УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства «Одеська
залізниця», третя особа - Приватне
підприємство «ДІМ-ІНФО», про
поновлення строку звернення до суду за
вирішенням трудового спору, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 30 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, посилаючись на те, що з 28
серпня 2007 року наказом начальника
локомотивного депо ст. Христинівка від
27 серпня 2007 року № 207/ОС прийнята на
роботу прибиральницею виробничих
приміщень господарського цеху. Наказом
від 29 грудня 2007 року № 43/о/к позивач
звільнена в зв'язку з переведенням в
моторвагонне депо ст. Христинівка.

Наказом начальника моторвагонного
депо від 2 січня 2008 року № 180-ос ОСОБА_4 з
2 січня 2008 року прийнята на роботу у
порядку переведення з локомотивного
депо прибиральником виробничих
приміщень в господарському цеху.

Наказом від 11 січня 2010 року № 53-ОС з 11
січня 2010 року позивач переведена на
іншу роботу - прибиральником
виробничих приміщень в цеху по ремонту
внутрісалонного обладнання.

Наказом від 1 квітня 2013 року № 86/ос
позивач звільнена з роботи з 2 квітня 2013
року у зв'язку з скороченням штату на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_4 своє звільнення з роботи
вважає незаконним, оскільки посада
прибиральника виробничих приміщень в
цеху по ремонту внутрісалонного
обладнання не скорочена, а звільнення
мало відбутися на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36
КЗпП України у зв'язку з переведенням
та наступним прийняттям на роботу.

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 30 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 17 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просила
скасувати рішення Христинівського
районного суду Черкаської області від
30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Черкаської області від 17 вересня
2014 року, ухвалити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача у
справі, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 30 липня 2014 року
та ухвали апеляційного суду Черкаської
області від 17 вересня 2014 року, оскільки
вони законні та обґрунтовані, так як
звільнення позивача проведене з
дотриманням вимог чинного
законодавства, від запропонованих
вакантних посад ОСОБА_4 відмовилася.
Крім того, протоколом засідання
профспілкового комітету від 25 березня
2013 року № 94 надано згоду на скорочення
посад, у тому числі і посади, яку
займала позивач.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції при
попередньому розгляді справи відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 30 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 17 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Ю.Г. Іваненко

Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня

№ 6-40346св14Категорія:Головуючий у першій
інстанції: Олійник М.Ф.
Доповідач:Іваненко Ю.Г.