АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/9628/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Ключник А.С. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
11 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.
за участю: представників
позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4
відповідача ОСОБА_5 та
його представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
представників ОСОБА_7 - ОСОБА_3, ОСОБА_4
та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 5 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ДП
«Житлово-експлуатаційна дільниця БУ
№7», ОСОБА_5 про зміну договору найму
житлового приміщення

та зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ДП
«Житлово-експлуатаційна дільниця БУ
№7» про зміну договору найму житлового
приміщення.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивачі за первісним
позовом звернулися до суду з позовом
про зміну договору найму житлового
приміщення (квартира АДРЕСА_1) та
зобов'язання укласти окремий договір
найму. Із урахуванням поданих
позивачами уточнень за первісним
позовом ставили питання про виділення
у користування ОСОБА_8 ОСОБА_7 ОСОБА_10 та
ОСОБА_9, з яким проживає малолітній син -
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ізольовану
кімнату площею 18,7 кв.м., балкон площею 0,6
х 30% кв.м., вхід до якого розташований із
зазначеної кімнати, а також ізольовану
кімнату площею 10.1 кв.м.; виділити ОСОБА_5
ізольовану житлову кімнату площею 9,7
кв.м. та залишити у спільному
користуванні кухню 7,7 кв.м., ванну
кімнату 2,6 кв.м., вбиральню 1,3 кв.м.,
коридор 16,7 кв.м., лоджію 3,7 х 50% кв.м.;
зобов'язати ДП «Житлово-експлуатаційна
дільниця БУ №7» укласти з ОСОБА_7
окремий договір найму житлового
приміщення на ізольовану житлову
кімнату площею 18,7 кв.м., балкон площею 0,6
х 30% кв.м. вхід до якого розташований із
зазначеної кімнати, а також ізольовану
житлову кімнату площею 10.1 кв.м. та
відкрити на ОСОБА_7 окремий особовий
рахунок.; укласти з ОСОБА_5 окремий
договір найму житлового приміщення на
ізольовану житлову кімнату площею 9,7
кв.м. та відкрити на ОСОБА_5 окремий
особовий рахунок.

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 було подано
зустрічну позовну заяву про зміну
договору найму житлового приміщення та
розподіл особового рахунку. Де
ставилось питання про виділення йому у
користування житлової кімнати площею
18,7 кв.м., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 житлових
кімнат 9,7 кв.м. та площею 10,1 кв.м.При
цьому: кухню 7,7 кв.м., ванну кімнату 2,6
кв.м., вбиральню 1,3 кв.м., коридор 16,7 кв.м.,
балкон 0,6 кв.м. лоджію 3,7 кв.м. просив
залишити у спільному користуванні
сторін.

Сторони звертаючись до суду з
вищевказаними позовами підставами
свого звернення визначали
неможливість досягнення згоди щодо
зміни договору найму житлового
приміщення у мирний спосіб без
порушення житлових прав кожного, що
призводить до утворення конфліктних
ситуацій.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 5 червня 2014 року у
задоволенні первісного позову ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ДП «Житлово-
експлуатаційна дільниця БУ №7», ОСОБА_5
про зміну договору найму житлового
приміщення було відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ДП
«Житлово-експлуатаційна дільниця БУ
№7» про зміну договору найму житлового
приміщення, відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
представники ОСОБА_7- ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подали
апеляційні скарги. Мотивуючи свою
вимогу тим, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Представники ОСОБА_7- ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
поданій скарзі ставили питання про
скасування рішення суду та
постановлення нового про задоволення
первісних позовних вимог у повному
обсязі, у задоволенні зустрічного
позову просили відмовити. А також,
вказували, що визначений виділ кімнат у
користування сторін був
запропонований з тих підстав, що
загальна площа спірного житлового
приміщення складає 72,8 кв.м. і
складається з 3-х окремих житлових
кімнат площею 9,7 кв.м., 10,1 кв.м., 18,7 кв.м.,
отже частка кожного наймача - 7,7 кв.м.
житлової площі. Житлові кімнати
квартири відокремлені окремими
входами та виходами, є ізольованими та
можуть використовуватися кожна
індивідуально.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у поданій
скарзі ставила питання про скасування
рішення суду та постановлення нового
про задоволення зустрічних позовних
вимог у повному обсязі, у задоволенні
первісного позову - відмовити.

Зазначаючи при цьому у скарзі про те, що
наведений розрахунок розподілу часток
співмешканців спірної квартири
здійснено з урахуванням положення ст. 48
ЖК України УРСР. Суд першої інстанції
не звернув уваги на те, що єдиним
наймачем на ім'я якого було видано
ордер є ОСОБА_5 Беручи до уваги те, що
ОСОБА_9 не є членом сімї наймача так як
не є рідним сином (пасинок) та не веде
спільного господарства разом із
ОСОБА_5, а відтак не має права вимагати
укладення з ним окремого договору
найму як з членом сімї наймача так як
останній не мав такого статусу. Такого
ж статусу не має і його син ОСОБА_11, який
фактично проживає та доглядається у
своєї матері - ОСОБА_12

Заслухавши суддю -доповідача,
вислухавши пояснення осіб які
з'явилися у судове засідання, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
подані апеляційні скарги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

.

Судом встановлено, що згідно довідки ПП
«ЖЕД БУ№7» від 06.08.2013 року у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають 5
осіб : ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Квартира розташована на 7-му поверсі
12-ти поверхового будинку та
складається з 3-х окремих житлових
кімнат площею 9,7 кв.м., 10,1 кв.м. 18,7 кв.м.,
загальна площа квартири становить 72,8
кв.м., житлова - 38, 5 кв.м.

Суд першої інстанції на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин, на які
посилалися сторони, як на підставу
своїх вимог підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, прийшов до висновку,
що позовні вимоги як за первісним
позовом так і за зустрічним позовом
задоволенню не підлягають. З
урахуванням розміру жилої площі, що
припадає на кожного члена сім'ї є
неможливим виділення окремих
приміщень без порушення санітарних
норм на житлове приміщення, зазначаючи
також, що такий виділ порушує права та
законні інтереси інших членів сім'ї та
погіршує житлові умови всіх членів
сім'ї.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон який їх
регулює.

Доводи апеляційних скарг на думку
колегії суддів не ґрунтуються на
нормах діючого законодавства та
матеріалах справи.

Так як у відповідності до вимог ст. ст.
103, 104 ЖК України, а також положень
пункту 16 постанови Пленуму Верховного
суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» роз'яснено, що в силу ст. 104
Житлового кодексу України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.
При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак,
поділ не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача і викличе
необхідність постановки його на облік,
як такого, що потребує поліпшення
житлових умов.

У відповідності до матеріалів справи
житлова площа спірної квартири
становить 38, 5 кв.м, а так як у квартирі
зареєстровані 5 осіб, то частка
кожного із них становить - 7,7 кв.м , що є
меншою ніж розміри визначені
положеннями ст. 47 ЖК та Постанови
виконавчого комітету Київської
міської ради народних депутатів від 15.07
1985 року за № 582 по м. Києву.

Також не заслуговують на увагу доводи
апеляційних скарг щодо необхідності
зміни договору найму з підстав -
конфліктності ситуацій, що виникають з
приводу користування квартирою та
оплати за житлово-комунальні послуги,
між сторонами, оскільки ці питання
вирішуються в установленому законом
порядку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги представників
ОСОБА_7 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 5 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: