Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4044/14
Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, третя особа - районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Шевченківському району, про
усунення перешкод у здійсненні права
користування нерухомим майном, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до відповідчаів про
усунення перешкод у здійсненні права
користування нерухомим майном, в якому
зазначала, що вона є власником будинку
АДРЕСА_1

Відповідачам належить будинок АДРЕСА_2,
розташований на земельній ділянці, яка
є суміжною з ділянкою, де знаходиться
житло позивачки. Відповідачі
самовільно побудували гараж, відстань
до якого від нерухомого майна
позивачки становить лише 20
сантиметрів. Хоча відповідачі і
зруйнували гараж, проте його стіна
висотою 2 метри 15 сантиметрів, яку вони
залишили в якості паркану,
унеможливлює догляд за сараями Б і Б 1,
право власності на які зареєстровано
позивачкою, а також самовільно
побудованим сараєм И.

Позивач позбавлена можливості
встановити водовідводи, здійснювати
ремонти гаражів, прибирання земельної
ділянки під ними, оскільки за наявності
незначної відставні фізично не може
підійти до них з боку самовільного
паркану. Між тим гаражі Б і Б 1
побудовані і здані в експлуатацію ще в
1960 році, тобто задовго до того, як
відповідачі здійснили самовільне
будівництво.

На підставі викладеного позивач просив
суд про усунення перешкод у здійсненні
права користування нерухомим майном,
шляхом зобов'язання відповідачів
знести капітальну стіну зруйнованого
гаражу висотою 2 метри 15 сантиметрів
біля будинку АДРЕСА_2 а також про
зобов'язання відповідачів у разі
встановлення паркану дотримуватися
будівельних норм п. 4 БН 441-72 щодо висоти
та застосування відповідних
конструкцій і будівельних матеріалів,
а також про надання позивачці проходу
шириною в один метр для обслуговування
сараїв Б, Б 1, И.

Крім того позивач просив стягнути з
відповідачів на її користь судові
витрати, а саме: судовий збір у сумі 229
грн. 40 коп., а також витрат з проведення
інвентаризації житлового будинку
АДРЕСА_2 у сумі 1 363 грн. 50 коп..

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2014 року
позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_5
право користування сараями Б, Б 1 на
земельній ділянці під будинком АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3
знести капітальну стіну демонтованого
самочинного гаражу висотою 2 метри 15
сантиметрів, зазначену в технічній
документації номерами 20 і 21, за адресою:
АДРЕСА_2

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 по 114,70 грн. судового збору, а
також по 681,75 грн. витрат з
інвентаризації будинку АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційні
скарги в яких посилаючись на порушення
судом норм процесуального права,
просять рішення суду першої інстанції
змінити в частині стягнення судових
витрат.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні майном, суд обгрунтовно
стягнув з відповідачів понесені
позивачем судові витрати.

Судові витрати у відповідності
до ст. 79 ЦПК України складаються з
судового збору та витрат, пов"язаних з
розглядом справи, до останніх належать,
зокрема: витрати, пов"язані з
проведенням огляду за місцем їх
знаходження та вчинення інших дій,
необхідних для розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що в
ході її розгляду було задоволено
клопотання позивача про витребування
доказів та на підставі ухвали суду від
09.04.2014 року з цього приводу ТОВ „ЗМБТІ"
проведено інвентаризацію житлового
будинку, розташованого по вул.
Волинській, 10 в м.Запоріжжі, витрати на
проведення якою у розмірі -1 363,50 грн.
сплачено позивачем.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України
передбачено, що ціна позову
визначається у позовах, які складаютьс
з кількох самостійних вимог - загальною
сумою всіх вимог.

Ставка судового збору по
позовним завам немайнового характеру
згідно до ст.4 Закону України „Про
судовий збір" становить 0,2 мінімальної
зарплати на час зврнення до суду, що
складає - (1147 * 0,2) - 229,40 грн..

За нормами ч. 1 ст. 88 ЦПК України
якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Стягуючи з відповідачів на
користь позивача судовий збір у
розмірі - 229,40 грн., суд правильно
виходив з того, що цей розмір дорівнює
мінімальній ставці судового збору, а
тому при частковому задоволенні
позовних вимог, тобто - лише однієї із
заявлених вимог, розмір судового збору
підлягати зміні не може.

Судом обгрунтовно стягнуто з
відповідачів на користь позивача по
681,75 грн. витрат з інвентаризації
будинку АДРЕСА_2 при частковому
задоволенні позову, бо саме за рахунок
цього засобу доказування було
задоволено позовну вимогу про усунення
перешкод у здійсненні ОСОБА_5 право
користування сараями Б, Б 1 на земельній
ділянці під будинком АДРЕСА_1 та
зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знести
капітальну стіну демонтованого
самочинного гаражу висотою 2 метри 15
сантиметрів, зазначену в технічній
документації номерами 20 і 21, за адресою:
АДРЕСА_2

Пунктом 12 постанови Верховного Суду
України № 2 від 12.06.2009 року „Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції
роз"яснено, що визнання позову чи
добровільне задоволення вимог
відповідачем після пред'явлення позову
не звільняє його від відшкодування
понесених позивачем судових витрат при
ухваленні рішення або при закритті
провадження у справі у зв'язку з
відмовою позивача від позову з мотивів
задоволення його вимог відповідачем.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду в
оскаржувальній частині є законним та
обгрунтованим, підстав для його зміні
не має.

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: