Справа № 286/3978/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

представником позивача ОСОБА_1

представником відповідача
Сичевським В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_3 до Ігнатпільської
сільської ради, третя особа -
реєстраційна служба Овруцького
районного управління юстиції, про
визнання права власності на земельні
ділянки , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Ігнатпільської сільської ради та
просить визнати за нею право власності
на земельні ділянки 0,20 га для ведення
особистого підсобного господарства та
0,09 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
знаходяться за адресою по АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивує тим, що після смерті
батьків, вона успадкувала житловий
будинок як спадкоємиця за заповітом.
Спадкове майно - земельні ділянки
оформити на себе не може, так як у свій
час ні покійний батько, ні покійна мати
не отримали правовстановлюючих
документів на вказані земельні
ділянки.

Позивач у судове засідання не
з'явилась.

Представник позивача позов підтримав з
підстав викладених у позові.

Представник відповідача -
Ігнатпільської сільської ради щодо
задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про час, дату та
місце розгляду справи, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, причини неявки не
повідомив, про розгляд справи у їх
відсутність не клопотав.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.5).

На день смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на земельні ділянки площами
0,20 га та 0,09 га на підставі витягу із
рішення виконавчого комітету
Ігнатпільської сільської ради
Житомирської області від 24.12.1993 року
про приватизацію земельних ділянок
(а.с. 11).

Із свідоцтва про одруження (а.с.12)
вбачається, що ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_4

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця, а місцем її відкриття -
останнє місце проживання спадкодавця
(ч.2 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України). Тобто, до
складу спадщини після ОСОБА_4 увійшло і
його право на земельну ділянку.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив
про відмову від неї.

Таким чином, будучи дружиною ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 перейшло право власності на
земельні ділянки площами 0,20 га та 0,09 га
на підставі рішення виконавчого
комітету Ігнатпільської сільської
ради Житомирської області від 24.12.1993
року про приватизацію земельних
ділянок.

Позивач - являється донькою померлих
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.13) та
свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.14), а
тому відповідно до ст.1261 ЦК України
являється спадкоємцем першої черги.

Із повідомлення ДНК від 22.07.2014 року
(а.с.24) вбачається, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 заведена спадкова
справа №478/2007 року у зв'язку з подачею
заяви про прийняття спадщини за
заповітом від дочки померлої ОСОБА_3.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
спадкова справа не заводилася, так як
спадкоємці із заявами про прийняття
спадщини та заявами про видачу
свідоцтв про право на спадщину до їх
контори не зверталися.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, спадкоємцем зазначеного
у цьому свідоцтві майна (житловий
будинок АДРЕСА_1) громадянки ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є її дочка ОСОБА_3
(а.с. 9).

Постановою державного нотаріуса за №
1122-02-31 від 11.06.2014 року ОСОБА_3 відмовлено
у видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом на земельні ділянки після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, ОСОБА_5,
яка прийняла спадщину після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка, ОСОБА_4, але
юридично не оформила своїх спадкових
прав,у зв'язку з тим, що спадкоємцем не
пред'явленні правовстановлюючі
документи, встановлені чинним
законодавством України (а.с.4).

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України
визначено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини, тобто з дня смерті
спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до ст.1276 ЦК України,
якщо спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Пленум Верховного Суду України в абз.3
п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» зазначив, що особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження лише у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину. При цьому, захист
порушеного права спадкоємця на
спадщину в судовому порядку можливий
лише за умови відсутності такої
можливості в позасудовому порядку.

Відповідно до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року,
ненадання спадкоємцем нотаріусу
оригіналів правовстановлюючих
документів на спадщину є підставою для
відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС
України від 30 травня 2008 року №7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснено, що відповідно
до ст.1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування при підтвердженні цього
права спадкодавця державним актом на
право власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126
ЗК).

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки;

- виготовлення технічної
документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки
в натурі;

- погодження із суміжними
землевласниками та
землекористувачами;

- реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки не виникає
та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування,
за винятком встановлених випадків, на
які поширюється дія п.1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звертатися
до суду із позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акту про право власності на землю на
ім'я спадкоємця, а не права власності на
земельну ділянку.(Дана позиції
викладена в п.3.5 інформаційного листа
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за №24-753/0/4-13).

В судовому засіданні встановлено, що
процедура приватизації земельної
ділянки спадкодавцем ОСОБА_4 була
розпочата - рішенням виконавчого
комітету Ігнатпільської сільської
ради Житомирської області від 24.12.1993
року було надано дозвіл на
приватизацію земельних ділянок: 0,20 га -
для ведення особистого підсобного
господарства та 0,09 га - для будівництва
та обслуговування житлового будинку.

В ході судового розгляду встановлено,
що в позивача відсутній витяг з
Державного земельного кадастру про
земельні ділянки (їх розмір,
кадастровий номер).

В силу ст.78 ЗК України право власності
на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками.

Як вбачається із ст.79 ЗК України,
земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.

Право власності на земельну ділянку
поширюється в її межах на поверхневий
(ґрунтовий) шар, а також на водні
об'єкти, ліси і багаторічні насадження,
які на ній знаходяться, якщо інше не
встановлено законом та не порушує прав
інших осіб.

Згідно ст.79-1 ЗК України, формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об'єктом
цивільних прав виключно з моменту її
формування (крім випадків суборенди,
сервітуту щодо частин земельних
ділянок) та державної реєстрації права
власності на неї.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи. Учасникам
судового розгляду було роз'яснено
право на подання доказів. Клопотань не
заявлено.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що позивач при оформленні
права власності на земельні ділянки в
порядку спадкування не дотримався всіх
положень чинного законодавства і як
наслідок цього не вірно визначив
спосіб захисту свого порушеного права.

За таких обставин, у задоволенні позову
слід відмовити.

Згідно повідомлення відділу
Держземагенства в Овруцькому районі
Житомирської області від 16.06.2014 року за
№3288 (а.с.8) базова вартість 1 кв.м
земельної ділянки в с.Ігнатпіль без
локальних коефіцієнтів станом на 16.06.2014
року становить - 33,44 грн.

Таким чином ціна позову становить - 96976
грн.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 969,76 грн.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 196, 212-215, 218, ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Ігнатпільської сільської ради, третя
особа - реєстраційна служба Овруцького
районного управління юстиції, про
визнання права власності на земельні
ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана через Овруцький районний суд в
апеляційний суд Житомирської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2014
року.

Суддя: Л. О. Смиковська