НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4510/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі: головуючого судді Парфьонова
Д.О., за участю: секретаря судового
засідання Пошивайло І.О., представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача-1 ОСОБА_2, представника
відповідача-3 ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільний позов ОСОБА_4 до
Дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор"
Публічного акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України",
Державного агентства Автомобільних
доріг України, Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просила визнати за нею право
власності за набувальною давністю на
майно, а саме - на житлове приміщення що
розташовано: АДРЕСА_1, яке складається з
кімнат 1,2 (згідно плану експлікації
БТІ).

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що у 1973 році працівнику
Новомосковської філії «Райавтодор»
дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Державного агентства автомобільних
доріг України - ОСОБА_6, з яким позивач
знаходилась в цивільному шлюбі,
проживала однією сім'єю та вела спільне
господарство виділено житло для
постійного проживання, за адресою:
АДРЕСА_1. Житлові кімнати підприємством
було переобладнано з частини
адміністративної будівлі та гаражів,
які належали «Новомосковській філії
райавтодор» ДП «Дніпропетровського
облавтодору» ДА Автомобільних доріг
України, та яке оцінено відповідачем в
4000,00 грн. ОСОБА_6 та позивачу передано
ключі від кімнат для постійного
проживання сім'ї. За час спільного
проживання з ОСОБА_6 народилася донька
та онук. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 помер. З 1973
року позивач та її родина мешкали в
кв.АДРЕСА_1, зареєстровані за вказаною
адресою, сплачували за житло та
комунальні послуги власнику житла,
мали навіть заборгованість по квартирі
230 грн. 92 коп., яку в подальшому погашено.
Після отримання інформації про можливу
приватизацію займаного приміщення,
переробленого відповідачем під житло,
позивач тривалий час намагалася
отримати його у власність шляхом
приватизації. Письмово зверталися до
Новомосковського «Райавтодору» ДП
Дніпропетровського «Облавтодору» ДА
Автомобільних доріг України. Однак
власник нерухомого майна ухилявся від
вирішення означеного питання. Вказує,
що оскільки займає житло протягом
тривалого часу - має право на визнання
майна за нею за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

В судовому засіданні представник
Дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор"
Публічного акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" позовні
вимоги визнав в повному обсязі.
Водночас, надав пояснення, згідно яких
вказує, що у позовній заяві позивач
просить визнати право власності на
житлове приміщення, що розташоване за
адресою АДРЕСА_1, яке складається з
кімнат 1 і 2, однак до позовної заяви
додано копії паспортів позивача
ОСОБА_4, її доньки ОСОБА_7 та онуки
ОСОБА_8 з яких вбачається, що позивач та
його члени родини зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1. З 2004 року всі
квартири, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, які знаходились на балансі
філії "Новомосковський райавтодор" ДП
(Дніпропетровський облавтодор) ВАТ (Д
АК (Автомобільні дороги України),
приватизовані і зняті з балансу філії
на підставі відповідних свідоцтв на
право власності. З позовної заяви
вбачається той факт, що у житловому
приміщенні за адресою АДРЕСА_1 мешкають
три особи, тобто житлове приміщення, на
яке позивач просить визнати право
власності, однак позивачем не
визначено конкретно, на яку частку
житла просить визнати право власності,
а за якою часткою житла залишаться
права у інших, осіб які мешкають у
даному житловому приміщенні.

Представник Державного агентства
Автомобільних доріг України до
судового засідання не з`явився, підстав
неявки не повідомив, заяв про розгляд
справи за відсутності представника не
надавав.

Представник Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради проти
задоволення позовних вимог не
заперечував.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, приходить до наступного.

У відповідності до свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1 від 10 січня 2001 року,
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6.

Згідно листа ДП "Дніпропетровський
облавтодор" Філії "Новомосковський
райавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України" від 29 січня 2003 року № 24
позивача повідомлено, що на підставі
листа Державної акціонерної компанії
"Автомобільні дороги України" №І-ІІ-3/120
від 4 грудня 2002 року позивачу необхідно
приватизувати житло, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Вказано, що строк
проведення приватизації житла до 01
травня 2003 р. Для проведення
приватизації необхідно звернутися в
бюро технічної інвентаризації та в
Новомосковський райавтодор. Зазначено,
що борг за квартирну плату складає 230
гривень 92 копійки.

Згідно повідомлення КП "Новомосковське
міське бюро технічної інвентаризації"
ДОР, позивача повідомлено, що виходом
на місце встановлено, що частину гаражу
І-ІІІ переобладнано під житло, яке на
теперішній час займає ОСОБА_4 із сім'єю.
Вищезазначене переобладнане
приміщення під житло рішенням
відповідного органу не узаконено.

Листом Виконавчого комітету
новомосковської міської ради № О-20/І
від 23 січня 2014 року позивачу вказано, що
за вирішенням питання щодо узаконення
переобладнання частини приміщення
гаражу ДП "Дніпропетровський
облавтодор" по АДРЕСА_1 під житло ДП
"Дніпропетровський облавтодор" повинен
звернутися до інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області.

У відповідності до листа ПАТ ДАК
"Автомобільні дороги України" № 5/19-10/240
від 04 лютого 2014 року, позивача
повідомлено про те, що не встановлено
факту перебування житлових будівель та
споруд за адресою: АДРЕСА_1 на
балансовому рахунку ДП
"Дніпропетровський облавтодор" та його
філії "Новомосковський райавтодор". Для
вирішення питання щодо приватизації
майна роз`яснено право позивача
звернутися до органу місцевого
самоврядування, на території якого
розміщено майно для приватизації
майна, чи отримання права власності на
нього.

Згідно листа ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України" № 01-14/105 від 07 лютого 2014
року, позивача повідомлено про те, що
позивачем порушено питання щодо
приватизації житла за адресою АДРЕСА_1.
В той же час до скарги надано документи,
що підтверджують листування з
місцевими органами виконавчої влади
стосовно житла, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Всі квартири, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які
знаходились на балансі філії
«Новомосковський райавтодор" ДП
«Дніпропетровський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України»,
приватизовані і зняті з балансу філії
на підставі свідоцтва па право
власності. Будь-які будинки, будівлі,
споруди та інші об'єкти нерухомості, що
зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, на
балансі підприємства не перебувають.
Надати дозвіл (погодження) на
приватизацію житла, що зареєстроване
за адресою АДРЕСА_1, немає правових
підстав, оскільки згідно із наданою КГІ
«Новомосковськ МБТІ» інформацією, все
житло, зареєстроване в будинку за
адресою: АДРЕСА_1 приватизоване
мешканцями та перебуває у їх власності.
Надати дозвіл (погодження) на
приватизацію об'єкта нерухомості, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, також
немає правових підстав, оскільки
об'єкти нерухомості, зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1, на балансі
підприємства не перебувають, що
виключає можливість розпорядження
даним майном.

Листом Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради № О-166/І
від 28 березня 2014 року позивачу
роз`яснено право звернення до суду в
порядку ст.344 ЦК України.

У відповідності до відповіді КП
"Новомосковське міське бюро технічної
інвентаризації" Дніпропетровської
обласної ради № 370 від 28 листопада 2013
року, інформація про зареєстроване
право власності на об'єкти нерухомості
за вказаною адресою за ОСОБА_4 в КП
«Новомосковське міське БТІ» ДОР»
відсутня. За адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано право власності на
житло, яке перебуває у власності
громадян. А саме:

- квартира НОМЕР_2 за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
приватної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10
на підставі свідоцтва на право
власності на житло від 18 грудня 2003 року,
виданого згідно розпорядження
Державної акціонерної компанії ВАТ
«Автомобільні дороги України» №? 4 від
09 грудня 2003 року;

- квартира НОМЕР_3 за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_11 на підставі
свідоцтва на право власності на житло
від 20 листопада 2003 року, виданого
згідно розпорядження Державної
акціонерної компанії ВАТ
«Автомобільні дороги України» №? 3 від
18 листопада 2003 року;

- квартира НОМЕР_4 за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_12 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 02 лютого
1996 року Новомосковською державною
нотаріальною конторою за р. № 470;

- квартира НОМЕР_5 ( кімнати № 6, 7 в
комунальній квартирі) за адресою
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
спільної сумісної власності ОСОБА_13 на
підставі свідоцтва на право власності
на житло від 07 грудня 2005 року, виданого
згідно розпорядження Державної
акціонерної компанії ВАТ
«Автомобільні дороги України» №? 1 від
02 листопада 2005 року;

- кімнати НОМЕР_4,4, 5 в комунальній
квартирі за адресою АДРЕСА_1 належать
на праві приватної спільної сумісної
власності ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на
підставі свідоцтва на право власності
на житло від 07 грудня 2005 року, виданого
згідно розпорядження Державної
акціонерної компанії ВАТ
«Автомобільні дороги України» №? 3 від
02 грудня 2005 року;

- квартира № 5 за адресою АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на підставі
свідоцтва на право власності на житло
від 07 грудня 2005 року, виданого згідно
розпорядження Державної акціонерної
компанії ВАТ «Автомобільні дороги
України» №? 2 від 02 грудня 2005 року.

Згідно відповіді КП "Новомосковське
міське бюро технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради № 213
від 19 серпня 2014 року, позивача
повідомлено про неможливість
виготовлення технічної документації
на майно, за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до матеріалів
інвентаризаційної справи приватизація
житла за адресою: АДРЕСА_1 проводилась в
2003-2005 роках на підставі розпоряджень
ДАК ВАТ "Автомобільні дороги України".

Згідно копії паспорту громадянина
України серія НОМЕР_6, позивач
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії паспорту громадянина
України серія НОМЕР_7, ОСОБА_7, яка є
донькою ОСОБА_6 та позивача згідно
свідоцтва про народження серія НОМЕР_8
від 16 серпня 1978 року - зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Набуття права власності на
земельну ділянку за набувальною
давністю регулюється законом.

Якщо особа заволоділа майном на
підставі договору з його власником,
який після закінчення строку договору
не пред'явив вимоги про його
повернення, вона набуває право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно через п'ятнадцять, а на
рухоме майно - через п'ять років з часу
спливу позовної давності. Втрата не з
своєї волі майна його володільцем не
перериває набувальної давності у разі
повернення майна протягом одного року
або пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що
позивачі, як володільці майна, протягом
всього часу володіння ним мають бути
впевненими, що на це майно не
претендують інші особи, і вони отримали
це майно з підстав, достатніх для того,
щоб мати право власності на нього. У
такому випаду при вирішенні питання
щодо визнання права власності на майно
в порядку набувальної давності
необхідно виходити із того, що
задоволення таких вимог можливе лише
за умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може
бути набуто право власності на
нерухоме майно, яке не має власника, або
власник якого невідомий, або власник
відмовився від права власності на
належне йому нерухоме майно та майно,
що придбане добросовісним набувачем і
у витребуванні якого його власнику
було відмовлено. Виходячи зі змісту
зазначеної статті, обставинами, які
мають значення для справи, і які у
відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
повинен довести саме позивач є:
законний об'єкт володіння;
добросовісність володіння;
відкритість володіння; давність
володіння та його безперервність.

Позов про право власності за давністю
володіння не може пред'являти, зокрема,
особа, яка володіє майном по волі
власника і завжди знає хто є власником
майна. У такого володільця право на
чуже майно має похідний та обмежений
характер. При вирішенні спорів,
пов'язаних із виникненням і
припиненням права власності, слід мати
на увазі, що норми статті 344 ЦК про
набувальну давність не підлягають
застосуванню у випадках, коли
володіння майном протягом тривалого
часу здійснювалось на підставі
договірних зобов'язань.

Набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях. Право власності за
набувальною давністю може бути набутим
як на безхазяйні речі, так і на майно,
яке належить за правом власності іншій
особі.

Добросовісність як одна із загальних
засад цивільного судочинства означає
фактичну чесність суб'єктів у їх
поведінці, прагнення сумлінно
захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків. При вирішенні спорів про
набувальну давність слід врахувати
добросовісність саме на момент
передачі позивачу майна (речі), тобто на
початковий момент, який буде
включатися в повний строк давності
володіння, визначений законом. Позивач,
як незаконний володілець, протягом
всього часу володіння майном повинен
бути впевнений, що на це майно не
претендують інші особи, і він отримав
це майно з підстав, достатніх для того,
щоб мати право власності на нього.

Вимогами ст.10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження підстав набуття
позивачем, або ОСОБА_21, який за
посиланнями позивача є особою, яка
спільно мешкала з позивачем права
власності на житлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_1. Крім того, посилання
на те, що позивач має право на означене
майно внаслідок факту проживання
однією сім`єю із ОСОБА_21, не свідчить
про наявність у позивача права
власності на майно, набуте ОСОБА_21,
оскільки відсутні докази на
підтвердження встановлення факту
проживання однією сім`єю позивача та
ОСОБА_21, які проживали однією сім'єю,
але не перебували у шлюбі між собою, або
в будь-якому іншому шлюбі з 2004 року.
Доказів того, що позивач користувалась
майном за згоди добросовісного
набувача майна до матеріалів справи не
долучено.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_21 за життя не набуто права
власності на спірне житлове приміщення
та згідно відповідей КП
«Новомосковське міське бюро технічної
інвентаризації» в інвентаризаційній
справі відсутні відомості про
реєстрацію права власності за цією
адресою. Також матеріали, що надійшли
до справи мають ряд протиріч щодо
адреси майна, право власності на яке
просить визнати позивач, кола осіб, що
мають набути право власності на майно,
статусу майна (житлове/нежитлове).
Відсутні докази того, що позивач
сумлінно і добросовісно виконував
обов`язки за доглядом нерухомого майна,
відкритості користування, сплати
комунальних послуг, зборів, податків,
відсутності заборгованості,
проведення поточних і капітальних
ремонтів.

З огляду на зазначені обставини та
докази в їх підтвердження, суд
приходить до висновку, що до даних
правовідносин не можуть
застосовуватись положення ст.344 ЦК
України і в задоволенні позову
необхідно відмовити.

При вирішенні питання щодо стягнення
судових витрат, суд виходить з положень
ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор"
Публічного акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України",
Державного агентства Автомобільних
доріг України, Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення суду складено 10
жовтня 2014 року.

Суддя
Д.О. Парфьонов