Справа № 477/1000/14-ц
Провадження № 2/477/673/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Саукової А.А., при секретарі - Варламовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована на території АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В подальшому збільшив позовні вимоги, додатково зазначивши вимогу щодо встановлення факту того, що земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №04726, виданого ОСОБА_2, фактично розташована за адресою: с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, АДРЕСА_2. Вказана вимога прийнята судом у відповідності до ухвали суду. Разом з тим, уточнив позовну вимогу щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована на території с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилося право на спадщину у вигляді зазначеної земельної ділянки, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №04726, виданого Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 11 лютого 1994 року. Позивач

протягом передбаченого законом шестимісячного строку звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Втім, в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено в зв'язку з тим, що не було надано витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги на неї, які були відсутні, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала земельну ділянку в загальній автоматизованій системі даних, тобто не була відкрита поземельна книга, а відтак кадастровий номер на земельну ділянку не був присвоєний. На сьогоднішній день законодавством та нормативно-правовими актами не передбачена можливість виконання робіт по замовленню документації із землеустрою та державної реєстрації земельних ділянок спадкоємцями. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду та просить позов задовольнити. Разом з тим, в існуючих документах на земельну ділянку допущена помилка щодо її місця розташування, а саме: в Державному акті на право приватної власності на землю серії МК №04726 місце розташування земельної ділянки вказано: АДРЕСА_3, а фактично знаходиться за адресою: с.Капустине, АДРЕСА_2. Вказана помилка перешкоджає реєстрації права позивача на землю, в зв'язку з чим просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановлення вірної адреси земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не з'явився, в надісланій суду заяві просив слухати справу за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, однак, до суду надійшла заява від представника відповідача, в якій останній просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Коларівської сільської ради за №1289 від 21.11.2013 року спадкодавець ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3 з 12.09.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, знята з реєстрації в зв'язку зі смертю; на день відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року у зазначеному будинку був зареєстрований її син ОСОБА_1 (а.с.9), який є спадкоємцем першої черги.

Державний акт на право приватної власності на землю серії МК №04726 був виданий 11 лютого 1994 року на підставі рішення виконкому Коларівської сільської ради народних депутатів від 26 серпня 1993 року за №56 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №196, згідно з яким земельна ділянка площею 0,14 га, розташована на території АДРЕСА_3, надана для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку та належить ОСОБА_3 (а.с.10). Разом з тим, в довідці виконкому Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №1290 від 21.11.2013 року зазначено, що дійсно сільською радою був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,14 га серії МК №04726 від 11 лютого 1994 року ОСОБА_2 (а.с.12).

З листа Жовтневої державної нотаріальної контори за №172/01-16 від 21.02.2014 року вбачається, що в оформленні спадкових прав на земельну ділянку позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що ним не надано витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витяг з поземельної книги на вищезазначену земельну ділянку (а.с.14). Разом з тим, згідно повідомлення Жовтневої державної нотаріальної контори від 06.05.2014 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.05.2014 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не заводилася (а.с.23-25).

Виходячи з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 21.05.2014 року відомості щодо реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_2 та наявність обмежень чи обтяжень відсутні (а.с.26,27).

На підставі архівного витягу з рішення та копії рішення виконкому Коларівської сільської ради народних депутатів від 26 серпня 1993 року за №56 ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка 0,15 га в АДРЕСА_2 (на російській мові)(а.с.43,64). Крім того, зі змісту повідомлення Державного архіву Миколаївської області вбачається, що ОСОБА_2 у приватну власність була передана земельна ділянка по АДРЕСА_2 Жовтневого району Миколаївської області; у протоколах сесії та рішеннях виконавчого комітету Коларівської сільської ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області за 1993 р. рішення щодо передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 Жовтневого району Миколаївської області немає (а.с.46-47).

Згідно довідки Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №397/а/04-04 від 03.06.2014 року назва АДРЕСА_1 Жовтневого району Миколаївської області не змінювалася (а.с.45).

Відповідно до довідки Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №584/04-04 від.06.10.2014 року земельна ділянка згідно державного акту серії МК № 04726 від 11.02.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації актів на право власності на земельну ділянку за №196 площею 0,14 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, надана у власність ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1, але фактичним місцем розташування жилого будинку, господарських будівель, споруд та вищезазначеної земельної ділянки є адреса: АДРЕСА_2. Земельна ділянка виділялась ОСОБА_2 лише один раз, перенумерація будинків не провадилась, згідно погосподарської книги №5 номер об'єкта погосподарського обліку №0414-1, за яким зареєстровано місце розташування земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_1, є адреса: с.Капустине, АДРЕСА_2. Розбіжності в документах є технічною помилкою (а.с.63).

Вказані розбіжності перешкоджають позивачу в оформленні спадкових прав.

Так, на підставі ч.2 ст.256 УПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вимога в частині встановлення факту щодо фактичної адреси земельної ділянки є обґрунтованою, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю помилково був зазначений номер АДРЕСА_1 викликані невірним перекладом, в зв'язку з чим вважає доведеним, що земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №04726 фактично знаходиться за адресою: с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, АДРЕСА_2. Крім того, суд приходить до висновку про наявність помилки в Державному акті на право приватної власності на землю серії МК №04726 в написанні імені та по-батькові спадкодавця, а саме: «ОСОБА_2», яка також викликана невірним перекладом з російської мови на українську.

До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що спадкодавцю ОСОБА_2 на момент смерті на праві власності належала земельна ділянка площею 0,14 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №04726, яка фактично знаходиться за адресою: с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, АДРЕСА_2 а відтак після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на зазначену земельну ділянку.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, на момент смерті якої був зареєстрований разом з нею, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт того, що земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №04726, виданого ОСОБА_2, фактично розташована за адресою: с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, яка фактично розташована за адресою: с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, АДРЕСА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №04726, виданого ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А.Саукова