АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Винту Ю.М., Заводян К.І.,

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в
інтересах якої діє ОСОБА_4, на рішення
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 03 вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу. Посилався на те, що 15.09.2013 року
між ним, як приватним підприємцем, та
відповідачкою було укладено договір
про надання
консультаційно-методичного супроводу
та необхідних послуг з питань
оформлення документів для отримання
імміграційної візи. Згідно умов
договору відповідачка повинна була
оплатити надані послуги в сумі 95880 грн.
у семиденний термін з часу отримання
міграційної візи. ОСОБА_3 було оплачено
завдаток в сумі 7990 грн. Відповідач
взяті на себе зобов'язання за договором
належним чином не виконала та не
оплатила наді послуги. Крім того, п.4.4
договору передбачено стягнення пені за
несвоєчасну оплату послуг в розмірі 0,2 %
від суми боргу за кожен день
просрочення. Сума пені за час
прострочення становить 878,90 грн. Просив
стягнути з відповідачки борг в сумі за
надані послуги в розмірі 87890 грн. та
пеню в розмірі 878,90 грн.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 03 вересня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
заборгованість по оплаті послуг в
розмірі 87890 грн. та пеню в розмірі 878,90
грн.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в
інтересах якої діє ОСОБА_4, просить
вищезазначене рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову. Посилається на те,
що судом першої інстанції були
порушені норми матеріального та
процесуального права, а висновки суду
не відповідають обставинам справи.
Зазначає, що договір про надання послуг
був укладений з юридичною особою -
консультативно-туристичний центр
«Геліос» в особі ПП ОСОБА_1, тобто
останній був лише представник
юридичної особи і тому не є стороною
правочину. Вважає, що ОСОБА_1 є
неналежним позивачем у даній справі.
Крім того, фактично їй ніякі послуги
щодо отримання візи не надавались, акт
виконаних робіт вона не підписувала, а
договір про надання послуг підписала,
оскільки була необізнана та не
ознайомлена з ним. Також категорично
заперечує факт отримання візи за
сприянням позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 просить рішення суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення як таку, що є
необґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив з того, що
позов обґрунтований, а права позивача
порушені та підлягають захисту, з чим
не може погодитися колегія суддів.

Відповідно до ч.8 ст.119 ЦПК України якщо
позовна заява подається представником
позивача, до позовної заяви додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує його повноваження.

Згідно ч.3 ст.42 ЦПК України довіреність
від імені юридичної особи видається за
підписом посадової особи,
уповноваженої на це законом, статутом
або положенням, з прикладенням печатки
юридичної особи.

Відповідно до ст. 239 ЦК України
правочин, вчинений представником,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки особи, яку він
представляє.

Згідно ч.3 ст.237 ЦК України
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.246 ЦК України
довіреність від імені юридичної особи
видається її органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 15.09.2013 року між
Консультаційно-туристичним центром
«Геліос» в особі приватного підприємця
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір
про надання
консультаційно-методичного супроводу
та необхідних послуг з питань
оформлення документів для отримання
імміграційної візи. Згідно умов
договору відповідачка повинна була
оплатити надані послуги в сумі 95880 грн.
у семиденний термін з часу отримання
міграційної візи. Відповідно до акту
виконаних робіт від 19.02.2014 року
Консультаційно-туристичний центр
«Геліос» в особі приватного підприємця
ОСОБА_1 надав
консультаційно-методичний супровід та
всі необхідні послуги з питань
оформлення документів для отримання
імміграційної візи ОСОБА_3 в порядку
виконання договору №2013-0008 від 15.09.2013
року.

Таким чином, стороною договору -
виконавцем робіт є
консультаційно-туристичний центр
«Геліос», який за змістом договору
уповноважив позивача на укладення
договору, отже створив цивільні права
стороні , а не його представнику. Проте,
ні самого договору, ні до додатків
позовної заяви не додано документів,
які би підтверджували право ОСОБА_1 на
пред'явлення позову від імені
виконавця, що, в свою чергу, спростовує
порушення цивільних прав позивача в
даному спорі.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, рішення
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 03 вересня 2014 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволені позову.

В силу ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати (а.с.74).

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах
якої діє ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 03 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення боргу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
сплачений судовий збір за подачу
апеляційної скарги в сумі 443,84 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: