АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7558/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Решетнік М. О. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О.,
Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Бабушкінського районного суду від м.
Дніпропетровська від 27 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу № 167
«Фіалка», ОСОБА_3 про повернення
грошових коштів, списання
заборгованості, порушення
кримінальної справи та відшкодування
моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бабушкінського районного
суду від м. Дніпропетровська від 27
червня 2014 року в задоволенні позовних
вимог було відмовлено.

З таким рішенням не погодилась
позивачка, звернулась з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просила його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам закону.

Розглядаючи по суті даний спір, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачкою не надано доказів на
підтвердження невірного нарахування
їй заборгованості з оплати послуг з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій в сумі 905 грн.,
а тому дійшов висновку про відмову в
задоволенні вимог щодо повернення
вказаних грошових коштів.

Зазначений висновок суду відповідає
обставинам справи з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1.

ЖБК №167 "Фіалка" надає послуги з
утримання зазначеного житлового
будинку, споруд та прибудинкової
території. Для оплати вказаних послуг
на ім'я позивачки кооперативом
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Звертаючись з позовною заявою,
позивачка посилалась на те, що ЖБК № 167
«Фіалка» неправильно нараховує їй
заборгованість за свої послуги з
утримання будинку, споруд та
прибудинкових територій, вважає, що у
неї утворилась переплата, у зв'язку із
чим просить суд повернути їй
безпідставно сплачені нею та незаконно
нараховані грошові кошти у розмірі 905
грн.( з 1998 по 2005 р. - 502 грн., у 2009 році - 244
грн., у 2001 р. -159 грн.), списати
нарахований борг станом на 01 січня 2014р.
у розмірі 713,60 грн., за даними фактами
порушити кримінальну справу у
відношенні бухгалтера ЖБК-167 "Фіалка ",
ОСОБА_3, стягнути з відповідачів
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
ревізійною комісією ЖБК №167 "Фіалка"
проводилась перевірка правильності
нарахувань та здійснених платежів за
адресою позивачки за період з 01 січня
2005 по 31 травня 2012 р., про що складено акт,
в якому відмічено, що помилок та
порушень не було виявлено. (а.с.2,43)

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи №916/917-14
від 20 червня 2014р., отриманому в ході
здійснення досудового розслідування у
кримінальному провадженні №0001903,
внесеного до ЄРДР 18.03.2013р. за ознаками
ч.2 ст.191 КК України (2001р.) згідно заяви
позивачки про скоєний злочин
посадовими особами ЖБК-167 "Фіалка",
тарифи на послуги з утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій
підприємствам, які не належать до
комунальної власності територіальної
громади м.Дніпропетровська, а саме з
квартири АДРЕСА_1, тобто за місцем
проживання позивачки, за період з 01
січня 2005 р. по 31 грудня 2013р. нараховані
обґрунтовано відносно до рішень
загальних зборів ЖБК-167 "Фіалка".
Завищення тарифів, встановлених та
затверджених рішеннями загальних
зборів ЖБК-167 "Фіалка", на послуги з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій документально
не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4 ст.
60 ЦПК України обставини справи, які
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування; кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як в суді першої інстанції, так і під
час апеляційного розгляду позивачкою
не було надано належних доказів на
підтвердження того, що кооперативом
невірно нараховувалась заборгованість
з оплати послуг з утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій, а
отже висновок суду про відсутність
правових підстав для повернення
позивачці сплачених нею 905 грн. є
правильним.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. Кожна особа
має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
наведено в ст. 16 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про списання заборгованості в
сумі 713,60 грн. та порушення кримінальної
справи у відношення бухгалтера ЖБК №167
ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що зазначені вимоги не є
способом захисту цивільних прав та
інтересів.

Зазначений висновок суду першої
інстанції є правильним. А отже і доводи
апелянта у скарзі стосовно того, що
судом першої інстанції не з'ясовано з
яких обставин у неї утворилась
заборгованість за період з 2010 по 2013 рр.
в сумі 713,60 грн., є безпідставними та
такими, що не мають правового значення
для вирішення позовних вимог про
списання заборгованості.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що судом не досліджено механізм
встановлення тарифів на комунальні
послуги не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки оскарження розміру
таких тарифів не є предметом даного
спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи,
районним судом були виконані всі
вимоги процесуального закону, всебічно
перевірено обставини, спір вирішено у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права. Рішення є
обґрунтованим, з повним відображенням
обставин, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
правильними.

Оскільки доводи апеляційної
скарги та матеріали справи не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст.
309 ЦПК України підстави для скасування
вказаного судового рішення, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Бабушкінського
районного суду від м. Дніпропетровська
від 27 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: