Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), Кожух О.А.,
Кондора Р.Ю., при секретарі Марчишаку
Ю.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Виноградівського районного суду від 13
серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган
опіки та піклування Виноградівської
РДА, про надання дозволу на оформлення
проїзних документів для дітей на
тимчасовий виїзд за кордон без згоди
батька,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з даним позовом, посилаючись на те,
що з 20.07.2002 року перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Указаний шлюб розірвано рішенням
Виноградівського районного суду від
27.02.2014 року.

Від цього шлюбу в них є двоє дітей -
дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із
позивачкою.

Вказувала, що має намір забезпечити
відпочинок та оздоровлення дітей в
Угорщині та Росії, однак відповідач
відмовляється дати згоду на
виготовлення дітям проїзних
документів та дозвіл на тимчасовий
виїзд за кордон.

Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_3
просила суд постановити рішення, яким
надати їй дозвіл на виготовлення
проїзних документів для доньок та
дозвіл на виїзд з дітьми за кордон без
згоди батька строком на п'ять років.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 13 серпня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Ухвалено надати
дозвіл ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4
на виготовлення проїзних документів
для неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 та на їх в'їзд до держав Угорщини
та Російської Федерації з метою
лікування та відпочинку з дня набрання
рішенням законної сили по 24.08.2015 року.

Відповідач дане рішення не оскаржив.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_3 посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання
про зміну рішення місцевого суду та
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін та їх
представників, які належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд керуючись
принципом диспозитивності, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України
викладених в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку", перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції не роблячи висновків
щодо неоскарженої частини судового
рішення.

Оскільки рішення суду відповідач не
оскаржив, апеляційний суд перевіряє
законність рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги ОСОБА_3 у частині вимог щодо часу
перебування за межами України, мети
виїзду та держав прямування.

Згідно абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857 оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Проїзний документ на дитину
оформляється на термін три роки або до
досягнення нею 18-річного віку.

Статтею 141 Сімейного кодексу України
визначено рівність прав і обов'язків
батьків відносно дітей.

Матеріалами справи встановлено, що з
20.07.2002 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Указаний шлюб розірвано рішенням
Виноградівського районного суду від
27.02.2014 року.

Від цього шлюбу в них є двоє дітей -
дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із
позивачкою.

Позивачка має намір забезпечити
відпочинок та оздоровлення дітей в
Угорщині та Росії, однак відповідач у
добровільному порядку відмовляється
надати згоду на виготовлення дітям
проїзних документів та дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон.

З висновку органу опіки та піклування
Виноградівської РДА від 23.07.2014 року
видно, що цей орган вважає доцільним
надання позивачці дозволу на
оформлення паспорта та проїзних
документів для дітей та тимчасовий
виїзд за кордон без згоди батька
малолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно п. 5 Постанови КМ України «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» від 27 січня 1995 р. № 57 виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі осіб, які
уповноважені обома батьками,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою обох батьків із
зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі.

Вирішуючи спір між сторонами, судом
першої інстанції вірно враховано
зазначену позивачем мету поїздки
(відпочинок та лікування), держави
прямування (Угорщина та Російська
федерація).

Разом з тим місцевий суд, визначаючи
часовий проміжок перебування у цих
країнах, встановив занадто малий строк
перебування за межами України, не
врахувавши порядку набрання рішенням
законної сили, можливості його
апеляційного оскарження та часу для
розгляду справи в апеляційній
інстанції.

Також суд не вказав у супроводі яких
осіб має здійснюватися виїзд дітей за
кордон.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 309 ЦПК
України слід змінити, визначивши час
перебування за межами України протягом
трьох років та зазначивши, що виїзд
дітей до держав прямування має
здійснюватися в супроводі матері
ОСОБА_3 або уповноваженої нею особи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Виноградівського районного
суду від 13 серпня 2014 року - змінити,
виклавши абзац другий резолютивної
частини рішення в наступній редакції:

Надати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення
проїзних документів дітям: ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, без
згоди батька ОСОБА_4.

Надати дозвіл на виїзд дітей ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 до Угорщини і Російської
федерації з метою лікування та/або
відпочинку в супроводі матері ОСОБА_3
або уповноваженої нею особи без згоди
батька ОСОБА_4, протягом трьох років з
дня набрання цим рішенням законної
сили.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: