АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7032/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мірошниченко Н. В. Доповідач -
Петешенкова М.Ю.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Провадження № 22-ц/774/7032/14
Головуючий в 1 інстанції -
Мірошниченко Н.В.

Справа № 206/8348/13-ц
Доповідач - Петешенкова М.Ю.

Категорія - 34

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Гасановій
С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу комунального
підприємства «Житлове господарство
Самарського району» Дніпропетровської
міської ради на рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 червня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до комунального
підприємства «Житлове господарство
Самарського району» Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що належну
їй на праві приватної власності
квартиру АДРЕСА_1 10 жовтня 2013 року
пошкоджено внаслідок затоплення
гарячою водою із квартири № 39, що
розташована вище. В цей же день
комісією KП «ЖГ Самарського району»
складено акт обстеження даної
квартири, відповідно до якого залиття
квартири сталося через порив на згоні
труби опалення поверхом вище. В
результаті затоплення суттєво
постраждала вся квартира: на кухні, в
залі та спальні, у коридорі та туалеті
як на стелі, так і на стінах намокли
шпалери, відклеївся полістироловий
фриз, у ванній кімнаті розмило
штукатурку на стелі, та було пошкоджено
кахель. В спальні водою було суттєво
пошкоджено ламінат. Зазначає, що
залиття її квартири відбулось з вини
житлової організації, яка не належним
чином виконувала умови договору,
згідно умов якого остання повинна
проводити технічні огляди квартир,
проте зазначеного не виконувала.
Згодом до участі у розгляді справі
залучено в якості співвідповідачів
мешканців квартири № 39 ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 В подальшому позовні вимоги
було уточнено посилаючись на положення
п.5.3.4 Правил, відповідно до яких
обслуговуюче підприємство повинно
виконувати роботи з ремонту внутрішньо
будинкових
водопровідно-каналізаційних систем за
заявками мешканців, що не виключає вини
мешканців квартири № 39 із-за їх
бездіяльності відносно технічного
утримання належної їм на правах
власності зазначеної квартири.
Спричинену їй залиттям шкоду експертом
оцінено у 15 434,60 грн. У зв'язку із
вищезазначеним та відмовою
відповідачів добровільно відшкодувати
вартість завданої шкоди, просить суд
стягнути солідарно з відповідачів на
її користь майнову шкоду завдану
залиттям квартири в сумі 15 434,60 грн.,
моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та
судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 26 червня 2014 року
позовні вимоги задоволено ОСОБА_2
задоволені частково (а.с.142-145).

Стягнуто з КП "Житлове господарство
Самарського району" на користь ОСОБА_2
майнову шкоду в розмірі 7717, 30 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі
7717 грн. 30 коп.

Стягнуто з КП "Житлове господарство
Самарського району" на користь ОСОБА_2
судові витрати за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 1175 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 судові витрати за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 1175 грн.

Стягнуто з КП "Житлове господарство
Самарського району" на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмір 250 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмір
250 грн.

Стягнуто з КП "Житлове господарство
Самарського району" на користь ОСОБА_2
сплачений судовий збір в розмірі 121
грн.80 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір
в розмірі 121 грн.80 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі КП "Житлове
господарство Самарського району"
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить рішення суду скасувати в
частині стягнення з КП "Житлове
господарство Самарського району "
майнової та моральної шкоди, судових
витрат та ухвалити в цій частині нове
рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
рішення суду скасувати та ухвалите
нове з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із того, що залиття
квартири АДРЕСА_1 сталося з вини
відповідачів, у зв'язку з чим ОСОБА_2
завдано майнової та моральної шкоди.

Проте погодитись із таким висновком
суду повністю не можна, оскільки суд
дійшов його з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення суду не
відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 01 березня 1996 року квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 10 жовтня 2013
року за участю працівників КП "Житлове
господарство Самарського району " було
складено акт про затоплення квартири №
33 через порив на згоні труби опалення,
яка розташована в квартирі № 39, в якій
проживають та зареєстровані
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (довідка
КП "Житлове господарство Самарського
району" № 3129 від 03 грудня 2013). Внаслідок
аварії, через протікання води, у
квартирі № 33 були затоплені кухня,
кімнати, коридор, туалет, ванна кімната
з пошкодженням у них стелі та стін.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи за №
21-14 від 15 травня 2014 року причиною
виникнення затоплення квартири
АДРЕСА_1 є порив на згоні труби
опалення, яка розташована поверхом
вище в квартирі № 39. Стояк системи
опалення на якому стався порив
розташований в приміщенні кухні. На час
дослідження місце пориву на згоні
труби опалення було відновлено (а.с. 60).
Порив на різьбовому з'єднанні системи
опалення у квартирі та відведення
труби на відстані одна від одної на 3 см,
при повільному заповнюванні
внутрішньо будинкової системи
теплоносієм під тиском 0,533 МПa на
прямому трубопроводі, в результаті
якого сталося затоплення нижче
розташованої квартири в будинку не
можливий, за умови якщо різьбове
з'єднання системи опалення було
виконано за дотриманням технічних умов
та без впливу механічної сили ззовні
(а.с.63).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі винною особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 4 ст. 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної в результаті порушення його
прав. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
терміни, які використовуються у ньому,
а саме, визначено, що власник
приміщення, будинку, споруди, житлового
комплексу або комплексу будинків і
споруд (далі - власник) - фізична або
юридична особа, якій належить право
володіння, користування та
розпоряджання приміщенням, будинком,
спорудою, житловим комплексом або
комплексом будинків і споруд,
зареєстроване у встановленому законом
порядку; внутрішньобудинкові системи -
мережі, арматура на них, прилади та
обладнання, засоби обліку та
регулювання споживання
житлово-комунальних послуг, які
знаходяться в межах будинку
комунальних послуг, які знаходяться в
межах будинку, споруди; споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу; точка
розподілу - місце передачі послуги від
однієї особи до іншої, облаштоване
засобами обліку та регулювання.

Статтями 20, 21 названого закону
передбачено права та обов'язки
виконавця та споживача
житлово-комунальних послуг.

При цьому і виконавець, і споживач
зобов'язані укласти договір на надання
послуг з визначенням відповідальності
за дотримання його умов, своєчасно
проводити підготовку житлового
будинку, помешкання (в якому він
проживає або яке належить йому на праві
власності) та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період. Аналогічні
обов'язки передбачені і для виконавця,
який, окрім іншого, зобов'язаний
здійснювати контроль за технічним
станом інженерного обладнання
будинків, квартир, приміщень.

Цим законом, у ст. 26, передбачено також
істотні умови договору між виконавцем
та споживачем, якими є, окрім іншого,
вичерпний перелік житлово-комунальних
послуг, тарифи та їх складові на кожну з
цих послуг, загальна вартість послуг;
визначення точок розподілу, в яких
відбувається передача послуг від
виконавця/виробника споживачу; права
та обов'язки сторін; порядок
обслуговування мереж та розподіл
повноважень щодо їх експлуатації та
відновлення (ремонту); порядок
здійснення ремонту.

Такі вимоги передбачені і Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630, які діяли на час виникнення
правовідносин, за якими виконавець
послуг зобов'язаний проводити два рази
на рік перевірку стану
внутрішньобудинкових систем
багатоквартирного будинку із
складенням відповідного акта;
утримувати внутрішньобудинкові мережі
в належному технічному стані,
здійснювати їх технічне
обслуговування та ремонт; усувати
аварії ситуацій, також виконувати
заявки споживачів у строк,
установлений законодавством та
договором.

Разом з тим, чинним законодавством
проведено розподіл між поняттями
«внутрішньобудинкові» та
«внутрішньоквартирні» комунальні
мережі.

Відповідно до п. 13 Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій і Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 20 травня 2009 року
№ 529 витрати з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем гарячого і холодного
водопостачання, водовідведення,
теплопостачання і зливової
каналізації та з ліквідації аварій у
внутрішньоквартирних мережах
визначаються окремо за кожною
інженерною системою згідно з
договорами, укладеними між виконавцем
та субпідрядниками, які здійснюють
утримання внутрішньобудинкових
систем.

Внутрішньобудинковою системою
теплопостачання являється система від
першої запірної гідравлічної арматури
по ходу теплоносія на підвідному
трубопроводі (якщо будинок не
обладнаний елеваторним вузлом) або
останньої розташованої в елеваторному
вузлі запірної гідравлічної арматури
по ходу теплоносія на підвідному
трубопроводі до останньої запірної
гідравлічної арматури по ходу
теплоносія на зворотному трубопроводі
в будинку (якщо будинок не обладнано
елеваторним вузлом) або першої
розташованої в елеваторному вузлі
запірної гідравлічної арматури по ходу
теплоносія на зворотному трубопроводі
в будинку, за винятком
внутрішньоквартирних мереж, які
починаються з трійника (врізки), що не
належить до внутрішньоквартирної
мережі, у стояк такої системи.

Тому обов'язок виконавців з надання
житлово-комунальних послуг щодо
відшкодування шкоди може виникнути
лише за наявності відповідних
договорів, у яких було б передбачено їх
обов'язок по утриманню
внутрішньоквартирних систем
теплопостачання.

За загальним правилом, відповідно до
ст. 151 ЖК України та ст. 322 ЦК України
тягар утримання майна, тобто обов'язок
здійснювати за свій рахунок поточний
та капітальний ремонти квартири,
лежить на власнику квартири.

Отже, власник приватизованого житла
зобов'язаний забезпечувати збереження
житлових і підсобних приміщень
квартири, при наявності несправностей
вживати заходів до їх усунення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
зазначених вимог закону не врахував, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не з'ясував належним чином фактичних
обставин справи щодо заявлених вимог
та дійшов передчасного висновку про
стягнення грошових коштів на
відшкодування шкоди з КП "Житлове
господарство Самарського району ".
Також судом не враховано, що саме
відповідачі, які проживають та
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2, є
власниками вказаної квартири, де
встановлена пошкоджена система
опалення, що стало причиною залиття
квартири позивача. Крім того,
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
надано жодних доказів відсутності
їхньої вини у завданні шкоди позивачу,
що є її обов'язком згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, ст. 1166 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
стягнення з КП "Житлове господарство
Самарського району " майнової та
моральної шкоди та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково, поклавши на
відповідачів солідарний обов»язок зі
сплати шкоди та судових витрат.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Житлове господарство
Самарського району» Дніпропетровської
міської ради - задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 26 червня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Солідарно стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
майнової шкоди 15 434, 60 грн.

Солідарно стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
судових витрат за проведення
експертизи 2350 грн.

Солідарно стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 500 грн.

Солідарно стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір
у розмірі 243,60грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: