Справа №642/5841/14ц
Провадження №2-642/1370/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді -
Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря -
Бондаренко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача у
відшкодування матеріальної
шкоди, завданої у зв'язку з
пошкодженням його автомобіля HONDA CONCERTO,
реєстр. номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП, яке
сталося з вини відповідача 5 листопада
2013 року, 26 758 грн. 62 коп., моральної шкоди
- 5 000 грн., витрат на оплату послуг з
визначення вартості матеріального
збитку - 650 грн, та по оплаті судового
збору - 324 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що сума матеріальної
шкоди підтверджується звітом
оцінювача. Зазначає, що моральна шкода,
заподіяна пошкодженням автомобіля
внаслідок неправомірних дій
відповідача, частково, у розмірі 4 000
грн. відшкодована відповідачем,
залишок невідшкодованої моральної
шкоди становить 5 000 грн.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, пояснив, що у липні 2014 року
відремонтував автомобіль, та вартість
відновлювального ремонту складає 29 958
грн. згідно з актом виконаних робіт.
Вважає, що подальша доля
відремонтованого автомобіля не має
ніякого значення для розгляду даної
справи. Повертати відповідачу
пошкоджені частини та деталі він не
вважав необхідним, викинув їх,
оскільки вони не мали ніякої цінності.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, зазначив, що постановою суду
його вина у цієї ДТП не доведена. Крім
того, послався на те, що позивач придбав
автомобіль за 23 000 грн., сума шкоди ним
значно завищена, відразу після ДТП вони
визначили розмір заподіяної
матеріальної шкоди у сумі 9 000 грн., та
він вже відшкодував позивачу 4 000 грн.
Також послався на те, що про проведення
дослідження оцінювачем його не було
повідомлено за його фактичним місцем
проживання, тому він не брав участі у
оцінці матеріальної шкоди. Вимоги про
відшкодування моральної шкоди вважає
необґрунтованими. Також просив
зобов'язати відповідача повернути йому
автомобіль, якщо той заявляє вимоги про
відшкодування його вартості. Зазначив,
що позивач відремонтував та вже продав
свій автомобіль, не повернувши йому
пошкоджений автомобіль, та ще й має
намір стягнути з нього його вартість.
Він згоден відшкодувати позивачу ще 5 000
грн. за умови, якщо той передасть йому
свій автомобіль.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, встановив наступні
факти та відповідні правовідносини.

Як вбачається з постанови
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 16 червня 2014 року, 5
листопада 2013 року приблизно о 7 год. 00
хвил. ОСОБА_2, керуючи автомобілем
«Опель», держ. номер НОМЕР_1 по пр.
Московському в м.Харкові на перехресті
з вул. Енергетичною в м.Харкові, не
виконав вимог забороняючого червоного
сигналу світлофору, що призвело до
зіткнення з автомобілем «Хонда», держ.
номер НОМЕР_3, заподіяні матеріальні
збитки, та покинув місце
дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Хонда»,
держ. номер НОМЕР_3, ставши учасником
вказаної ДТП, залишив місце ДТП до
оформлення матеріалів працівниками
ДАЇ.

Вказаною постановою суду провадження у
справі про адміністративне
правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за
ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та ОСОБА_1 за ст. 124
КУпАП закрито у зв'язку з закінченням
строку накладення адміністративного
стягнення.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «Опель Омега»,
реєстр. номер АХ 2153СН, яким керував на
правовій підставі відповідач,
застрахована у ПАТ «ХДІ страхування»
відповідно до страхового полісу №
АС/0466179 від 05.04.2013 року обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Відповідач до страховика з заявою про
настання страхового випадку та про
виплату страхового відшкодування
позивачу не звертався. Не звертався до
вказаного страховика з такою заявою і
позивач.

Позивач не укладав договору
страхування свого транспортного
засобу.

Згідно з розпискою від 5 листопада 2013
року відповідач ОСОБА_2 передав
позивачу ОСОБА_1 4 000 грн. у
відшкодування завданої шкоди, з 9 000 грн,
які він повинен сплатити у якості
відшкодування шкоди, як зазначено в
розписці.

Факт отримання грошових коштів у сумі 4
000 грн. позивач визнав.

5 листопада 2013 року відповідач надав
позивачу розписку, в якій зобов'язався
відшкодувати йому всі витрати на
відновлення пошкодженого автомобіля.

Відповідно до звіту №921 від 23 листопада
2013 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3,
вартість матеріальної шкоди,
заподіяної володільцю автомобіля «HONDA
CONCERTO», реєстраційний номер НОМЕР_3, 1991
року виготовлення, номер кузова НОМЕР_2,
на час оцінки складає 26 758 грн. 62 коп.

Про час та місце вказаного дослідження
повідомлено відповідача телеграмою за
адресою, яку він зазначив у
розписці від 5 листопада 2013 року:
АДРЕСА_1, однак телеграма не вручена
адресату у зв'язку з непроживанням
вказаної особи.

Відповідно до квитанції № 233576 від 23
листопада 2013 року за проведення
вказаного дослідження позивачем
оплачено 650 грн.

Суд, оцінивши надані сторонами докази у
їх сукупності, приходить до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню на підставі наступного.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Таким чином, наявність вини
відповідача у пошкодженні автомобіля,
яким на правових підставах володів
позивач, встановлена постановою суду,
та не підлягає доказуванню при
розгляді даної справи, а тому суд не
приймає до уваги заперечення
відповідача в цій частині. Належних
доказів наявності вини позивача у
вказаному ДТП суду не надано.

Закриття справи про адміністративне
правопорушення у зв'язку зі спливом
строку притягнення винних осіб до
адміністративної відповідальності не
звільняє винної особи від
відшкодування завданої шкоди, оскільки
справу закрито з нереабілітуючих
підстав, вина відповідача встановлена
вказаною постановою суду.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам або майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Як зазначено у звіті суб'єкта оціночної
діяльності № 921 від 23.11.2013 року,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «HONDA CONCERTO», реєстраційний
номер НОМЕР_3, 1991 року виготовлення,
пробіг 237 890 км, номер кузова НОМЕР_2,
становить 34 501 грн. 03 коп.

Оскільки вартість відновлювального
ремон6ту автомобіля перевищує ринкову
вартість автомобіля на час оцінки,
вартість матеріальної шкоди
приймається рівною ринкової вартості
автомобіля, тобто становить 26 758
грн. 62 коп.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» ухвалюючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно повинен вирішити питання
про передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

Як зазначено пункті 15 вказаної
Постанови, якщо пошкоджений
транспортний засіб не може бути
відновлено або вартість його
відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, розмір шкоди визначається
за ринковою вартістю транспортного
засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди,
пов'язаної з фізичним знищенням
транспортного засобу, регламентовано
статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі
статтею 8 ЦК (аналогія закону) може
застосовуватись не лише страховиком, а
й іншими особами, які здійснюють
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, та відповідають за завдану
шкоду. Тобто транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим, а власник
транспортного засобу згоден із
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з експертизою,
проведеною відповідно до вимог
законодавства, витрати на ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного
засобу не згоден із визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано
фізично знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам з евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Наданий позивачем звіт суб'єкта
оціночної діяльності № 921 від 23.11.2013
року відповідачем належними доказами
не спростований.

За клопотанням відповідача судом була
призначена судова автотоварознавча
експертиза для визначення розміру
заподіяної матеріальної шкоди,
проведення якої було доручено ХНДІСЕ
ім. проф. Бокаріуса, однак відповідачем
не оплачено витрати на її проведення, у
зв'язку з чим матеріали справи були
повернути суду без надання висновку.

При оцінці розрахунків шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП, викладених
у звіті оцінювача, враховані положення
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 24 листопада 2003 року
№ 142/5/2092.

Відповідач не посилався на порушення
оцінювачем чинного законодавства, яке
регулює порядок визначення вартості
матеріальної шкоди, зокрема, положень
вказаної Методики.

Виходячи з вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України
щодо належності та допустимості
доказів, суд кладе в основу рішення
наданий позивачем звіт № 921 від 23.11.2013
року щодо розміру заподіяної
матеріальної шкоди, який складений
суб'єктом оціночної діяльності, що має
відповідний сертифікат та
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача,
оскільки він є обґрунтованим, та
доказів на його спростування
відповідачем не надано.

Доводи відповідача щодо
неповідомлення про проведення
дослідження суд до уваги не приймає,
оскільки телеграма про проведення
дослідження направлена відповідачу за
вказаною ним власноруч в розписці
адресою, де він насправді не проживав,
як з'ясовано в судовому засіданні.

Наданий позивачем акт виконаних робіт
по ремонту автомобіля СПД ФО ОСОБА_4 від
14 липня 2014 року на суму 28 958 грн. суд до
уваги не приймає, оскільки доказів
оплати вказаної суми суду не надано.
Крім того, суд розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог.

Як передбачено частинами 2, 3 ст. 13 ЦК
України при здійсненні своїх прав
особа зобов'язана утримуватися від дій,
які могли б порушити права інших осіб.
Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

Суд звертає увагу на те, що ДТП,
внаслідок якого пошкоджено автомобіль,
сталася 5 листопада 2013 року, до суду з
даним позовом позивач звернувся 9 липня
2014 року, та в час перебування справи на
розгляді суду 14 липня 2014 року
відремонтував автомобіль на суму, яка
перевищує вартість автомобіля на час
ДТП. В той же час у разі відшкодування
шкоди, враховуючи, що сума матеріальної
шкоди дорівнює вартості автомобіля,
він зобов'язаний повернути пошкоджений
автомобіль позивачу.

Стягнення з відповідача заподіяної
шкоди, яка дорівнює розміру вартості
автомобіля, без повернення
пошкодженого автомобіля відповідачу,
не відповідає загальним засадам
цивільного законодавства, закріпленим
пунктом 6 ч.1 ст. 3 ЦК України - вимогам
справедливості, добросовісності та
розумності.

Таким чином, з відповідача необхідно
стягнути у відшкодування матеріальної
шкоди відповідно до вказаного звіту
оцінювача 22 758 грн. 62 коп., з урахуванням
відшкодування відповідачем шкоди у
розмірі 4 000 грн.: (26 758 грн. 62 коп. - 4 000
грн. =22 758 грн. 62 коп.)

Також слід стягнути витрати на
дослідження оцінювача з визначення
вартості матеріальної шкоди у сумі 650
грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода, зокрема, полягає
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних страждання, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана особі, зокрема,
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню. Суд вважає доведеним, що
внаслідок протиправних дій
відповідача позивач зазнав душевних
страждань у зв'язку з пошкодженням його
автомобіля, що є підставою для
відшкодування моральної шкоди. Суд
приходить до висновку, що позивачу
заподіяна моральна шкода в сумі 1 000 грн.
Доказів заподіяння моральної шкоди на
більшу суму суду не надано.

Таким чином, з відповідача необхідно
стягнути у відшкодування матеріальної
шкоди 22 758 грн. 62 коп., витрати на
дослідження оцінювача з визначення
вартості матеріальної шкоди у сумі 650
грн., у відшкодування моральної шкоди - 1
000 грн., та відповідно до ст. 88 ЦПК
України витрати по оплаті судового
збору у сумі 324 грн., а всього слід
стягнути 24 732 грн. 62 коп. В інший частині
позовних вимог слід відмовити.

Крім того, враховуючи заяву
відповідача про повернення йому
пошкодженого автомобіля у разі
стягнення його вартості, суд вважає
необхідним зобов'язати позивача
повернути відповідачу автомобіль HONDA
CONCERTO, реєстраційний номер НОМЕР_3, 1991
року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187,
1188, 1192 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 10,11, 59 -61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 22 758
грн. 62 коп., витрати на дослідження
оцінювача з визначення вартості
матеріальної шкоди у сумі 650 грн., у
відшкодування моральної шкоди - 1 000
грн., а також у відшкодування понесених
витрат на оплату судового збору - 324
грн., а всього стягнути 24 732 грн. 62 коп.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2
автомобіль HONDA CONCERTO, реєстраційний
номер НОМЕР_3, 1991 року випуску, номер
кузова НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, через
Ленінський районний суд м. Харкова.
Особи, які брали участь у справі, не не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Л.Л.Шрамко