АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Коробенко
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду
міста Києва

В складі : головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Дем»янчук
Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3

на ухвалу Солом'янського районного
суду м. Києва від 15 липня 2014 року в
справі за поданням начальника Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про тимчасову заборону у праві
виїзду ОСОБА_2 за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань перед
Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк» відповідно до виконавчого
листа № 757/2913/13-ц виданого Печерським
районним судом м. Києва 06.06.2014 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Магда С.Г.
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України,
мотивоване тим, щоборжник має великий
розмір заборгованості перед
стягувачем, проте від добровільного
виконання своїх зобов'язань
ухиляється, на зв'язок не виходить,
повістки не отримує, а його виїзд за
межі України може ускладнити чи
унеможливити виконання рішення суду.

Просив суд встановити тимчасове
обмеження для ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа до виконання ним своїх
зобов'язань по сплаті заборгованості
перед ПАТ «Альфа Банк» відповідно до
виконавчого листа №757/27913/13-ц виданого
Печерським районним судом м. Києва
06.06.2014 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 липня 2014 року обмежено
громадянина України ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань перед ПАТ «Альфа
Банк» у відповідності до виконавчого
листа №757/27913/13-ц від 06 червня 2014 року
виданого Печерським районним судом м.
Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» заборгованості в
загальному розмірі 7065027,62 грн. та
судового збору в розмірі 1720,50 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою, представник
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу та
постановити нову про відмову в
задоволенні подання.

Зазначає, що висновок державного
виконавця про те, що боржник ухиляється
від виконання зобов'язань за рішенням
суду є недоведеним та необґрунтованим.

Зауважує, що про існування виконавчого
провадження ОСОБА_2 дізнався лише 22
липня 2014 року, оскільки з 13 червня 2014
року по 21 липня 2014 року перебував у
відрядженні, тому несвоєчасно отримав
документи від виконавчої служби, у
зв'язку з чим постановою державного
виконавця від 24 липня 2014 року
відкладено провадження виконавчих дій.

Вважає, що подання державного
виконавця щодо обмеження його у праві
виїзду за межі України є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця про обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України суд першої
інстанції виходив з доведеності факту
ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов'язань перед ПАТ «Альфа Банк»,
оскільки в строк наданий боржнику для
самостійного добровільного виконання
зобов'язань перед стягувачем, він
рішення не виконав; після отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ухиляється від отримання
поштової кореспонденції, адресованої
йому в межах виконавчого провадження;
не з'являється за викликами державного
виконавця до виконавчої служби.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо з огляду на таке.

Ст. 33 Конституції України встановлено,
що кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником Відділу державної
виконавчої служби.

Згідно з п. 18 ч. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Судом встановлено, що Печерським
районним судом м. Києва 06.06.2014 року
видано виконавчий лист про солідарне
стягнення з ТОВ «Атіква», ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії №10/12 від
30.03.2012 року, яка станом на 04.12.2013 року
становить 7 065 027,62 грн. та стягнення в
рівних долях з ТОВ «Атіква», ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Альфа-Банк» по 1720,50 грн.
судового збору з кожного (а.с.4-5).

Постановою державного виконавця від
17.06.2014 року відкрито виконавче
провадження (ВП №43709292) та надано
боржнику 7-денний строк для
добровільного виконання судового
рішення (а.с.6-7).

Постановою державного виконавця від
17.06.2014 року накладено арешт на все
майно, що належить боржнику у межах
суми звернення стягнення та оголошено
заборону на його відчуження (а.с.14).

Постановою державного виконавця від
17.06.2014 року накладено арешт на кошти
боржника (а.с.16-18).

Постанова про відкриття виконавчого
провадження направлена боржнику для
виконання 17.06.2014 року, що
підтверджується супровідним листом за
вих.№488/2 (а.с. 8).

Матеріали справи містять також списки
відправлень рекомендованих листів від
18.06.2014 року та 19.06.2014 року та відповідні
квитанції поштових відділень, які
підтверджують факт надіслання
боржнику ОСОБА_2 зазначених вище
постанов (а.с.45-49.

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів вручення постанови про
відкриття виконавчого провадження
боржнику ОСОБА_2

Факт відсутності даних про отримання
ОСОБА_2 зазначеної постанови також не
заперечується державним виконавцем в
поданні адресованому суду, на що суд
першої інстанції не звернув уваги.

Таким чином державний виконавець не
надав суду доказів вручення постанови
про відкриття виконавчого провадження
особисто ОСОБА_2, що свідчить про
відсутність відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження на
момент внесення до суду даного подання.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що державним виконавцем не
вчинені всі можливі виконавчі дії та не
в повній мірі вжито заходів щодо
вручення постанови про відкриття
виконавчого провадження боржнику.

Також звертаючись в суд з даним
поданням державний виконавець
посилався на те, що спроби зв'язатися з
боржником є безуспішними, оскільки
боржник не з'являється на виклики та
заборгованість не погашає.

Проте таке посилання є передчасним,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
викликом державного виконавця від
04.07.2014 року за вих.№488/2 зобов'язано
ОСОБА_2 з'явитись до державного
виконавця 11.07.2014 року з 09-00 до 12-00 год.
для сплати боргу або надання
підтверджуючих документів про сплату
(а.с.43).

Зазначений виклик було відправлено
04.07.2014 року, що підтверджується
квитанцією поштового відділення (а.с.44).

11.07.2014 року державним виконавцем
складено Акт про неявку боржника за
викликом в якому зазначено, що з таких
дій вбачається ухилення від виконання
рішення суду (а.с.74).

Також 11.07.2014 року було здійснено вихід
державного виконавця за місцем
реєстрації боржника, проте встановлено
зі слів квартиронаймача ОСОБА_5, що він
там не проживає, інколи з'являється за
отриманням орендної плати та поштової
кореспонденції (а.с.75).

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів обізнаності боржника
про виклик державного виконавця від
04.07.2014 року, та необхідність його явки
на 11.07.2014 року, що також не
заперечується державним виконавцем в
поданні.

В апеляційній скарзі боржник зауважив,
що в період з 16 червня 2014 року по 21 липня
2014 року він був у відрядженні в
Луганській області (а.с.101-104) та не мав
можливості отримати виклик державного
виконавця від 04.07.2014 року й виконати
вимоги даного виклику.

Повернувшись з відрядження 22.07.2014 року
він отримав інформацію про наявність
виконавчого провадження №43709292 та
23.07.2014 року звернувся до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві з заявою в
якій висловив свою готовність щодо
виконання рішення суду про стягнення з
нього заборгованості, в зв'язку з чим
просив відкласти провадження
виконавчих дій терміном на 7 дні
(а.с.107-109).

Постановою державного виконавця від
24.07.2014 року відкладено провадження
виконавчих дій, через те, що боржник був
позбавлений можливості скористатися
правами, наданими йому Законом України
«Про виконавче провадження» внаслідок
несвоєчасного одержання документів
виконавчого провадження, що
підтверджується витягом з реєстру
поштових відправлень від 24.07.2014
(штрихкодовий ідентифікатор : 073).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що неявка до державного
виконавця за викликом та відсутність
за місцем реєстрації викликані
об'єктивними причинами й не є
свідченням ухилення боржника від
виконання рішення суду.

Крім того, законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Враховуючи те, що ні подання державного
виконавця, ні матеріали виконавчого
провадження не свідчать про ухилення
ОСОБА_2 від виконання рішення суду про
стягнення з нього на користь ПАТ
«Альфа-Банк» заборгованості як і не
свідчать про те, що ОСОБА_2 має намір
виїжджати за кордон, тому ухвала суду є
передчасною.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
не вбачає підстав для обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України, а тому
ухвала підлягає скасуванню з
постановленням нової про відмову в
задоволенні подання державного
виконавця.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 липня 2014 року скасувати
та постановити нову.

Відмовити головному державному
виконавцю Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Магді
СвітланіГригорівні в задоволені
подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань перед
Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк» відповідно до виконавчого
листа № 757/2913/13-ц виданого Печерським
районним судом м. Києва 06.06.2014 року.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :