Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :
головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Фазикош Г.В.,

при секретарі -
Чучка Н.В.,

з участю: позивача
-ОСОБА_1

представника
відповідача-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, від імені якого діє
представник ОСОБА_3, на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
18 вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивовано тим, що 13.02.1968 року між
сторонами було укладено шлюбу, від
якого народилася донька- ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є
повнолітньою. Спільне життя між
сторонами не склалося, шлюбні
відносини фактично припинені, з цих
підстав просила суд шлюбу розірвати.

14.01.2014 р. в порядку ст. 31 ЦПК
України позивачка подала заяву про
збільшення позовних вимог (а.с.9), в якій
зазначала, що сторони мають спільну
доньку ОСОБА_4, яка на даний час
навчається в «Ужгородському
національному університеті», є
студенткою 3-го курсу денного
відділення медичного факультету,
спеціальність «Лікувальна справа», на
яку вона несе певні витрати у зв'язку з
навчанням.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивачка просила стягнути
з відповідача аліменти на утримання
диньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, у розмірі 1500 грн. щомісячно,
починаючи з 30.12.2013 року до досягнення
нею 23 років.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 18.09.2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29.04.1993 року у
Золотарівській сільській раді
Хустського району, актовий запис
№10-розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої
дитини, що продовжує навчання у розмірі
1500 грн. щомісячно, починаючи з 14.01.2014
року до досягнення 23 років.

Вирішено питання про судові
витрати.

Відповідачем ОСОБА_2, в особі
представника ОСОБА_3, на вказане
рішення суду в частині стягнення
аліментів подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт посилається на неповне
з»ясування судом обставин справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права. При цьому
зазначає, що відповідач є працюючим,
отримує щомісячний дохід у виді
заробітної плати, на його утриманні
знаходиться його мати - пенсіонерка по
віку і стягнутий судом розмір
аліментів є значно великим для нього.

З цих підстав в апеляційному суді
просить рішення суду першої інстанції
в частині стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути
аліменти в частці від його заробітної
плати (доходу).

У судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, просив суд її задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
ній.

Позивач у судовому засіданні
доводи апеляційної скарги не визнала,
просила суд її відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
позивача та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду
оскаржується відповідачем лише в
частині стягнення аліментів, суд
перевіряє його законність і
обґрунтованість саме в цій частині.

Встановлено, що у ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 є спільна донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, актовий запис №103 (а.с.11). Шлюб
між сторонами розірвано.

Згідно довідки №02 від 09.01.2014 року
ОСОБА_4 є студенткою 3-го курсу денного
відділення медичного факультету
Ужгородського національного
університету, спеціальність
«Лікувальна справа» (а.с.10).

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв»язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов»язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати таку
допомогу.

Згідно ч.1 ст. 200 ЦПК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів
з урахуванням обставин, зазначених у
ст. 182 цього Кодексу.

Визначаючи розмір аліментів, суд
першої інстанції визначив їх у твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 грн.
щомісячно.

Однак, з даним висновком суду не
погоджується колегія суддів, виходячи
з наступного.

Колегія суддів встановила, що
даних про незадовільний матеріальний
дочки та незадовільний стан її
здоров»я матеріали справи не містять.

Відповідач в добровільному
порядку надає своїй повнолітній дочці
посильну матеріальну допомогу

Так, він безпосередньо через
банківські установи перераховував
дочці ОСОБА_4 грошові кошти, а саме:
17.08.20014 р. на суму-1200,00 грн., 22.06.2014 р.-1500,00
грн., 21.07.2014 р. -1204,00 грн., 02.05.2014 р.-1507,00
грн., 23.05. 2014 р.- 1500.00 грн. ( 17,18).

Згідно довідки виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгороді від 29.09.2014 року
ОСОБА_2 працює в КП «Водоканал
м.Ужгорода» з 01.12.2000 року на посаді
начальника водопровідної мережі, і
його щомісячна нарахована заробітна
плата за 6 місяців 2014 р. становить: за
березень, квітень - 3120 грн., травень-3138,27
грн.,червень-3165,07 грн., липень -3407,70 грн.,
серпень -3888,92 грн., з загальною сумою
сукупного доходу за цей період - 19830,96
грн. (а.с 35).

Мати відповідача - ОСОБА_5, якій
він матеріально допомагає є
пенсіонеркою по віку (а.с.36).

Даних про те, що відповідач має
які- небудь інші доходи, крім своєї
заробітної плати, позивачка суду не
надала, а апеляційним судом таких
доказів не добуто.

Колегія суддів зважує і на те, що
участь витратах на дитину на період
її навчання має нести і мати
дитини, тобто позивачка.

Суд першої інстанції зазначених
обставин не рахував, тому неправильно
стягнув з відповідача аліменти у
твердій грошовій сумі 1500 грн.
щомісячно, яку відповідач вважає для
нього завеликою і колегія з цим
погоджується.

З огляду на вищенаведене, колегія
змінює рішення суду першої інстанції,
стягує з відповідача щомісячно
аліменти, у розмірі 14 частини від його
заробітної плати (доходу), але не менше
ніж 30% від прожиткового мінімуму.

Згідно положень пп. 1 і 4 ч.1 ст.309
ЦПК України неповне з»ясування судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального права
є підставою для зміни судового
рішення.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.3,
309 ч.1 п. 4, 316, 317,319 ЦПК України, судова
колегія судової палати, -

Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені
якого діє представник ОСОБА_3-
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 18 вересня 2014
року в частині стягнення аліментів
змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
від всіх видів його заробітку (доходу),
але не менше ніж 30% від прожиткового
мінімуму для відповідного віку,
починаючи з 14 січня 2014 року і до
закінчення навчання ОСОБА_4, але не
довше ніж до досягнення нею 23-річного
віку.

Допустити негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за
один місяць.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді :