РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого-судді
Цішковського В.А.

при секретарі Сукманюк
О.В.

з участю:

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
та ОСОБА_3,

представника відповідача Веснянської
сільської ради - Заплотинського А.В.,

представників відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 та ОСОБА_8,

представника відповідача управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі -
Саввова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до
Веснянської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_6,
Управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про визнання
права користування земельною ділянкою,
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовною заявою до Веснянської
сільської ради Старокостянтинівського
району, ОСОБА_6, ОСОБА_10, в якій просить:
визнати за ним право на користування
земельною ділянкою площею 0,34 га по
АДРЕСА_1 визнати незаконним та
скасувати рішення сесії Веснянської
сільської ради Старокостянтинівського
району про передачу безкоштовно у
приватну власність ОСОБА_6 земельної
ділянки по АДРЕСА_2; визнати незаконним
та скасувати держані акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯГ
№147170 та серії ЯГ №147171 по АДРЕСА_2, які
видані ОСОБА_6; встановлення порядок
користування земельними ділянками, які
розташовані по АДРЕСА_3; встановлення
порядку користування земельними
ділянками по АДРЕСА_3

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач вказав, що йому на праві
приватної власності належить будинок
по АДРЕСА_2. Згідно погосподарської
книги за вказаною адресою має
знаходитися земельна ділянка розміром
0,34 га., але в дійсності в його
користуванні знаходиться лише 0,3009 га.
Таке зменшення розміру його земельної
ділянки сталося внаслідок того, що
відповідач ОСОБА_6, який проживає по
сусідству по АДРЕСА_2, в 2007 році
здійснив приватизацію земельної
ділянки та прихопив частину його
земельної ділянки. Також, зазначені
вище державні акти, на думку позивача,
були видані ОСОБА_6 з порушенням норм
чинного законодавства, оскільки
будь-якого погодження меж земельної
ділянки відповідач ОСОБА_6 з ним не
проводив, акт узгоджувальної комісії
не складався, а рішення сесії сільради
про його затвердження не приймалося.
Таким чином при видачі державних актів
відповідачу ОСОБА_6 було
сфальсифіковано технічну документації
із землеустрою. Крім того, відповідач
ОСОБА_10, що проживає поруч по АДРЕСА_3,
самовільно захопила частину його
земельної ділянки встановивши
самовільно межу між їхніми земельними
ділянками.

Ухвалою Старокостянтинівського
районного суду від 21 липня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 в частині
позовних вимог до ОСОБА_10 про
встановлення порядку користування
земельними ділянками залишено без
розгляду.

Протокольною ухвалою судді
Старокостянтинівського районного суду
від 12 серпня 2014 року до участі у справі
залучено співвідповідачем Управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просять позов задовольнити повністю.
Вказали, що державні акти серії ЯГ №147170
та серії ЯГ №147171 видані ОСОБА_6 з
порушенням чинного законодавства,
оскільки будь-якого погодження меж
земельної ділянки відповідач ОСОБА_6 з
позивачем ОСОБА_1 не проводив, акт
узгоджувальної комісії від 23 липня 2007
року №1 не складався, а рішення сесії
сільради від 24 липня 2007 року №2 про
затвердження цього акта не приймалося.

Представники відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проти позову
заперечили та зазначили, що будь-якого
захоплення частини земельної ділянки
ОСОБА_1 їх довіритель ОСОБА_6 не
здійснював. Під час виготовлення
документації на земельну ділянку
будь-яких порушень зі сторони
відповідача ОСОБА_6 допущено не було.
Будь-яких погоджень меж між позивачами
та відповідачем ОСОБА_6 не проводилось,
оскільки позивач у 2007 році ще не був
власником житлового будинку та спірної
земельної ділянки.

Представник відповідача Веснянської
сільської ради Старокостянтинівського
району - Заплотинський А.В. в судовому
засіданні позов визнав частково та
просить рішення сільської ради
скасувати та визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Представник третьої особи - Управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі - Саввов
В.В. в судовому засіданні при вирішенні
спору покладається на думку суду.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 23
грудня 2009 року отримав свідоцтво на
право на спадщину за заповітом на
будинок по АДРЕСА_4 і 26 січня 2010 року
зареєстрував право власності на
вказаний будинок. Також, для
обслуговування вказаного житлового
будинку згідно погосподарських книг
надана земельна ділянка площею 0,34 га.,
але згідно кадастрового плану даної
земельної ділянки її розмір становить
лише 0,3009 га.

Вказані обставини підтверджуються:
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом на вказаний будинок від 23
грудня 2009 року; витягом з реєстру прав
власності на вказаний будинок від 20
серпня 2012 року; свідоцтвом про
реєстрацію права власності на вказаний
будинок від 26 січня 2010 року; виписками з
погосподарських книг на вказане
домоволодіння, самими
погосподарськими книгами, які оглянуті
в судовому засіданні; інвентарною
справою №107 на вказаний будинок.

Також, судом встановлено, що
відповідачу ОСОБА_6 належить житловий
будинок по АДРЕСА_2. За вказаною адресою
ОСОБА_6 29 січня 2008 року передано у
власність земельну ділянку площею 0,25
га. для обслуговування житлового
будинку та земельну ділянку площею 0,197
га. для ведення особистого селянського
господарства.

Вказані обставини
підтверджуються:державними актами на
право власності на зазначені вище
земельні ділянки серії ЯГ №147170 та
серії ЯГ №147171; технічною документацією
із землеустрою на вказану вище
земельну ділянку; виписками з
погосподарських книг на вказане
домоволодіння, самими
погосподарськими книгами, які оглянуті
в судовому засіданні; інвентарною
справою№109 на вказаний будинок.

Відповідно до п.п. «б» «г» ч.1 ст.121
Земельного кодексу України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності для ведення особистого
селянського господарства в розмірі не
більше 2,0 гектара та для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара,

Виходячи із системного аналізу
зазначених норм, суд приходить до
висновку, що відповідачу ОСОБА_6
правомірно було виділено земельну
ділянку площею 0,25 га. для
обслуговування житлового будинку та
земельну ділянку площею 0,197 га. для
ведення особистого селянського
господарства.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач звертаючись до суду з позовом
про визнання недійсними державних
актів на право власності на земельну
ділянку та скасування їх державної
реєстрації, визнання права
користування земельною ділянкою,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, не надав суду
жодних доказів того, що його право
користування земельною ділянкою було
порушено відповідачами при виділенні
земельних ділянок ОСОБА_6

Суд не бере до уваги твердження
позивача щодо виділення земельних
ділянок відповідачу ОСОБА_6 без
погодження з ним меж, оскільки в
судовому засіданні не було доведено, що
на час виділення земельної ділянки
позивач був суміжним користувачем,
тобто особою з якою проводиться
погодження меж земельної ділянки.

Також, суд не бере до уваги архівну
довідку від 19 травня 2014 року про
відсутність в архіві рішення сесії
сільради від 24 липня 2007 року №2 «Про
затвердження акта узгоджувальної
земельної комісії від 23 липня 2007 року
№1», оскільки відсутність в архіві
копії рішення не свідчить про те, що
таке рішення не приймалося.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на зазначене, суд не бере до
уваги покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12
про відсутність їх підписів на акті
узгоджувальної земельної комісії від 23
липня 2007 року №1, так як належність
підпису певній особі може бути
визначена лише за результатами
проведення почеркознавчої експертизи.

Оскільки для розв'язання спору щодо
наявності перешкод у користуванні
позивачами земельною ділянкою
необхідні спеціальні знання, судом, в
порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, сторонам
роз'яснено право на призначення
судової будівельно-технічної
експертизи для встановлення
можливості та варіантів користування
спірною земельною ділянкою. Однак
сторони відмовились від призначення
експертизи.

Враховуючи те, що позивачем та його
представниками не було доведено
порушення їхніх прав на користування
земельною ділянкою, а також те, що суд
не має спеціальних знань для вирішення
цього питання, тому позбавлений
можливості вирішити цей спір без
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, суд
дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 до
Веснянської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_6,
Управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.15 ЦК України, ст.121 ЗК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Веснянської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_6,
Управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про визнання
права користування земельною ділянкою,
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою - відмовити.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя