АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5310/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Нізік О. В. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Романюк М.М., Болтуновій Л.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Красногвардійського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, приватного
підприємства "Спеціалізованого
підприємства Юстиція" в особі
Дніпропетровської філії, третя особа:
ОСОБА_5 про поновлення строку для
оскарження, про визнання недійсними
результатів прилюдних торгів, визнання
недійсними прилюдних торгів, визнання
недійсним протоколу проведення
прилюдних торгів, визнання недійсним
Акту про проведення прилюдних торгів,
визнання недійсним Свідоцтва виданого
переможцю торгів, про визнання дій
державного виконавця протиправними,
скасування постанови про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності, акту уцінки арештованого
майна та постанови про стягнення
виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду та з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив ухвалити рішення, яким поновити
строки для оскарження ОСОБА_3
результатів прилюдних торгів з
реалізації квартири за адресою:
АДРЕСА_1; визнати недійсним Акт про
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого нерухомого
майна, що належить боржнику - ОСОБА_3 від
20 лютого 2013 року, затверджений
Начальником Красногвардійського
відділу державної виконавчої служби;
визнати прилюдні торги з реалізації
квартири за адресою: АДРЕСА_1, що були
проведені 27.12.2012 року, недійсними, як
правочин з продажу нерухомого майна;
визнати недійсним Протокол №
08/591/12/І-19н-1 проведення прилюдних торгів
від 27.12.2012 року та Додаток до Протоколу
№ 08/591/12/І-19н-1 від 27.12.2012 року проведення
прилюдних торгів; визнати недійсним
Свідоцтво, видане переможцю торгів -
ОСОБА_5 на підставі Акту про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна за адресою: АДРЕСА_1;
визнати протиправними дії старшого
державного виконавця Соловей О.О.
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби у межах виконавчого
провадження № 32553055, а саме - визнати
протиправними та скасувати Постанову
про призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні від 10.07.2012 р.,
Акт уцінки арештованого майна за
адресою: АДРЕСА_1, від 30.12.2012 року,
Постанову про стягнення з ОСОБА_3
виконавчого збору від 18.05.2012 р. визнати
недійсним Протокол № 08/591/12Я-19н-1
проведення прилюдних торгів від 27.12.2012
року та Додаток до Протоколу №
08/591/12Л-19н-1 від 27.12.2012 року проведення
прилюдних торгів; визнати недійсним
Акт про проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого нерухомого
майна, що належить боржнику - ОСОБА_3 від
20 лютого 2013 року, затверджений
Начальником Красногвардійського
відділу державної виконавчої служби;
визнати протиправними дії державного
виконавця Красногвардійського відділу
Державної виконавчої служби у межах
виконавчого провадження № 32553055.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те що 19.08.2008 p. між ним та
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» був
укладений Іпотечний договір № 394/08/01,
відповідно до якого він передав в
заставу (іпотеку) банку нерухоме майно,
належне йому на праві приватної
власності, а саме: квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 При цьому квартира була
передана для забезпечення повернення
ним кредитних ресурсів, які були йому
надані за Кредитним договором № 394/08-ФЛ
від 19.08.2008 р. 11.05.2012 року
Красногвардійським ВДВС було відкрите
виконавче провадження № 32553055 на
підставі Виконавчого листа по
цивільній справі № 2591/2011
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровськ за позовом ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» до нього та його
дружини про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 394/08-ФЛ від
19.08.2008 р. у розмірі 852251,16 грн.

26.06.2012 року державний виконавець провів
опис і наклав арешт на його квартиру.
Згідно з висновком оцінки майна, яка
була проведена ФОП ОСОБА_6 від 01 серпня
2008 року, станом на 01 серпня 2008 року
ринкова вартість квартири складала 374280
грн. 05 листопада 2012 року
Красногвардійський ВДВС ДМУЮ уклав
договір № 08/591/12/1-19Н з ПП
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
про надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
(предмета іпотеки). 26 листопада 2012 року
торги не відбулися у зв'язку з
відсутністю покупців.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону № 606-XIV від
21 квітня 1999 року державний виконавець
актом від 30 листопада 2012 року за участі
стягувача здійснив уцінку
арештованого майна на 23 % і визначив
стартову ціну продажу в розмірі 288195,60
грн. та передав це майно для реалізації
з прилюдних торгів.

27.12.2012 р. ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» були проведені
прилюдні торги з продажу квартири за
адресою: АДРЕСА_1, що йому належить.
Результатом торгів є Протокол №
08/591/12/І-19н-1. Переможцем став ОСОБА_7,
який запропонував за квартиру 500000 грн.
Але, з невідомих причин ОСОБА_7 не вніс
плату за квартиру у строк, передбачений
законом, а тому переможцем був визнаний
наступний учасник, що запропонував
найвищу ціну - ОСОБА_5 - 290 000 грн.

Вважає дії Державної виконавчої служби
незаконними, такими, що порушили його
законні права та інтереси при
здійсненні виконавчого провадження.
Вважає, що проведені торги є
незаконними, такими, що проведені з
численними порушеннями процедури
проведення торгів, а також що порушують
його законні права та інтереси.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим ,
що він був власником квартири та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але
починаючи з 14 січня 2011 року та по 07
жовтня 2013 року він відбував покарання в
установах Державної
кримінально-виконавчої служби. 11.05.2012
року Державним виконавцем
Красногвардійського ВДВС була
винесена Постанова про відкриття
виконавчого провадження. 11.05.2012 року
Державним виконавцем
Красногвардійського ВДВС була
винесена Постанова про арешт майна
боржника (Позивача) та оголошення
заборони на його відчуження. 18.05.2012 року
Державним виконавцем
Красногвардійського ВДВС була
винесена Постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору.

10.07.2012 року Державним виконавцем
Красногвардійського ВДВС була
винесена Постанова про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні.
Усі вищевказані Постанови були
надіслані державним виконавцем за
адресою його реєстрації, але він не
отримав жодної, оскільки, як вже було
вказано вище, відбував покарання у
виправній колонії у м. Жовті Води. Тобто
усі документи не було надіслано за
фактичним його перебуванням.

Про те, що державний виконавець грубо
порушив законодавство України та
порядок проведення виконавчого
провадження, порядок організації та
проведення публічних торгів свідчить
наявний у матеріалах виконавчого
провадження лист на ім'я Начальника
Красногвардійського ВДВС від
представника ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» , у якому вказується: «З метою
надання відомостей, повідомляю, що гр.
ОСОБА_3 перебуває у ВК 26 у м. Жовті Води.
Виконавче провадження знаходиться на
виконанні у державного виконавця
Соловей P.O., номер виконавчого
провадження 282». Таким чином, Державна
виконавча служба Красногвардійського
району була повідомлена про його
фактичне місце перебування, але з
невідомих причин, державний виконавець
проігнорував цю інформацію, що
спричинило порушення його законних
прав та інтересів. Враховуючи
вищевказане, він, внаслідок незаконних
дій державного виконавця, був
позбавлений права: на ознайомлення з
результатами визначення вартості
належного йому майна, на ознайомлення з
результатами переоцінки вартості
майна, коли державний виконавець
зменшив вартість майна на 23 %, надати
заперечення на результати оцінки
майна, оскаржити результати оцінки
майна у судовому порядку. Приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів його
повідомлено не було, що свідчить про
порушення процедури проведення торгів.
Грубе порушення його інтересів у цьому
випадку полягає у тому, що він був
позбавлений права контролювати
дотримання належного порядку
організації та проведення торгів. Він
не отримував Акт про проведені
прилюдні торги, складений державним
виконавцем, що свідчить про порушення
процедури проведення торгів. Таким
чином, враховуючи усе вказане вище,
вважає, що публічні торги з реалізації
належного йому майна, а саме: АДРЕСА_1,
проведені із грубими порушеннями
порядку організації торгів і повинні
бути визнані недійсними, а дії
державного виконавця такими, що
порушують його законні права та
інтересі, а тому є незаконними.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 квітня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в
інтересах ОСОБА_3 , просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_3.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване рішення , суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того , що умови та порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом
України «Про виконавче провадження»,
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
Юстиції України від 15.12.1999 № 74/5, а також
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства Юстиції України від 15.07.1999
№42/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

За змістом ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Частинами 1-6 статті 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині восьмій
статті 57 цього Закону, здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах. Рухоме майно, вартість якого не
перевищує сто п'ятдесят
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, товари побутового вжитку, а
також інше рухоме майно (у разі якщо
стягувач не заперечує проти цього)
реалізуються на комісійних умовах.
Нерухоме майно, транспортні засоби,
повітряні, морські та річкові судна
реалізуються виключно на прилюдних
торгах (аукціонах). Майно передається
на реалізацію за ціною та в порядку,
визначеними статтею 58 цього Закону.
Порядок реалізації майна, зазначеного
в частині восьмій статті 57 цього
Закону, крім цінних паперів,
визначається Міністерством фінансів
України за погодженням з Національним
банком України. Порядок реалізації
цінних паперів визначається Державною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку за погодженням з Міністерством
юстиції України, а іншого майна -
Міністерством юстиції України. Не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі не реалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна. У разі якщо
в місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду.

Судом першої інстанції було
встановлено та визнано сторонами, що
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська 23 квітня 2012 року
видано виконавчий лист на виконання
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська у справі № 2-2591/11
про стягнення солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_8 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кердит» заборгованості в розмірі 850431
грн. 16 коп., сплачені витрати на ІТЗ
забезпечення розгляду справи у розмірі
120,00 грн. та судовий збір в розмірі 1700
грн. 00 коп., а всього 852251 грн. 16 коп. (а. с.
12,13).

Таким чином, виконання рішення суду
повинно проводитися в порядку
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження» та Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
Юстиції України від 27.10.1999 № 62/5, а не на
підставі Закону України «Про іпотеку».

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
безпідставність вимог про поновлення
строків для оскарження ОСОБА_3
результатів прилюдних торгів з
реалізації квартири за адресою:
АДРЕСА_1; визнання недійсним Протоколу
№ 08/591/12Я-19н-1 проведення прилюдних
торгів від 27.12.2012 року та Додатоку до
Протоколу № 08/591/12Л-19н-1 від 27.12.2012 року
проведення прилюдних торгів, оскільки
згідно до положень глави 6
«Процесуальні строки» ЦПК України
підстави для поновлення строків
позивачу на оскарження прилюдних
торгів відсутні , оскільки цей строк
не є процесуальним, а суд не
уповноважений законом поновлювати
строк, встановлений нормою
матеріального права, який також ОСОБА_3
пропущений.

При вирішенні питання про відмову в
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними дій старшого
державного виконавця Соловей О.О.
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби у межах виконавчого
провадження № 32553055, а саме , у визнані
протиправними та скасуванні Постанови
про призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні від 10.07.2012 р.,
Акту уцінки арештованого майна за
адресою: АДРЕСА_1, від 30.12.2012 року,
Постанови про стягнення з ОСОБА_3
виконавчого збору від 18.05.2012 р., суд
першої інстанції правильно виходив із
того , що здійснення підготовки
державним виконавцем та проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а також реалізації
арештованого майна визначені у п.п. 5.11,
5.12 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5 і , зареєстрованій у
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція),
яка розроблена на виконання Закону
України «Про виконавче провадження» і ,
яка визначає умови та порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до Закону, інших нормативно-правових
актів підлягають примусовому
виконанню в разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Як вбачається з положень вищевказаного
Закону та Інструкції , вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими визначається
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна (ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції).

Як зазначено у вище вказаних нормах
права порушення, що були допущені
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України "Про виконавче
провадження", до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо не
пересвідчення ним в отриманні
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження, визначення
вартості чи оцінки майна, скасування
постанови тощо, то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження» та розділу 7 ЦПК
України, тобто , мають самостійний
спосіб оскарження.

Окрім того, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення торгів ,
мають самостійний спосіб оскарження,
вони не можуть бути підставою для
визнання торгів недійсними.

Вирішуючи питання , щодо позовних вимог
про визнання проведених торгів не
дійсними , суд першої інстанції також
обґрунтовано посилався і на правову
позицію , що була висловлена Верховним
Судом України в постанові від 13 лютого
2013 року , де зазначено на те , що
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними є порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та , зареєстрованого в указаному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за №
745/4038.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Оскільки прилюдні торги є спеціальною
процедурою, за результатами якої
укладається договір купівлі-продажу,
такий договір , як правочин , можна
визнати недійсним в судовому порядку з
підстав недодержання в момент його
вчинення стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.
203, ч.1 ст. 215 ЦК України. Оскільки ж
договір укладається на торгах, то
підставою для визнання його недійсним
є порушення встановлених
законодавством правил проведення
торгів, а не порушення, якби вони були
допущені державним виконавцем при
проведенні оцінки майна і, які не
являються підставою для визнання
торгів не дійсними , адже вони
здійснюються державним виконавцем до
початку публічних торгів.

Торги визнаються недійсними лише в тих
випадках, коли під час їх підготовки і
проведення були допущені порушення, що
могли вплинути на результати торгів.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку , з яким погоджується і
колегія суддів , про те , що проведені
прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна, які
відбулися 27.12.2012 року та оформлені
протоколом № 08/591/12/І-19н-1 проведені у
відповідності з вимогами визначених
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15.12.1999
року № 42/5, так як порушень , що могли
вплинути на результати проведення
торгів, судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те , що
позивача не належним чином повідомляли
про дії ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» щодо реалізації
майна, оскільки він відбував покарання
в установах Державної
кримінально-виконавчої служби з 14.01.2011
року по 07 жовтня 2013 року (а. с. 11), є
безпідставними, такими, що не
відповідають дійсності та
спростовуються доказами наявними в
матеріалах виконавчого провадження,
інформаційні повідомлення про
проведення торгів доведені належним
способом, в тому числі, друкованих
засобах масової інформації та в
належні строки, про що повідомлені
державний виконавець, стягувач і
боржник - позивач у справі через
законного представника ОСОБА_9,
довіреність на ім.»я якої було видано
позивачем 4 квітня 2011 року ( ар. сп. 113) і ,
яка неодноразово знайомилась з
матеріалами виконавчого провадження (
ар. сп. 112). Вище вказану довіреність
позивач скасував лише 9 січня 2014 року (
ар. сп. 63).

Твердження позивача про порушення прав
позивача та його необізнаність під
час проведення як виконавчих дій , так і
після проведення торгів
спростовуються тим , що під час
складання акту опису та арешту майна
була присутня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_8. (
ар. копії виконавчого провадження 47-50) ,
яка отримала його копію і , на адресу
якої було направлено Акт про
проведення прилюдних торгів ( ар. вик.
пров-ня 188-190). Звіт про оцінку
описаного майна , повідомлення про
призначення торгів та їх не проведення
були направлено позивачу за місцем
його відбуття покарання ( ар. вик.
пров-ня 106,122,163).

Окрім того , у січні 2013 року позивач ,
разом із ОСОБА_8. подавав до Красно
гвардійського районного суду м.
Дніпропетровська позов про визнання
прилюдних торгів вище зазначеної
квартири такими , що не відбулися та
просив визнати протокол проведення
цих торгів недійсним ( ар. сп. 59-62) .
Справа № 204/515/13ц за вказаними позовними
вимогами була вивчена в суді
апеляційної інстанції і , зокрема,
ухвала Красно гвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 квітня
2013 року , якою провадження по справі
було закрито в зв»язку з відмовою
ОСОБА_8. та представника ОСОБА_3 від
позовних вимог ( ар. сп. 133).

Посилання в апеляційній скарзі на
протиправність дій державного
виконавця при здійсненні своїх
повноважень до призначення прилюдних
торгів підлягають оскарженню в
порядку передбаченому законом України
«Про виконавче провадження» , тобто
мають самостійний спосіб оскарження й
не можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними. Позивач
особисто чи через свого представника
такою можливістю у передбачені
законодавством строки не скористався ,
про що зазначалось і в оскаржуваному
рішенні.

Інші доводи скарги також не дають
підстав для висновку про порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального або процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Таким чином колегія суддів вважає , що
рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, вимоги
матеріального і процесуального права
при розгляді справи додержано, а доводи
апеляційної скарги не являються
істотними. В межах доводів апеляційної
скарги підстав для його скасування або
зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК
України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 07 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

Судді -
М.М.Романюк Л.М.Болтунова