Провадження № 2/639/485/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.

за участю секретаря - Олійника
Я.С., Девіченської Д.О.,Венглюк Т.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи :
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області , ОСОБА_3 , ОСОБА_4,
яка дії також в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 про визнання
самовільно побудованих житлових і
нежитлових будівель такими, що не
відповідають будівельним нормам та
державним стандартам , відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 , треті особи :
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області , ОСОБА_3 , ОСОБА_4,
яка діє також в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 про визнання
самовільно побудованих житлових і
нежитлових будівель такими, що не
відповідають будівельним нормам та
державним стандартам , відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_2 Відповідач ОСОБА_2
проживає за адресою : АДРЕСА_1 і є
сусідом позивача. Протягом останніх
років відповідач звів декілька
житлових і нежитлових будівель,
знищуючи і псуючи його майно, у зв'язку
з чим позивач зазнав матеріальних
збитків та моральної шкоди. Окрім того,
діями відповідача заподіяно шкоду
здоров'ю ОСОБА_1, оскільки на зауваження
позивача щодо незаконності зведення
житлових і нежитлових будівель та
невідповідності їх технічним нормам,
ОСОБА_2 реагував неадекватно. Внаслідок
постійних сварок, погроз, виказування
на адресу позивача з боку відповідача
нецензурної лайки, у ОСОБА_1 суттєво
погіршилося самопочуття, що призвело
до поміщення позивача на стаціонарне
лікування до Комунального закладу
охорони здоров'я Спеціалізований
диспансер радіаційного захисту
населення. Самовільне будівництво
ОСОБА_2 споруд, без урахування
державних стандартів та будівельних
норм частково перекрило відтік води, що
призвело до затоплення майна позивача
та пошкодження господарських
приміщень ОСОБА_1, часткового порушення
цілісності даху, що призвело, в свою
чергу, до знищення бджіл, які
перебували в цьому приміщенні. При
самовільному збільшенні житлової
площі , а саме під час будівництва даху
ОСОБА_2 відрізав позивачу
енергопостачання, порушив систему
водовідведення, що призвело до
затоплення квартири ОСОБА_1 Для
проведення робіт з підключення
квартири позивача до мережі
енергопостачання ОСОБА_1 був змушений
викликати спеціалізовану бригаду.
Вказаними діями відповідача було
знищено чотири вулика із бджолами
,зіпсовані шпалери , відрізані 29 метрів
дроту ,знищено продукти харчування,
також виникла необхідність
незапланованої оплати поїздок на таксі
в лікарню та оплати лікування: 800 грн.
МРТ , 150 грн. - УЗД, окрім того, внаслідок
довгострокового лікування у різних
лікарнях м. Харкова позивач отримав ІІ
групу інвалідності. ОСОБА_1 просить суд
визнати самовільно побудовані житлові
і нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1
такими, що не відповідають будівельним
нормам та державним стандартам,
стягнути з ОСОБА_2, на користь позивача
7950 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 10 000 грн. в
рахунок компенсації моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_6 позов підтримали
ОСОБА_1 пояснив, що внаслідок
незаконних дій відповідача звертався
до міліції, однак працівники РВ не
встановили в діях ОСОБА_2 злочину.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 у
судовому засіданні проти позову
заперечували в повному обсязі
,посилаючись на рішення Жовтневого
районного суду від 17.10.2013 року про
визнання права власності за ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1 ,яке вступило в
законну силу, вважали позов
необґрунтованим та безпідставним.

Належним чином повідомлений
представник третьої особи Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, заяви
про розгляд справи за його відсутності
до суду не подавав.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась подала до суду заяву, в
якій проти позову заперечувала,
просила у задоволенні позову
відмовити, розглядати справу за її
відсутності.

Третя особа ОСОБА_4, яка діє також в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 у
судовому засіданні проти позову ОСОБА_1
заперечувала, посилаючись на його
безпідставність

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
представника відповідача, третю особу
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 17.10.2013 року ,яке набрало
законної сили, позовну заяву ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка діє також в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до
Харківської міської ради про визнання
права власності на нерухоме майно
задоволено, визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.54-56).

Вказаним вище рішенням встановлено, що
згідно Технічного висновку ВАТ
«Харківреконструкція», складеного у
липні 2013 року, загальна площа
двокімнатної квартири до
реконструкції складала 30,3 кв.м. На
теперішній час позивачами зі сторони
головного фасаду та з його торця
збудована одноповерхова прибудова. Під
час будівництва прибудови в квартирі
було виконано перепланування
приміщень. В результаті будівництва
утворилася чотирьох кімнатна
ізольована квартира, загальна площа
якої становить 83,5 кв.м., а житлова - 45,6
кв.м.

Даним висновком встановлено, що
основні конструкції в межах квартири
АДРЕСА_1 знаходяться в задовільному
технічному стані. Будівельні
конструкції прибудови відповідають
умовам міцності, надійності та
стійкості. Виконане перепланування
АДРЕСА_1 не вплинуло негативно на
технічний стан основних будівельних
конструкцій житлового будинку.
Перепланування спірної квартири не
суперечить діючим будівельним,
пожежним та санітарним нормам.
Збереження самочинно виконаного
перепланування квартири АДРЕСА_1
можливо узаконити у встановленому
законом порядку.

Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Суд вважає безпідставними посилання
позивача , як на належний доказ, листи
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області № 7/20-1846 від 19.03.2013
р. № 7/20-2877 від 15.05.2013 р., № 7/20-7555 від 25.11.2013
р., відповідно до яких забудовник
ОСОБА_2 не звертався до інспекції з
дозволом на будівництво житлових і
нежитлових приміщень, оскільки
зазначеним вище рішенням Жовтневого
районного суду м. Харкова від 17.10.2013
року , встановлено, що самочинне
будівництво прибудови до квартири
АДРЕСА_1 відповідає будівельним,
архітектурним, санітарним, екологічним
та іншим нормам і правилам, державним
стандартам, та будівництво не порушує
права інших осіб.

У судовому засіданні 22.08.2014 року
представник позивача ОСОБА_8 пояснила
суду, що позивачеві відомо про
ухвалення вказаного судового рішення
та він не заперечує проти визнання
права власності на вказане нерухоме
майно за відповідачем по даній справі
ОСОБА_2

Враховуючи викладене вище, суд не
вбачає законних підстав для
задоволення позовних вимог щодо
визнання самовільно побудованих
житлових і нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_1 такими, що не
відповідають будівельним нормам та
державним стандартам.

Суд не вбачає підстав для задоволення і
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 7950 грн. та
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 10 000 грн. ,виходячи з
наступного.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України,
виходячи з принципу диспозитивності
цивільного судочинства, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позовних вимог, на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі .

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані на підставі яких
, суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що мають
значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

У судовому засіданні позивачем та його
представником не надано суду жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження заподіяння ОСОБА_1 діями
відповідача матеріальної шкоди у
розмірі 7950 грн. та моральної шкоди у
розмірі 10 000 грн.

Аналізуючи наведені вище обставини та
досліджені у судовому засіданні докази
, суд приходить до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення необґрунтованого позову
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 57, 60,61, 88, 208,209, 212 -215
ЦПК України , ст.ст. 319, 321, 1166, 1167 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.М.Гаврилюк