МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
________________________________________
Номер провадження №2/521/5664/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі - Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Одеської міської ради про визначення
часток, встановлення факту належності
документа, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 15.07.2014 року звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси з
позовною заявою до Одеської міської
ради про визначення часток,
встановлення факту належності
документа. Обґрунтовуючи свої вимоги
позивач зазначив, що йому та його
дружині ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про
право власності на житло від 15.09.1993
року, реєстровий №3-2267, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, після
її смерті відкрилася спадщина у
вигляді частини зазначеної квартири,
спадкоємцем якої є позивач.

У зв'язку із втратою оригінала
зазначеного Свідоцтва про право
власності на житло, 05.03.2014 року
Департаментом міського господарства
Одеської міської ради було видано його
дублікат.

При зверненні до нотаріальної контори
за отриманням спадщини після смерті
ОСОБА_4 позивач не зміг отримати
Свідоцтво про право на спадщину на
частку спадкової квартири, з наступних
підстав: в Свідоцтві про право
власності на квартиру АДРЕСА_1, не
визначені частки кожного із
співвласників на майно; в наданих ним
документах є розбіжності: в свідоцтві
про смерть спадкодавця записано по
батькові померлої - «ОСОБА_4», а в
свідоцтві про право власності на житло
- по батькові записано - «ОСОБА_4».

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач просить суд:
визначити, що за Дублікатом Свідоцтва
про право власності на житло №3-2267 від
15.09.1993 року в квартирі АДРЕСА_1, частка
ОСОБА_4 складала - 1/2 частину, частка
ОСОБА_2 складає - 1/2 частину; встановити
факт приналежності ОСОБА_4, яка була
дружиною ОСОБА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року, відповідно до Дубліката
Свідоцтва про право власності на житло
№3-2267 від 15.09.1993 року 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, про що
надав відповідну заяву, згідно якої
просив розглянути справу за його
відсутності.

Представник відповідача Одеської
міської ради в судове засідання не
з'явився, повідомлений судом про дату,
час та місце розгляду справи належним
чином, про причини своєї неявки суд не
сповістив. До суду були подані письмові
заперечення Одеської міської ради
проти позову, за підписом представника
Одеської міської ради за довіреністю -
Чечітко А.Ю., згідно яких він просив в
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку поданим доказам, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є чоловіком та дружиною,
що підтверджується свідоцтвом про
шлюб, виданим повторно 18.12.2013 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції в
Одеській обл., шлюб зареєстровано 13.09.1960
року, актовий запис №1589.

Згідно довідок №434797.69 від 27.01.2014 року та
№435789.67 від 19.02.2014 року, складених КП
«БТІ» Одеської міської ради
вбачається, що з 01.03.1994 року за ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 зареєстровано право власності
на квартиру АДРЕСА_1, на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради №3-2267 від 15.09.1993 року.

Позивач ОСОБА_2 з 25.02.1987 року постійно
проживає та зареєстрований в квартирі
АДРЕСА_1, разом з ним проживала та була
зареєстрована його дружина - ОСОБА_4 з
25.02.1987 року і по день своєї смерті, що
підтверджується довідкою випискою з
будинкової книги про склад сім'ї та
реєстрацію №578 від 25.09.2014 року,
складеною дільницею №1 КП ЖКС
«Черьомушки».

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим 29.05.2013 року Відділом державної
РАЦС у м. Одесі реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис №5360.

У зв'язку із втратою оригінала
свідоцтва про право власності на житло,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради №3-2267 від 15.09.1993 року,
позивач ОСОБА_2 звернувся до
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради про видачу його
дублікату.

На підставі розпорядження
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради №33 від 05.03.2014
року було видано дублікати
розпорядження органу приватизації
№22243 від 15.09.1993 р. та свідоцтва №3-2267 від
15.09.1993 р. про право власності на житло за
адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2 та
ОСОБА_4.

Тобто, судом встановлено, що у
зазначеному свідоцтві №3-2267 від 15.09.1993
р. про право власності на житло за
адресою: АДРЕСА_1,: по-батькові ОСОБА_4
помилково вказано - «ОСОБА_4».

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Сьомої
Одеської державної нотаріальної
контори за отримання спадщини після
смерті своєї дружини ОСОБА_4, однак,
йому було відмовлено у видачі
Свідоцтва зазначено, що в наданих ним
документах є розбіжності: в свідоцтві
серії НОМЕР_1 про смерть, виданому
Відділом державної РАЦС у м. Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції, актовий
запис №5360 від 29.05.2013 року, записано по
батькові померлої - «ОСОБА_4», а в
свідоцтві про право власності на житло,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради народних депутатів №3-2267
від 15.09.1993 року - по батькові померлої
записано - «ОСОБА_4». Також позивач не
може прийняти спадщину після смерті
своєї дружини ОСОБА_4 на частину
квартири АДРЕСА_1, оскільки в свідоцтві
про право власності на житло №3-2267 від
15.09.1993 року на квартиру АДРЕСА_1, не
зазначені частки, які належать кожному
із співвласників, що позбавляє
можливості визначити склад майна
належного спадкодавцеві.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

На підставі викладеного, судом
встановлено, що розбіжність у
написанні по батькові ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у спірному
дублікаті свідоцтва про право
власності на житло №3-2267 від 15.09.1993,
виникла в результаті описки при
перекладі її по-батькові з російської
на українську мову.

Враховуючи такі обставини, як
наявність у заявника оригіналів
вищезазначених досліджених судом
документів та оригіналу спірного
дублікату свідоцтва про право
власності на житло, виданого УЖКГ
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів №3-2267 від 15.09.1993
року, збіг імені та по-батькові у
наданих документах, суд вважає
можливим встановити факт належності
спірного правовстановлюючого
документу ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що передбачено п.6 ч.1
ст. 256 ЦПК України.

Як вбачається зі свідоцтва про право
власності на житло №3-2267 від 15.09.1993 року,
квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на правах приватної, спільної
сумісної власності.

Згідно до ст. 112 ЦК Української РСР
(ред.1963 р.) майно може належати на праві
спільної власності двом або кільком
колгоспам чи іншим кооперативним та
іншим громадським організаціям, або
державі і одному чи кільком колгоспам
або іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або двом чи
кільком громадянам. Розрізняється
спільна власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

Статтею 115 ЦК Української РСР (ред.1963 р.)
встановлено, що кожний з учасників
спільної часткової власності має право
вимагати виділу своєї частки з
спільного майна.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
р. «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» частка учасника спільної
сумісної власності визначається при
поділі майна, виділі частки з спільного
майна, зверненні стягнення на майно
учасника спільної власності за його
боргами, видкритті після нього
спадщини. При відсутності доказів про
те, що участь когось з учасників
спільної сумісної власності у надбанні
майна була більшою або меншою - частки
визначаються рівними.

Не зазначення розміру часток в
свідоцтві про право власності на житло
№3-2267 від 15.09.1993 року на квартиру
АДРЕСА_1, позбавляє ОСОБА_2 можливості
прийняти спадщину після смерті його
дружини ОСОБА_4 в нотаріальному
порядку.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 та за
життя його дружина ОСОБА_4 набули право
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, у встановленому
законом порядку, суд визначає розмір
часток в спільній сумісні власності на
квартиру АДРЕСА_1, а саме по ? частині
кожному із її співвласників.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 234, 256,
257, 258, 259 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Одеської
міської ради про визначення часток,
встановлення факту належності
документа - задовольнити.

Визначити розмір часток в спільній
сумісній власності на квартиру
АДРЕСА_1, по ? частині ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року та була
дружиною ОСОБА_2, дублікату свідоцтва
про право власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради 15.09.1993 року за №3-2267 на ім'я
громадян -ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Л.В. Жуган