Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2514/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
УХВАЛА

01.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М.,
Кіселика С.А.,

при секретарі: Крисановій Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 14
серпня 2014 року про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із заявою про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

В обґрунтування заяви зазначав,
що заочним рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 04 червня 2013 року задоволено
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього, до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
майно та виселення. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 17 липня 2008 року у розмірі 52 095, 32
доларів США, що еквівалентно 415 720 грн.62
коп., звернуто стягнення на житловий
будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1
шляхом продажу Банком з укладанням від
імені власників будинку договору
купівлі-продажу, виселено його з
дружиною та їх неповнолітнього сина
ОСОБА_4 з вказаного будинку зі зняттям з
реєстраційного обліку. Ухвалою суду
від 19 липня 2013 року його заяву про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

Для примусового виконання заочного
рішення суду видано виконавчий лист
про виселення, за яким державним
виконавцем 04 червня 2014 року відкрито
виконавче провадження. Посилаючись на
те, що з 07 червня 2014 року набрав
чинності Закон України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого для забезпечення кредитів в
іноземній валюті», на те, що житловий
будинок є його та членів сім'ї єдиним
житлом, просив суд визнати виконавчий
лист, виданий Маловисківським районним
судом таким, що не підлягає виконанню
(а.с.232-234).

Ухвалою Маловисківського районного
суду від 14 серпня 2014 року в задоволенні
заяви відмовлено (т.1, а.с.255-256).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати з підстав
порушення судом норм процесуального
права та постановити нову ухвалу про
задоволення заяви (т.2,а.с.1-3).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5
підтримав доводи апеляційної скарги, а
представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
заперечив проти них.

ОСОБА_3 та представник служби у
справах дітей Маловисківської
районної державної адміністрації, які
належним чином під розписку
повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання апеляційної
інстанції не прибули. Від представника
служби у справах дітей надійшла заява
про розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає
із наступних підстав.

Згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції
України однією із основних засад
судочинства є обов'язковість судових
рішень. Судові рішення, що набрали
законної сили , обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом (стаття 14 ЦПК
України).

Судом встановлено, що 26 лютого 2014
року Маловисківським районним судом
Кіровоградської області видано
виконавчий лист про примусове
виконання заочного рішення суду від 04
червня 2013 року про звернення
стягнення на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором шляхом продажу від
імені власників , а також про виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітнього
ОСОБА_4 з вказаного житлового будинку
зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Постановою державного виконавця від
04 червня 2014 року за виконавчим листом
відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України
суд, який видав виконавчий документ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 статті 369 ЦПК України
встановлено, що суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Тобто, підставами визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, визначеними ч. 4 ст. 369 ЦПК
України, є: видання виконавчого листа
помилково; якщо обов'язок боржника
відсутній повністю або частково у
зв'язку з його припиненням,
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або інші причини.

Обгрунтовуючи заяву про визнання
виконавчого листа про виселення
відповідачів таким, що не підлягає
виконанню, ОСОБА_2 посилався як на
підставу для цього на Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-УІІ,
яким тимчасово встановлено заборону
на примусове стягнення нерухомого
житлового майна, яке є предметом
іпотеки за споживчими кредитами,
наданими в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України
«Про виконавче провадження» підставою
для виселення мешканців, є звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення.

Питання що виникають при
встановленні законом заборони щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також у разі утруднення
виконання рішення, врегульовані
Законом України «Про виконавче
провадження».

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви, суд першої
інстанції прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав,
передбачених ч.4 ст.369 ЦПК України, для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Підстави для зупинення стягнення за
виконавчим листом від 26 лютого 2014 року
про виселення відсутні, оскільки таке
зупинення передбачено ч.3 ст.369 ЦПК
України до розгляду заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

Суд першої інстанції постановив
ухвалу з додержанням вимог закону,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому апеляційна
скарга відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України підлягає відхиленню, а ухвала
залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1
ст.312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 14
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: