Справа № 359/6135/14 Головуючий у І
інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/5043/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»
про визнання кредитного договору та
іпотечного договору недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаним позовом та просила
визнати недійсними договір про
визнання споживчого кредиту №
157/П/42/2007-840 від 01 серпня
2007 року та іпотечний договір від 01
серпня 2007 року, які укладені між
публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ
«Надра») та ОСОБА_2

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 03 липня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 повернуто позивачу для подання
до належного суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду
від 03 липня 2014 року, ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та зобов'язати суд першої
інстанції розглянути позовну заяву,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Сторони у судове засідання не
з`явилися, про час і місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, про що свідчать зворотні
повідомлення про вручення судових
повісток.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України,
колегія суддів визнала неявку сторін
такою, що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач знаходиться в м.Києві та
місцем виконання кредитного договору є
також м.Київ. Крім того, суд зазначив, що
на спірні правовідносини не
розповсюджується дія Закону України
«Про захист прав споживачів», оскільки
вони пов'язані із визнанням недійсними
договорів, що передбачено ст.215 ЦК
України. Тому суд дійшов висновку, що
даний позов непідсудний
Бориспільському міськрайонному суду
Київської області.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції погодитьсь не можна з
наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.109 ЦПК України позови до
юридичних осіб пред`являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК
України позови про захист прав
споживачів можуть пред'являтися також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

У п.4 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.14 постанови від 30 березня 2012
року №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» судам роз`яснено, що
позови, що виникають із кредитних
правовідносин, пред'являються до суду
за загальними правилами підсудності,
визначеними главою 1 розділу III ЦПК. При
цьому суд має враховувати право
споживача на пред'явлення позову також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування цієї особи або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання договору
(ч.5 ст.110 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними
вимогами до ПАТ КБ «Надра» про визнання
кредитного договору та іпотечного
договору недійсними, мотивуючи
заявлені вимоги в тому числі й
порушенням її прав, як споживача. При
цьому позивач подала позов за місцем
свого проживання: АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області (а.с.2-7).

Згідно з ч.14 ст.110 ЦПК України позивач
має право на вибір між кількома судами,
яким згідно з цією статтею підсудна
справа, за винятком виключної
підсудності, встановленої статтею 114
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Пунктом 4 (абз. 4) постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачено, що правила статті 114 ЦПК
про виключну підсудність
застосовуються до позовів, що
виникають із приводу нерухомого майна
(наприклад, звернення стягнення на
нерухоме майно, передане в заставу
іпотечне майно, передача
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки, визнання договору
іпотеки недійсним тощо).

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_2
просить визнати недійсним іпотечний
договір від 01 вересня 2007 року,
укладений між нею та ПАТ КБ «Надра», за
яким позивач передала банку в іпотеку
земельну ділянку по вул. Лісна у
м.Борисполі Київської області.

Відповідно до п.41 (абз. 3) постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року № 3 «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» судам
роз'яснено, що у разі конкуренції
правил підсудності (наприклад, при
об'єднанні позовів, на один з яких
поширюється дія правила про виключну
підсудність) мають застосовуватися
правила виключної підсудності.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що даний позов згідно з ч.1 ст.114
ЦПК України підсудний Бориспільському
міськрайонному суду Київської області.

Однак суд першої інстанції на вказані
вимоги закону, роз'яснення Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та обставини справи, належної
уваги не звернув, у зв'язку з чим
помилково дійшов висновку про те, що
даний позов не підсудний
Бориспільському міськрайонному суду
Київської області.

Відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а ухвала суду
першої інстанції - скасуванню на
підставі ст.312 ЦПК України з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки постановлена з
порушенням порядку, встановленого для
його вирішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 03 липня 2014
року скасувати, передати питання на
новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді