Справа № 466/4356/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу
приватизації житла Шевченківського
району м. Львова, третя особа Відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання недійсним
дубліката свідоцтва про право
власності на квартиру, виключення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запису про втрату
оригіналу свідоцтва про право
власності на квартиру та запису про
видачу дубліката про право власності
на квартиру,-

у с т
а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом про визнання недійсним
дубліката свідоцтва про право
власності на квартиру, виключення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запису про втрату
оригіналу свідоцтва про право
власності на квартиру та запису про
видачу дубліката про право власності
на квартиру .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
дублікат свідоцтва про право власності
на квартиру АДРЕСА_1 видано незаконно,
оскільки її мати, ОСОБА_3 ще за життя
передала оригінал свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1
Відповідачеві ОСОБА_2 було відомо, що
оригінал свідоцтва знаходиться у неї, а
тому таке свідоцтво не є загубленим або
втраченим. Крім того Позивач зазначила,
що вона не зверталася до органу
приватизації із заявою про видачу
такого Дубліката, а є співвласником
квартири.

Позивач та її уповноважений
представник в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали, надали
пояснення, що є аналогічними до
викладеного в тексті позовної заяви.
Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його
уповноважений представник в судовому
засіданні позову не визнали та
пояснили, що в 2008 році після смерті
матері Відповідача з квартири зникло
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 Відповідач будучи
співвласником даної квартири
намагався розшукати таке свідоцтво,
оскільки не мав можливості отримати у
ЖЕКу довідки про склад сім»ї яка була
необхідна, тому звернувся до органу
приватизації про виготовлення такого
дублікату, щоб мати можливість
розпоряджатися належним йому майном.

Відповідач - Відділ приватизації житла
Шевченківського району м. Львова,
котрий в процесі розгляду справи
залучений Відповідачем, замість
неналежного - Відділу приватизації
житла Франківського району м. Львова, в
судове засідання участь
уповноваженого представника повторно
не забезпечив, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому порядку, належним чином
у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК
України. За таких обставин суд вважає
за можливе розгляд справи проводити за
відсутності представника
Відповідача-2.

Представник третьої особи Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції пояснив, що вважає позов
безпідставним, оскільки стосується
правовідносин, які виникли до
створення третьої особи, а ухвалене
рішення суду буде обов'язковим до
виконання.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи та перевіривши їх доказами,
повно та всебічно з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
такого висновку.

Судом встановлено та підтверджено
письмовими доказами наступне.

З листа Третьої Львівської державної
нотаріальної контори від 12 березня 2014
року встановлено, що
правовстановлюючим документом на
квартиру АДРЕСА_1 є Дублікат свідоцтва
про право власності на квартиру,
виданий 30.09.2008 року.

Із представленого свідоцтва про право
власності на квартиру № 51475 від 19.03.1997
року встановлено, що співвласниками
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Вказана квартира належить згаданим
особам на праві спільної власності.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
стверджується свідоцтво про смерть
виданим міським відділом реєстрації
актів цивільного стану ЛМУЮ 07.07.2008р.
серія НОМЕР_1

30.09.2008 року Відповідач отримав дублікат
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував його
в державному реєстрі, що стверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно.

Із заповіту від 24.03.1998 року
зареєстрованого в реєстрі № 3-1617
встановлено, що ОСОБА_3 належну їй
квартиру заповіла Позивачу.

Поясненнями Позивача стверджується, що
остання не отримала свідоцтво про
право на спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_3

Крім того, Позивач в судовому засіданні
Позивач пояснила, що весь час оригінал
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 знаходився у неї та,
що її брат дійсно звертався з проханням
надати йому оригінал такого свідоцтва
та вона, ОСОБА_1 відмовила у той момент
надати це свідоцтво і просила
Відповідача ОСОБА_2 прийти за ним
пізніше, що відповідає поясненням
ОСОБА_2 у судовому засіданні про те, що
Позивач відмовила йому у поверненні
свідоцтва про право власності на
квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду вирізку з
газети про втрату правовстановлюючого
документу на житло.

Враховуючи те, що у Відповідача ОСОБА_2
на момент отримання Дублікату
свідоцтва на квартиру не було
оригіналу такого свідоцтва суд
приходить до висновку про те, що для
Відповідача ОСОБА_2 таке свідоцтво було
втрачено і реалізувати своє право
співвласника квартири у інший спосіб у
нього не було..

Відповідно до п.8.6. наказу МЮ України N
7/5 від 07.02.2002 «Про затвердження
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно» у разі втрати або зіпсування
свідоцтва про право власності
органом, який проводив оформлення
права власності на нерухоме майно, за
заявою власника (власників) або
уповноваженої ним (ними) особи, до
якої додається опубліковане в пресі
повідомлення про недійсність
втраченого або зіпсованого свідоцтва

про право власності, видається
дублікат свідоцтва про право
власності.

За дорученням органів місцевого
самоврядування та інших органів, які
проводять оформлення права власності,
БТІ можуть здійснити необхідні
підготовчі заходи для видачі
дубліката свідоцтва про право
власності, у тому числі здійснення
перевірки

належності заявленої вимоги
відомостям з Реєстру прав.

На дублікаті свідоцтва про право
власності обов'язково зазначається
його номер, а до Реєстру прав вносяться
відомості про втрату або зіпсування
оригіналу свідоцтва та про видачу
його дубліката.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтями 11, 60 ЦК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Відповідно до листа державної
реєстраційної служби № 12-06-15-13 від
15.01.2013 року «Щодо видачі дублікатів
втрачених або зіпсованих документів»
дублікатом є другий примірник
документа, що має таку саму юридичну
силу, як і оригінал. Тобто, дублікат
документа повинен містити ті ж
відомості, що й оригінал документа.
Фактично видача дубліката полягає у
відтворенні тексту документа, дублікат
якого видається, що спрямоване на
відновлення такого документа у випадку
неможливості використання останнього
з певних причин.

Відповідно до п.4 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 р. № 868 державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно, що є
похідними від права власності,
проводиться після державної
реєстрації права власності на таке
майно відповідно до вимог цього
Порядку, крім випадків, коли державна
реєстрація речового права, що є
похідним від права власності,
проводиться одночасно з державною
реєстрацією права власності, а також
коли державна реєстрація права
власності проведена до 1 січня 2013 р.
відповідно до законодавства, що діяло
на момент його виникнення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази
у їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1, є
безпідставними, її доводи надуманими, а
тому у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215,
218, ЦПК України, суд,-

в и р і
ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Відділу приватизації житла
Шевченківського району м. Львова, третя
особа Відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання недійсним дубліката
свідоцтва про право власності на
квартиру, виключення з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запису про втрату оригіналу свідоцтва
про право власності на квартиру та
запису про видачу дубліката про право
власності на квартиру- відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер