З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
09 жовтня 2014 року Центральний
районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Дудник Г.С., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спростування
недостовірної інформації, захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування немайнової (моральної)
В лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, просив
визнати недостовірною та такою, що
порочить його честь, гідність та ділову
репутацію відомості, опубліковані на
сайті мережі інтернет «Новости N» та
зобов'язати відповідача спростувати
поширені відомості з приводу нібито
протиправних його дій на посаді
директора Миколаївської
загальноосвітньої школи соціальної
реабілітації, пов'язаних із
заподіянням учням тілесних ушкоджень,
зокрема таких, що призвели до смерті
одного з них, шляхом публікації
спростування на сайті «Новости N».
Також позивач просив зобов'язати
відповідача публічно вибачитись перед
ним за порушення прав і свобод та
відшкодувати немайнову шкоду у розмірі
В обґрунтування позову ОСОБА_2 послався
на ті обставини, що 28 січня 2012 року та 30
січня 2012 року на сайтах мережі інтернет
«Новости N» та «Преступности.нет»
вийшли публікації, в яких викладені
недостовірні відомості щодо
зловживання керівництвом
Миколаївської загальноосвітньої школи
соціальної реабілітації службовим
становищем та жорстокого відношення
педагогічного колективу до вихованців.
Крім цього, ОСОБА_3 звертався до
Уповноваженого Президента України з
прав дитини ОСОБА_4 з питання
протиправних дій персоналу школи,
пов'язаних із побиттям учнів та
трагічним наслідком, що потягло
комплексну перевірку учбового закладу
відповідними контролюючими органами.
Ухвалою Центрального районного суду
міста Миколаєва від 23 липня 2013 року до
участі в справі в якості другого
відповідача притягнутий власник сайту
«Новости N» - ТОВ «Наш город Николаев», а
ухвалою того ж суду від 07 жовтня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 роз'єднані в два
самостійні провадження, розгляд справи
продовжений в частині вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про спростування недостовірної
інформації, викладеної у письмовому
зверненні на ім'я Уповноваженого
Президента України з прав дитини
ОСОБА_4 та про відшкодування немайнової
Так, ОСОБА_2 в позові вказав, що
соціальний педагог Миколаївської
загальноосвітньої школи соціальної
реабілітації ОСОБА_3 у своєму зверненні
від 12 грудня 2011 року на ім'я
Уповноваженого Президента України з
прав дитини ОСОБА_4 виклав, зокрема,
наступні відомості: «… Работая в этой
школе три месяца, я стал свидетелем
противоправных и противозаконных
действий по отношению к детям со
стороны работников школы во главе с
директором. Некоторые воспитатели
позволяют себе бить детей, в основном
это дети, у которых нет родителей.
Директором школы такие противоправные
действия покрываются… Но самое
возмутительное то, что летом умер
ученик седьмого класса, ІНФОРМАЦІЯ_1,
сирота. Опекуном его являлся директор.
Ребенок жаловался на боли в спине, но
ему никто не верил из работников школы.
Спал сидя около полугода. Медицинскую
помощь оказывать не спешили. Но, когда
его все-таки показали врачам, медицина
оказалась бессильна. Ребенок умер…
Поэтому, я решил, ОСОБА_4, перед Вашей
поездкой в школу, поделиться с Вами
информацией и фактами противозаконий,
которые чинят работники школы.
Директор в том числе, который вообще
взял на себя право решать судьбы детей.
Имею доказательства и факты…» Така
інформація не відповідає дійсності і
порушує честь, гідність та ділову
репутацію як школи, так і її директора.
На дане звернення відповідача було
призначено перевірку для проведення
якої 25 січня 2012 року створено комісію у
складі працівників управління освіти і
науки облдержадміністрації, служби у
справах дітей облдержадміністрації,
ВКСМД УМВС України в Миколаївській
області, центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді, управління
охорони здоров'я облдержадміністрації,
лабораторії практичної психології та
соціальної роботи МОІППО. У такий
спосіб оспорювані недостовірні
відомості стали відомі всім членам
комісії. Проте в ході перевірки ОСОБА_3
пояснив що особисто свідком чи
очевидцем викладених у зверненні
фактів він не являється і таких осіб не
знає. Прикладів протиправної поведінки
будь-кого з працівників школи навести
не зміг, окрім посилання на смерть
неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Проведеними перевірками встановлені
факти надання неповнолітньому ОСОБА_6
необхідної медичної допомоги, у тому
числі із залученням фахівців інституту
нейрохірургії м. Києва, а тому
твердження ОСОБА_3 в цій частині також
не відповідають дійсності. Як на
правові підстави позову позивач
послався на ст. 48 Закону України «Про
інформацію», ст. 23, 277, 280, 297, 299, 1167 ЦК
07 жовтня 2014 року представник позивача
уточнив порядок поновлення прав свого
довірителя, просив про покладення на
відповідача обов'язку спростувати
недостовірну інформацію, викладену в
письмовому зверненні від 12 грудня 2011
року у спосіб її розповсюдження, а саме,
шляхом направлення письмового
спростування на ім'я Уповноваженого
Президента України з прав дитини.
В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав, підтвердив
викладені в позовній заяві обставини.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку.
Відомостей про поважність причин
неявки відповідача в судове засідання
матеріали справи не містять.
Суд ухвалив про заочний розгляд справи
в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на
підставі наявних в ній даних та
Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, суд
встановив наступні факти та відповідні
Миколаївська загальноосвітня школа
соціальної реабілітації створена і діє
на підставі Постанови КМУ від 13 жовтня
1993 року № 859 «Про організацію
діяльності загальноосвітніх шкіл
соціальної реабілітації та
професійних училищ соціальної
реабілітації та Положення про
загальноосвітню школу соціальної
Керівництво навчальним закладом
здійснює директор ОСОБА_2 (позивач у
справі) на підставі контракту,
укладеному з Міністерством освіти і
науки України на строк з 20 жовтня 2009
року по 20 жовтня 2014 року (а.с. 50-53).
Як слідує з рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 10
травня 2012 року (а.с. 103, 104),
постановленому в цивільній справі №
1423/3833/2012 р., ОСОБА_3 наказом № 174-к від 06
вересня 2011 року прийнятий на посаду
соціального педагога відповідно до
восьмого тарифного розряду
Миколаївської загальноосвітньої школи
соціальної реабілітації на термін з 07
вересня 2011 року по 31 травня 2012 року за
умови подальшого навчання для
отримання кваліфікації спеціаліст.
Цим же судовим рішенням встановлена
невідповідність дійсності обставин,
викладених ОСОБА_3 в письмовому
зверненні на ім'я Уповноваженого
президента України з прав дитини.
Такого висновку суд дійшов на підставі
довідки управління освіти і науки
Миколаївської облдержадміністрації
від 02 лютого 2012 року, наданої за
результатами комісійного розгляду
обставин, викладених у зверненні
Так, у зверненні ОСОБА_3 від 12 грудня 2011
року (а.с. 32) на ім'я ОСОБА_4 (як слідує з
обставин справи Павленка) викладене
«… Работая в этой школе три месяца, я
стал свидетелем противоправных и
противозаконных действий по отношению
к детям со стороны работников школы во
главе с директором. Некоторые
воспитатели позволяют себе бить детей,
в основном это дети, у которых нет
родителей. Директором школы такие
противоправные действия покрываются…
Но самое возмутительное то, что летом
умер ученик седьмого класса,
ІНФОРМАЦІЯ_1, сирота. Опекуном его
являлся директор. Ребенок жаловался на
боли в спине, но ему никто не верил из
работников школы. Спал сидя около
полугода. Медицинскую помощь оказывать
не спешили. Но, когда его все-таки
показали врачам, медицина оказалась
бессильна. Ребенок умер… Поэтому, я
решил, ОСОБА_4, перед Вашей поездкой в
школу, поделиться с Вами информацией и
фактами противозаконий, которые чинят
работники школы. Директор в том числе,
который вообще взял на себя право
решать судьбы детей. Имею
доказательства и факты…»
Вирішуючи питання щодо визнання
викладених відомостей такими, що не
відповідають дійсності і принижують
честь, гідність та ділову репутацію
позивача, суд виходить з наступного.
Невідповідність дійсності викладених
у зверненні ОСОБА_3 відомостей
установлена судовим рішенням, що
набрало законної сили.
Такі спірні вислови як: «...я стал
свидетелем противоправных и
противозаконных действий по отношению
к детям со стороны работников школы во
главе с директором. Некоторые
воспитатели позволяют себе бить
детей… Директором школы такие
противоправные действия покрываются…
Директор, в том числе, который вообще
взял на себя право решать судьбы
детей…» у контексті звинувачень у
настанні смерті одного з вихованців,
суд вважає такими, що порочать честь та
гідність позивача. Такий вислів прямо
спрямований на обвинувачення певного
кола осіб, у даному випадку
педагогічного складу Миколаївської
загальноосвітньої школи соціальної
реабілітації, не є виключно критикою їх
дій та тягне формування в усвідомленні
заявлених обставин такими, що, нібито,
Разом з тим, Пленум Верховного Суду
України в постанові від 26 грудня 1997
вказав, що згідно з роз'ясненнями,
даними у п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28 вересня
1990 р. N 7, звернення громадянина до
правоохоронних органів про захист
своїх прав від неправомірних дій інших
осіб, у тому числі показання свідка під
час попереднього слідства, не може
вважатись поширенням неправдивих
З матеріалів справи слідує, що
відповідач, як соціальний педагог
Миколаївської загальноосвітньої школи
соціальної реабілітації, оскаржував
правомірність застосовуваних
педагогічним складом виховних заходів,
яким одночасно надавав негативну
характеристику і прохав про перевірку
певних фактів, в тому числі щодо
причетності до вчинення злочину.
Оскільки Уповноважений президента
України, як представник державної
влади, є особою, яка згідно закону
уповноважена організувати перевірку
викладених у зверненні на його ім'я
обставин (п/п 7 п. 4 «Положення про
Уповноваженого Президента України з
прав дитини», затвердженого Указом
Президента України № 811/2011 від 11 серпня
2011 року), суд доходить висновку про те,
що в даному випадку факт поширення
відповідачем відомостей, що принижують
честь, гідність та ділову репутацію
позивача серед інших осіб відсутній, а
тому відсутні правові підстави для їх
Крім того, позивач, як фізична особа,
яка займає керівну посаду навчального
закладу, повинний бути готовим до
підвищеного інтересу до його
У зв'язку з відсутністю підстав для
застосування заходів до поновлення
цивільного права чи інтересу ОСОБА_2,
спрямованих на захист честі, гідності
чи ділової репутації, не підлягають
задоволенню також вимоги в частині
відшкодування немайнової (моральної)
Таким чином, у задоволенні позову слід
В силу ст. 88 ЦПК України у зв'язку з
відмовою в позові судові витрати
позивача присудженню за рахунок
відповідача не підлягають. Відомостей
про судові витрати відповідача
матеріали справи не містять.
Керуючись ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 224, 225 ЦПК
України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Центрального районного суду м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання його копії. Апеляційну
скаргу на рішення може бути подано
позивачем до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
Суддя