний код
НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір
на загальну суму 573 грн. 50 коп.

Додаткове рішення набирає законної
сили з моменту проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили додатковим
рішенням суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
А.М. Кварталова

В.П. Фальчук