АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6006/14 Справа №
інстанції - Хомченко С. І.
Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

02 вересня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

При секретарі:
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 23 травня
2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом про стягнення
аліментів. Свої позовні вимоги
обгрунтовує тим, що вона перебувала у
шлюбі з відповідачем, вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач проживає окремо,
матеріальної допомоги на утримання
дитини добровільно не надає, чим
ставить сім'ю в тяжке матеріальне
становище. Тому позивач просить суд
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини до досягнення
повноліття, в розмірі 1500 грн., оскільки
відповідач являється приватним
підприємцем та має мінливий дохід
(а.с.1-3).

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 23 травня
2014 року - позовні вимоги задоволені
частково. Стягнуто аліменти з
ОСОБА_3аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері,
в розмірі 1286 грн., починаючи з 06.03.2014
року до повноліття дитини. Також
вирішено питання щодо судових витрат
(а.с.23-24).

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким стягнути аліменти в
розмірі 700 грн. щомісячно на користь
ОСОБА_3, на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
повноліття (а.с. 25-26).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що
сторони перебували у шлюбі, мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає з матір'ю та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає. Між
сторонами не досягнуто домовленості
щодо способу виконання обов'язку
утримувати дитину.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд 1 інстанції виходив із того, що
відповідач є батьком дитини, проживає
окремо, матеріальної допомоги на
утримання дитини добровільно не надає,
інших утриманців не має, а тому повинен
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина. Визначаючи
розмір аліментів, суд виходив із того,
що відповідач являється фізичною
особою - підприємцем, має мінливий
дохід, а тому позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню в сумі 1286 грн.,
що складає розмір прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6 до 18
років відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік».

При цьому суд 1 інстанції правильно
керувався ст. 180 СК України, згідно якої,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права, а оскаржуване
рішення, є законним та обґрунтованим й
відповідає вимогам закону.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що він щомісячно сплачує
заборгованість за кредитним договором,
який уклали ще в період спільного життя
з позивачкою на споживчі потреби сім»ї,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки вони не ґрунтуються на законі
і не мають правового значення при
вирішенні даної справи.

Доводи апеляційної скарги відносного
того, що суд 1 інстанції не врахував той
факт, що відповідач тільки вважається
приватним підприємцем і його дохід це
дохід найменший дохід малого бізнесу,
колегія суддів до уваги також не
приймає, оскільки матеріали справи не
містять відповідних доказів. В
апеляційній скарзі також відсутні
посилання на докази щодо цього та не
додано відповідних доказів й до самої
апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що судом 1 інстанції не
визначено період на який стягується
сума в 1286 грн., також не є підставою для
скасування оскаржуваного рішення,
оскільки резолютивна частина хоча й не
містить періодичності на яку
стягується вищевказана сума, однак
сторони не позбавлені можливості
звернутися з відповідною заявою для
виправлення описки чи винесення
додаткового рішення щодо цієї
обставини. Також суд 1 інстанції може з
власної ініціативи вирішити це питання
шляхом ухвалення додаткового рішення
чи постанови ухвали про описку.

Отже, судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка, а
відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду відповідає вимогам ст.
213, 214 ЦПК України, і його слід залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 23 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: