Справа № 513/1037/14-ц
Провадження № 2/513/431/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Кожокар Т.Я., при секретарі Златової
Н.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Сарата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т
А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з
даним позовом вказуючи, що з 09 січня 1993
року перебуває у шлюбі з відповідачем.
В шлюбі народилися діти: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З відповідачем сімейне життя не
склалося, в них різні погляди на
сімейне життя, вони втратили почуття
любові та поваги один до одного. З
вересня 2011 року проживають окремо,
шлюбні відносини не підтримують,
спільне господарство не ведуть.
Позивачка вважає, що примирення з
відповідачем неможливе, їх сім'я існує
формально. Відповідач не бажає
розірвати шлюб через органи ДРАЦС, тому
позивачка просила суд шлюб розірвати.

Позивачка подала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позов
підтримала, просила його задовольнити.
Після розірвання шлюбу її прізвище
просила залишити без змін - "ОСОБА_1".

Відповідач подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов
визнав, не заперечував проти його
задоволення, на примирення не
погодився.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з копії свідоцтва про
укладення шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб 09 січня 1993 року у
Новоселівській сільській раді
Саратського району Одеської області,
актовий запис № 2 (а.с. 4).

Враховуючи характер сімейних
відносин сторін суд вважає, що
примирення між сторонами неможливе,
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї суперечить їх інтересам, тому
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи бажання позивачки надалі
іменуватися цим прізвищем, суд вважає
за необхідне залишити її прізвище без
змін - "ОСОБА_1".

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 105, 110-114 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208 - 209, 212-215, 294 ЦПК
України,

суд

В И
Р І Ш И В:

позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрований 09 січня 1993 року у
Новоселівській сільській раді
Саратського району Одеської області,
актовий запис № 2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
дружини залишити без змін "ОСОБА_1".

Рішення суду надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану для внесення відомостей до
державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Саратський районний суд Одеської
області.

Суддя
Т. Я. Кожокар