28.08.2014 Справа № 756/8443/14-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Ун. № 756/8443/14-ц
Справа №2/756/3634/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді
О.В. Диби

Секретарі І.В. Свинаренко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» про визнання кредитного договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до
відповідача про визнання кредитного
договору недійсним, в якому зазначив,
що 22.05.2008 року між ВАТ «Універсал банк»,
правонаступником якого є відповідач та
позивачем було укладено кредитний
договір №096-2008-1615, відповідно до умов
якого позивачу було надано кредит в
сумі 17 260,00 доларів США зі сплатою 12,45%
річних на споживчі цілі строком до
10.05.2038 року, та кредитний договір
№096-2008-1616 відповідно до умов якого
відповідач надав позивачу кредит в
сумі 27 000,00 доларів США зі сплатою 13,45%
річних на споживчі цілі строком до
10.05.2028 року. Позивач вважає, що при
підписанні зазначених вище кредитних
договорів відповідачем були порушені
права позивача як споживача фінансових
послуг через невиконання відповідачем
вимог Цивільного кодексу України та
Закону України «Про захист прав
споживачів», крім того, вказані
кредитні договори містять
несправедливі та дискримінаційні
умови, положення договорів надають
значну перевагу відповідачу, що
позбавляє позивача значного обсягу
його прав, одночасно встановлюючи
жорсткі обов'язки та відповідальність
для позивача. Вказував на те, що однією
із підстав для задоволення його
позовних вимог є те, що йому не було
роз'яснено відповідачем можливих
наслідків коливання курсу гривні по
відношенню до долара США, а підвищення
курсу долара США та необхідність
сплати кредитних коштів саме в
іноземній валюті поставило позивача в
скрутне матеріальне становище.

На підставі викладеного, позивач
просить суд визнати недійсними
кредитні договори №096-2008-1615 та №096-2008-1616
від 22.05.2008 року про надання споживчого
кредиту, привести сторони зазначених
кредитних договорів в первісне
становище шляхом зобов'язання позивача
повернути відповідачу грошові кошти в
сумі 15 251,00 доларів США, розстрочити
порядок погашення боргу в сумі 15 251,00
доларів США на термін 36 місяців з
моменту набранням рішенням в даній
справі законної сили по 423,64 доларів США
щомісяця з правом дострокового
погашення та стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати по
справі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
надала суду заперечення проти позову,
згідно яких просила в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.
Також зазначила, що укладені між банком
та позивачем кредитні договори
відповідають вимогам чинного
законодавства України та вільному
волевиявленню сторін, а тому виконання
зобов'язань за кредитними договорами
підлягають виконанню позивачем
відповідно до їх умов. Крім цього
просив застосувати строки позовної
давності.

Заслухавши думку представника
позивача та представника відповідача,
повно та всебічно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 096-2008-1615 від 22.05.2008
року в іноземній валюті в сумі 17 260,00
доларів США, що дорівнює еквівалентну
за курсом НБУ на день укладання
договору 83 711,00 грн. зі сплатою 12,45 %
річних зі строком повернення до 10.05.2038
року (а.с.15-17).

Крім того, 22.05.2008 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 096-2008-1616 в
іноземній валюті в сумі 27 000,00 доларів
США, що дорівнює еквівалентну за курсом
НБУ на день укладання договору 130 950,00
грн. зі сплатою 13,45 % річних зі строком
повернення до 10.05.2028 року (а.с.12-14).

Відповідно до п.1.1 кредитних договорів
№096-2008-1615 та №096-2008-1616 від 22.05.2008 року
позивач зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути кредит, а також сплатити
проценти за користування кредитом в
розмірах, порядку, на умовах та в
строки, визначені кредитними
договорами.

Пунктом 5.3.1 кредитних договорів
№096-2008-1615 та №096-2008-1616 від 22.08.2008 року
визначено, що позивач має належним
чином виконувати взяті на себе
зобов'язання за вказаними кредитними
договорами, використовувати кредит на
цілі, визначені в п.1.3 кредитних
договорів.

Відповідач свої зобов'язання за
спірними кредитними договорами
виконав в повному обсязі та надав
позивачу на умовах визначених
укладеними між ними договорами суму
коштів.

Згідно з п.8.5 кредитних договорів
№096-2008-1615 та №096-2008-1616 від 22.05.2008 року
позивач підтверджує, що розуміє
наслідки настання валютних ризиків за
кредитом в іноземній валюті та йому
повідомлена інформація щодо методики
визначення курсів і комісій, пов'язаних
з конвертацією валюти.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню.

Однак, позивач свої зобов'язання за
кредитними договорами не виконав.

У відповідності із ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 203 ЦК України встановлено
вичерпний перелік підстав, яз яких
правочин може бути визнаний недійсним.
Зокрема, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам
суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати
його внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав і з наслідками,
передбаченими законом.

Згідно положень ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» договір
про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Перед укладенням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
зобов'язаний повідомити споживача у
письмовій формі про: особу та
місцезнаходження кредитодавця;
кредитні умови, зокрема: мету, для якої
споживчий кредит може бути витрачений;
форми його забезпечення; наявні
форми кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, в тому числі між
зобов'язаннями споживача; тип
відсоткової ставки; суму, на яку кредит
може бути виданий; орієнтовну сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, його
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення тощо); строк, на
який кредит може бути одержаний;
варіанти повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги; можливість дострокового
повернення кредиту та його умови;

Кредитодавець не має права вимагати
від споживача відомостей, які не
стосуються визначення його
платоспроможності та не є необхідними
для надання споживчого кредиту.

Договір про надання споживчого кредиту
укладається у письмовій формі, один з
оригіналів якого передається
споживачеві. Обов'язок доведення того,
що один з оригіналів договору був
переданий споживачеві, покладається на
кредитодавця.

У договорі про надання споживчого
кредиту зазначаються: сума кредиту;
детальний розпис загальної вартості
кредиту для споживача; дата видачі
кредиту або, якщо кредит
видаватиметься частинами, дати і суми
надання таких частин кредиту та інші
умови надання кредиту; право
дострокового повернення кредиту;
річна відсоткова ставка за кредитом;
інші умови, визначені законодавством.

У договорі про надання споживчого
кредиту може зазначатися, що
відсоткова ставка за кредитом може
змінюватися залежно від зміни
облікової ставки Національного банку
України або в інших випадках. Про зміну
відсоткової ставки за споживчим
кредитом споживач повідомляється
кредитодавцем письмово протягом семи
календарних днів з дати її зміни. Без
такого повідомлення будь-яка зміна
відсоткової ставки є недійсною.

Стаття 18 Закону України «Про захист
прав споживачів» передбачає визнання
недійсними умов договорів, що
обмежують права споживача.

Відповідно до положень вказаної статті
Закону продавець (виконавець, виробник)
не повинен включати у договори із
споживачем умови, які є
несправедливими. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначений
приблизний (невичерпний) перелік
несправедливих умов договору, зокрема,
встановлення жорстких обов'язків
споживача, тоді як надання послуги
обумовлене лише власним розсудом
виконавця; установлення обов'язкових
для споживача умов, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору.

Також суд звертає увагу на те, що перед
підписанням позивачем кредитних
договорів №096-2008-1615 та №096-2008-1616 від
22.05.2008 року, позивач був ознайомлений в
письмовій формі з інформацією про
умови кредитування відповідно до п.8.5
спірних договорів. Таким чином,
позивач, підписавши спірні кредитні
договори засвідчив те, що всі умови
договорів йому зрозумілі і він вважає
їх справедливими по відношенню до
нього.

Крім того, позивачем не надано належних
та допустимих доказів, які дають
підстави вважати, що кредитні договори,
укладені між сторонами є
несправедливими до позивача, оскільки
при підписанні договорів позивач мав
реальну можливість ознайомитись з
умовами договорів і за умови
непогодження з їх положеннями -
відмовитися від їх укладення.

Суд також звертає увагу на те, що з
травня 2008 року по червень 2014 року
(момент звернення позивача до суду із
позовом) позивач намагався виконувати
умови укладених договорів, що свідчить
про погодження з їх умовами протягом
шести років.

При підписанні вказаних договорів, всі
передбачені чинним законодавством
вимоги для укладення договорів були
дотримані, договори містять всі
передбачені чинним законодавством
відомості, дотримано всіх вимог щодо
змісту та форми їх укладення, а тому не
вбачається підстав стверджувати про
невідповідність їх умов вимогам
законодавства, на що позивач
посилається у своїй позовній заяві.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 203, 215, 1054 ЦК України, Законом
України «Про захист прав споживачів»,
ст. ст. 10, 57-61,79,88, 208 - 209, 212-215, 218, ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» про визнання
кредитного договору недійсним -
відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення через Оболонський
районний суд м. Києва. У разі якщо особи,
які беруть участь у справі не були
присутні під час ухвалення рішення,
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з моменту
його отримання.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження

Суддя:

О.В. Диба