Справа № 671/1314/14-цПровадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 листопада 2014 року
Волочиський районний суд

Хмельницької області в
складі:

головуючої- судді Бабій О.М.,

при секретарі Щербініній
І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Волочиську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення 676283
грн. 17 коп. боргу за договорами позики,
посилаючись на те, що між сторонами
були укладені договори позики, які 11
серпня 2011 року та 20 серпня 2011 року
відповідач підписав власноручно. За
вказаними договорами відповідач
позичив у позивача: 11 серпня 2011 року- 13750
доларів США до 11 вересня 2011 року, 20
серпня 2011 року- 27000 доларів США до 20
вересня 2011 року, однак, умов вказаних
договорів ОСОБА_3 не виконав, кошти
позивачу не повернув.

Таким чином, позивач просить стягнути з
відповідача грошові кошти в сумі 676283
грн. 17 коп., з яких: 490462 грн. 25 коп. - сума
основного боргу (41250 доларів США в
гривневому еквіваленті), 90993 грн. 95 коп. -
сума процентів, 54345 грн. 15 коп. - сума
індексу інфляції, 40481 грн. 82 коп. - 3 %
річних.

Сторони в судове засідання не
з'явились.

Від позивача надійшла до суду заява, в
якій він підтримав заявлені вимоги з
викладених у позові підстав та просив
справу слухати у його відсутності,
зазначив, що проти заочного розгляду
справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином
повідомлявся про час та місце слухання
справи, в судове засідання не з'явився з
невідомих суду причин, заперечень
проти позову не подав.

Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а
також беручи до уваги згоду позивача у
справі, суд вважає за можливе провести
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши докази у справі, суд
знаходить позов таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу
України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що 11 серпня 2011 року
між сторонами був укладений договір
позики, за яким ОСОБА_3 отримав від
ОСОБА_2 13750 доларів США з терміном
повернення коштів - до 11 вересня 2011
року, а 20 серпня 2011 року між сторонами
був укладений договір позики, за яким
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 27500 доларів
США з терміном повернення коштів - до 20
вересня 2011 року, про що свідчать
розписки ОСОБА_3 від 11 серпня 2011 року та
від 20 серпня 2011 року, однак, умови
укладених договорів ОСОБА_3 не виконав
та борг ОСОБА_2 до цього часу не
повернув.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
грошові кошти в сумі 676283 грн. 17 коп., з
яких: 490462 грн. 25 коп. - сума основного
боргу (41250 доларів США в гривневому
еквіваленті), 90993 грн. 95 коп. - сума
процентів, 54345 грн. 15 коп. - сума індексу
інфляції, 40481 грн. 82 коп. - 3 % річних
(виходячи з розрахунку за періоди з 12
вересня 2011 року по 24 червня 2014 року та з
21 вересня 2011 року по 24 червня 2014 року), а
також понесені позивачем та
документально підтверджені судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 3654 грн., а всього- 679937 грн. 17 коп.

На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050
ЦК України та керуючись ст. ст. 197, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 676283
грн. 17 коп. боргу за договорами позики
від 11 серпня 2011 року та 20 серпня 2011 року
та 3654 грн. судових витрат, а всього- 679937
грн. 17 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Волочиський районний суд Хмельницької
області шляхом подання в десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.М. Бабій