Справа 206/7547/14-ц
Провадження 2/206/1707/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"29" грудня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухорукова А.О.

при секретарі Сядро
Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користуванням житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

18 листопада 2004р. позивач ОСОБА_1
звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила право користуванням житловим
приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що він
отримав у спадщину домоволодіння
АДРЕСА_1. Спадщину він отримав від своєї
матері. Спадкоємцем окрім нього, була
ще його сестра - ОСОБА_2, але
скориставшись своїм законним правом
відмовилась від спадщини, про що
звернувшись до нотаріальної контори
подала заяву. Але не дивлячись на те, що
відповідач відмовилась від спадкового
майна, вона не проявила добровільного
бажання знятися з реєстрації по
вищезазначеному адресу. У 2006р. ОСОБА_2
зібрала свої речі виїхала з будинку та
почала мешкати за іншої адресою, за
якою самою, йому не відомо. Останній раз
приблизно біля двох років тому, він
спілкуючись із сестрою по телефону
запропонував їй знятися з реєстрації,
але вона відмовилася. Відповідач не
мешкає в його домоволодінні понад
вісім років. Будь яких перепонів для
мешкання він не робив, насильно також
не виганяв.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням розташованим за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.2-3).

Позивач та його представник в судовому
засіданні прохали справу розглянути
заочно і задовольнити позов в повному
обсязі та.

Відповідач в судове засідання на
слухання по справі не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, зокрема через засоби
масової інформації - газету «Вісті
Придніпров'я», випуску № 48 (1591) від
18.12.2014р. (а.с.34), причини неявки суду не
відомі.

Таким чином, враховуючи вищезазначені
обставини, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224
ЦПК України за правилами глави 8
розділу ІІ ЦПК України та винести по
справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 зареєстрована у домоволодінні
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Голови квартального комітету №16. (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_2 не проживає у
домоволодінні АДРЕСА_1 з 2006р, згідно
акту про не проживання, виданого
головою квартального комітету №16
(а.с.5).

З технічного паспорту вбачається, що
ОСОБА_1 є єдиним власником
домоволодіння АДРЕСА_1. (а.с.16-19).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом виданого державним
нотаріусом Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори ОСОБА_3,
спадкоємцем в цілому мана є ОСОБА_1, що
мешкає АДРЕСА_2, у тому числі з
урахуванням ? частки майна від якої
відмовилась ОСОБА_2 (а.с.20).

Аналізуючи спірні правовідносини,
співставляючи їх із здобутими в
судовому засіданні доказами суд
доходить наступного:

Так, згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

В силу ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування і
розпорядження цим майном.

Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК
України, позивач ОСОБА_1 є власником
домоволодіння АДРЕСА_1, наділений
правом володіння, користування та
розпорядження ним

У відповідності до ст.405 ЦК України,
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в
домоволодінні АДРЕСА_1 не мешкає понад
один рік, що перевищує строки
встановлені ст. 405 ЦК України, жодних
домовленостей про його тимчасову
відсутність не встановлено, а отже він
не проживав в домоволодінні без
поважних причин.

Приймаючи до уваги викладене, беручи до
уваги ту обставину, що реєстрація
ОСОБА_2 у спірному домоволодінні носить
формальний характер, позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню в
заявлений ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. ст. 4-8,
10, 11, 18, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212 -215, 218, 224 -225 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 понесені ним судові
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 243,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О. Сухоруков