У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/938/14-ц

Провадження №4-с/377/10/14

28 серпня 2014 року Славутицький міський
суд Київської області у складі судді
Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О.,
з участю:

заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Міщенко К.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Славутичі скаргу ОСОБА_1
на бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Славутицького міського управління
юстиції Київської області, -

УСТАНОВИВ:

18 серпня 2014 року ОСОБА_1 подав до суду
зазначену скаргу, яку обгрунтував тим,
що з 17.06.2014 р. у провадженні державного
виконавця відділу ДВС знаходиться
виконавчий лист № 377/1538/13-к, виданий
Славутицьким міським судом 25.05.2014 р. про
стягнення з ОСОБА_2 на його користь 9311,18
грн.. При його виконанні державний
виконавець не наклала арешт на майно
боржника і не вжила заходів до
своєчасного виконання судового
рішення, чим допустила неправомірну
бездіяльність і порушила права
стягувача.

У зв’язку з цим заявник просив визнати
бездіяльність державного виконавця
неправомірною, зобов’язати накласти
арешт на майно боржника та здійснити
заходи для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення заявника,
державного виконавця, яка не
підтримала скаргу, перевіривши
матеріали виконавчого провадження, суд
вважає правильним залишити скаргу без
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що у відділі ДВС
Славутицького міського управління
юстиції знаходиться незакінчене
виконавче провадження № 1219/4, номер за
ЄДРВП 44206259, відкрите постановою
державного виконавця Міщенко К.Ю. від
18.07.2014 р. за заявою ОСОБА_1 на підставі
виконавчого листа № 377/1538/13-к, виданого
23.05.2014 р. Славутицьким міським судом
Київської області, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9311 грн. 18 коп.
на відшкодування майнової та моральної
шкоди і судових витрат, яка була
зареєстрована у відділ ДВС 17.07.2014 р. .

Відповідно до вимог ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов’язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі (частина перша цієї статті).

Згідно ст. 32 цього Закону заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що у заяві стягувача від
28.05.2014 р. про прийняття до примусового
виконання виконавчого листа він
зазначив місце роботи боржника і
просив направити постанову про
відрахування боргу за місцем отримання
доходу боржника.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
заробітну плату, пенсію, стипендію та
інші доходи боржника звертається у
разі відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати. За іншими
виконавчими документами державний
виконавець має право звернути
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника без
застосування заходів примусового
звернення стягнення на майно боржника
за письмовою заявою стягувача. Про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі-підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

З матеріалів виконавчого провадження
видно, що постановою в.о. начальника
відділу ДВС Славутицького міського
управління юстиції Київської області
ОСОБА_3 від 5 серпня 2014 року звернуто
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
ОСОБА_2, які він отримує у КП «УФКСТ» та
визначено розмір відрахувань і порядок
перерахування стягнутих сум.

Згідно супровідного листа постанова
направлена для виконання головному
бухгалтеру КП «УФКСТ».

Таким чином, державним виконавцем було
вжито заходи примусового виконання
судового рішення, передбачені п. 2 ст. 32
Закону України «Про виконавче
провадження», з дотриманням положень
ст. 68 цього Закону, оскільки стягувачем
була подана письмова заява про
звернення стягнення на заробітну плату
боржника.

Заяви стягувача про відмову від
звернення стягнення на заробітну плату
та звернення стягнення на майно
боржника у матеріалах виконавчого
провадження немає і подання такої
заяви він заперечував у судовому
засіданні.

У цьому разі одночасне здійснення
заходів примусового виконання рішення,
зазначених у п. 1 ст. 32 цього Закону,
тобто звернення стягнення на кошти та
майно боржника, в т.ч. арешт майна,
Законом України «Про виконавче
провадження» не передбачено.

Виходячи з цього та беручи до уваги, що
оскаржувана бездіяльність державного
виконавця є правомірною, скаргу
стягувача необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Славутицького міського управління
юстиції Київської області залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена сторонами
до апеляційного суду Київської області
протягом п’яти днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при її проголошенні – у той же строк з
дня одержання її копії.

Ухвала набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо її не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

А. С. Орел