У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах
дітей Вижницької районної державної
адміністрації Чернівецької області,
про відібрання малолітньої дитини, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 25 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 17
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
відібрання малолітньої дитини.

Посилався на те, що з 2002 року по 2009 рік
перебував у шлюбі з ОСОБА_8, від
якого народився син - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 26 серпня 2009 року шлюб між
ними розірвано, син залишився
проживати з матір'ю - ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати дитини ОСОБА_8
померла, після її смерті його син
знаходиться на вихованні у брата
ОСОБА_8 - ОСОБА_5, який проживає АДРЕСА_1.
ОСОБА_5 відмовляється повернути йому на
утримання та виховання малолітнього
сина ОСОБА_9

Враховуючи вказане, позивач просив
відібрати у ОСОБА_5 малолітнього
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передати йому
для спільного проживання.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 25 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 17 вересня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
враховуючи інтересів дитини, дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_4 про
відібрання малолітньої дитини.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 25 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 17 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.