Справа № 127/8224/14-ц Провадження №
22-ц/772/2751/2014Головуючий в суді першої
інстанції Дернова В. В.Категорія
41Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. м. Вінницясуддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого:
Медвецького С.К.,

суддів:
Чорного В.І., Чуприни В.О.,

при
секретарі Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 11
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ТОВ «ВИДАВНИЦТВО «РІА»,
ОСОБА_3 про захист честі, гідності і
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із позовом до Корпорації «Медіа
Корпорація «RIA», ОСОБА_3 про захист
честі, гідності і ділової репутації та
стягнення моральної шкоди, в якому, з
урахуванням збільшених позовних вимог,
просив визнати негативною,
недостовірною та такою, що принижує
його честь, гідність та ділову
репутацію інформацію, поширену:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 року на новинному порталі
« 20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_1) у статті із
заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3» вимагає
відставки головного лікаря
медико-соціальної експертизи ОСОБА_2»;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ (Вінниця) із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_4»;

- ІНФОРМАЦІЯ_5 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ (Вінниця) із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_10»;

- ІНФОРМАЦІЯ_6 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ (Вінниця) із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_11: торгівець інвалідністю
не йшов з посади»;

- ІНФОРМАЦІЯ_7 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ (Вінниця) із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_12»;

- ІНФОРМАЦІЯ_8 року на новинному порталі
« 20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_13) у статті із
заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_14»;

- ІНФОРМАЦІЯ_9 року на новинному порталі
« 20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_15) у статті із
заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_16».

Також просив спростувати ТОВ
«Видавництво «РІА», але не пізніше 10
календарних днів з дня набуття
рішенням суду законної сили, негативну
недостовірну інформацію щодо нього на
головній сторінці електронного
видання « 20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет - http://vn.20minut.ua/); стягнути з ТОВ
«Видавництво «РІА» на його користь
моральну шкоду у розмірі 7 000 грн.,
завдану поширенням публікацій, що
принижують його честь, гідність та
ділову репутацію; стягнути з ОСОБА_3 на
його користь моральну шкоду у розмірі 8
000 грн., завдану поширенням публікацій,
що принижують його честь, гідність та
ділову репутацію, а також стягнути з
відповідачів понесені судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 травня 2014 року
замінено первісного відповідача
Корпорацію «Медіа Корпорація «RIA»
належним відповідачем Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ВИДАВНИЦТВО «РІА».

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 11 серпня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 в
інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та ухвалите
нове рішення, про задоволення позовних
вимог.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВИДАВНИЦТВО «РІА»
ОСОБА_9 заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

ОСОБА_2 та його представник в судове
засідання не з'явилися без поважних
причин, хоча належним чином і завчасно
були повідомлені про час і місце
розгляду справи, тому колегія суддів,
відповідно до ст. 305 ЦПК України, вважає
за можливе справу розглянути у їх
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився без поважних причин, хоча
належним чином повідомлявся про час і
місце розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання : 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Частина четверта статті 10 ЦПК України
передбачає, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Зазначеним вимогам судове рішення
відповідає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
викладена на новинному порталі « 20
хвилин» інформація та коментарі до неї
носять характер оціночних суджень,
правдивість яких не можна довести, а
відтак підстави для визнання
недостовірною цієї інформації,
спростування її та відшкодування
моральної шкоди, яка є похідною
вимогою, відсутні.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також
спростування цієї інформації.

Спростованою може бути інформація, яка
містить відомості про події та явища
(факти), яких не існувало взагалі або
які існували, але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені). У будь-якому випадку це
має бути інформація, істинність якої
можливо перевірити, існування таких
фактів не залежить від їх суб'єктивного
сприйняття чи заперечення через думки
і погляди особи.

При вирішенні судових спорів захист
честі, гідності чи ділової репутації
публічних осіб суди повинні
враховувати, що така категорія справ
має свої особливості, оскільки
політичні діячі та посадові особи, які
обіймають публічні посади або
здійснюють публічну владу на
місцевому, регіональному,
національному чи міжнародному рівнях,
постійно підлягають ретельному
громадському контролю і потенційно
можуть зазнати гострої та сильної
громадської критики у засобах масової
інформації з приводу того, як вони
виконували або виконують свої функції,
а тому зазначені особи не повинні мати
більшого захисту своєї репутації та
інших прав порівняно з іншими особами,
у зв'язку з чим, межа допустимої критики
щодо політичного діяча чи іншої
публічної особи є значно ширшою ніж
окремої пересічної особи, так як
публічні особи неминуче відкриваються
для прискіпливого висвітлення їх слів
та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Установлено, що позивач обіймає посаду
головного лікаря Вінницького
обласного центру медико-соціальної
експертизи, є публічною особою, тому
відкритий для суворої критики і
пильного нагляду громадськості й межа
допустимої критики щодо такої особи є
значно ширшою, аніж відносно приватної
особи, на відмінну від останнього,
перший неминуче та свідомо виставляє
себе, свої слова та вчинки на суворий
суд журналістів та широкої
громадськості.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року на новинному порталі
« 20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_1) була розміщена
стаття із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3»
вимагає відставки головного лікаря
медико-соціальної експертизи ОСОБА_2,
яка, у тому числі, містила наступну
інформацію: «Головний лікар Вінницької
обласної медико-соціальної експертизи
ОСОБА_2 свою посаду «успадкував» від
батька десять років тому. Установа за
його головування прославилась тим, що
продавала інвалідність, а відповідно з
тим і пенсії».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ [Вінниця] було
розміщено публікацію із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_4», яка, у тому числі,
містила наступну інформацію: « 5
березня ІНФОРМАЦІЯ_3 з добровольцями
відвідав Вінницьку обласну МСЕК
(медико-соціальна експертиза). Головний
лікар даної установи - ОСОБА_2,
«успадкував» свою посаду від батька у
2004 році. Установа прославилася тим, що
поставила на «промислові рейки» процес
продажу інвалідності, і відповідно -
пенсії. На робочому місці злодія знайти
не вдалося, тому ми вирушили до нього за
адресою. ОСОБА_5 сховався за спідницею
дружини, яка з нами розмовляла через
вікно».

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ [Вінниця] було
розміщено публікацію із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_10», яка, у тому числі,
містила наступну інформацію: «Надійшла
інформація про пожежу в маєтку
головного лікаря медико-соціальної
експертизи - ОСОБА_2, який торгував
інвалідностями. Нагадуємо, вчора сплив
48-годинний ультиматум Народного
Трибуналу для добровільної відставки
корупціонера».

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ [Вінниця] було
розміщено публікацію із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_11: торгівець інвалідністю
не йшов з посади», яка, у тому числі,
містила наступну інформацію:
«Нагадаємо, це торговець
інвалідностями (головний лікар
обласної медико-соціальної
експертизи), якого уже 10 років
намагаються притягнути до
відповідальності по більш, ніж 60-ти
фактах корупційних злочинів. Народні
месники знову закидали «молотовими»
будинок хабарника».

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у соціальній мережі
«Вконтакте» на сторінці групи під
назвою «РЕВШТАБ [Вінниця] було
розміщено публікацію із заголовком
«ІНФОРМАЦІЯ_12», яка, у тому числі,
містила наступну інформацію:
«Припускаємо, що невідомі не мали на
меті безпосередньо «пошкодити» ОСОБА_2
чи членів його сім'ї, а лиш пояснюють
йому, що грабувати інвалідів - неетично,
і таким чином все ще пропонують йому
добровільно піти з посади головного
лікаря Вінницької ОМСЕК. Імовірно,
народний гнів наростатиме далі. Від
імені Народного Трибуналу висловлюємо
подяку народним месникам за
самовіддану боротьбу зі зло».

ІНФОРМАЦІЯ_8 року на новинному порталі
«20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_13) була розміщена
стаття із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_14»,
яка, у тому числі, містила наступну
інформацію: «Під час обговорення деякі
колишні лікарі, що прагнули залишитися
на теплих місцях, привели з собою
«групи підтримки». Ці «тітушки від
медицини» вигукували, виголошували
в'їдливі репліки, галасували. Одним
словом, робили все, щоб їхні патрони
залишилися в кріслі. Цікаво - що усі
«тітушки» лікарі, деякі завідуючі
відділеннями закладів. Громадськість
висловила недовіру колишнім головним
лікарям дитячої обласної лікарні
ОСОБА_11 та обласного МСЕКу ОСОБА_2. Вони
теж привели з собою «тітушок».

ІНФОРМАЦІЯ_9 року на новинному порталі
«20 хвилин» (за адресою у мережі
Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_15) була розміщена
стаття із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_16»,
яка, у тому числі, містила наступну
інформацію: «Без перебільшення
феєричним був виступ іншого майстра
сцени - колишнього керівника
медико-санітарної експертизи пана
ОСОБА_2. Йому теж пригадали багато
цікавих моментів, які тягнуть на
тривалий строк ув'язнення за корупцію
та космічних масштабів хабарництво.
Слід зазначити, що і тут прокуратура
якось не дуже пильно слідкує за
дотриманням законності. А отже, усі
відомості, надані громадянами під час
засідання можна було б вважати
виголошеними на правах реклами, якби не
було від цього так сумно… Але
повернімося до нашого претендента.
Дійсно, його виступ був феєричним.
Найбільше вразило, те, що замість
амплуа героїчної жертви, яке опанували
більшість наших героїв, ОСОБА_5 обрав
собі образ епічного зловмисника,
такого собі Доктора Зла, Невмирущого
Чахлика… З цього гнівного виступу
стало зрозуміло, що без ОСОБА_2 МСЕК
просто загине, а у світі запанує хаос,
економіку охопить колапс - коротше,
усім нам буде непереливки. Також ОСОБА_2
було гнівно повідомлено, що громадські
активісти - це фашисти, з чого стало
зрозуміло, що він сам - антифашист…».

Статтею 10 Європейської конвенції
з прав людини, принципи якої відтворені
в ст. 34 Конституції України,
передбачено, що кожна людина має право
на свободу виявлення поглядів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у пункті 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

У пункті 19 цієї Постанови передбачено,
що вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суди повинні визначати характер такої
інформації та з'ясовувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням; оціночні судження не
підлягають спростуванню та доведенню
їх правдивості.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
інформацію» ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень;
оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання
мовностилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири); оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості; якщо особа
вважає, що оціночні судження або думки
принижують її гідність, честь чи ділову
репутацію, а також інші особисті
немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому самому засобі масової інформації
з метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку; якщо суб'єктивну думку
висловлено в брутальній, принизливій
чи непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
особу, яка таким чином та у такий спосіб
висловила думку або оцінку, може бути
покладено обов'язок відшкодувати
завдану моральну шкоду.

Європейський суд з прав людини у
Рішенні від 29.03.2005 року у справі
«Українська прес-група» проти України»
зазначив, що у своїй практиці Суд
розрізняє факти та оціночні судження;
якщо існування фактів може бути
підтверджене, правдивість оціночних
суджень не піддається доведенню;
вимога довести правдивість оціночних
суджень є нездійсненною і порушує
свободу висловлення думки як таку, що є
фундаментальною частиною права, яке
охороняється статтею 10 Конвенції про
захист прав і основоположних свобод
людини (Рішення у справі Lingens v. Austria від 8
липня 1986 року); залежно від обставин
конкретної справи, висловлювання, яке є
оціночним судженням, може бути
перебільшеним за відсутності
будь-якого фактичного підґрунтя
(Рішення у справі De Haes Gijsels v. Belgium від 24
лютого 1997 року).

З огляду на вказане, висловлювання
автора є лише критикою та вираженням
його особистих поглядів щодо особи
позивача.

Вільне вираження поглядів, передавання
почуттів є істотним чинником
повноцінного розвитку особистості в
суспільстві, як і здатність особи
сприймати заперечення, спонукання,
заохочення через ідеї, висловлені
іншими людьми.

Чинним законодавством не передбачена
можливість притягнення до
відповідальності за висловлювання
оціночних суджень, вони, як і думки,
переконання, судження, критична оцінка
певних фактів і недоліків не можуть
бути предметом судового захисту,
оскільки будучи вираженням об'єктивної
думки і поглядів не можуть бути
перевірені на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів).

Вирішуючи спір та встановивши, що
викладена новинному порталі «20 хвилин»
інформація та коментарі до неї носять
характер оціночних суджень,
правдивість яких не можна довести, суд
першої інстанції дійшов до правильного
висновку, що підстави для визнання
недостовірною цієї інформації,
спростування її та відшкодування
моральної шкоди, яка є похідною
вимогою, відсутні, а тому обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги є необґрунтованими,
оскільки право на власне судження,
можливість його висловлювання, оцінку
думки гарантоване ст. 10 Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
яка, відповідно до ст. 9 Конституції
України, є частиною національного
законодавства України.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються, а відтак не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 11 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/
С.К. Медвецький

Судді: /підпис/
В.І. Чорний

/підпис/
В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: