АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №759-5309/14 № апеляційного
провадження:22-796-9091 Головуючий у суді
першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Кур’яти Віталія Васильовича -
представника Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 травня 2014 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 27 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК»
заборгованість за кредитним договором
№ 33.3/АА-00023.08.2 від 02 липня 2008 року, що
складається з: 4987,05 дол. США - сума
простроченої заборгованості по
кредиту; 1666,56 дол. США - сума
простроченої заборгованості за
відсотками; 5000,00 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту; 2500,00 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення процентів по
кредиту; 1752,12 грн. - сума 3 % від суми
простроченого кредиту; 584,43 грн. - сума 3 %
річних від суми прострочених процентів
по кредиту, та судові витрати в розмірі
630,19 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
Кур’ята В.В. - представник ПАТ «РОДОВИД
БАНК» подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову в
повному обсязі, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилися, хоча були повідомлені про
час та місце розгляду справи належним
чином., про причини неявки суду не
повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів вважає за
можливе слухати справу у відсутність
осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у січні 2014 року
позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідачів, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що
02.07.2008 р. між ВАТ «Родовід Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк») та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 33.3/АА-00023.08.2 про
відкриття кредитної лінії на загальну
суму 11312,00 доларів США зі строком
погашення до 02.07.2013 р. зі сплатою 13.50 %
відсотків річних за його користування,
який за згодою сторін був збільшений до
16 % річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, між банком та ОСОБА_5
укладено договір поруки від 02.07.2008 року.

ОСОБА_4 кошти отримав, однак договірні
зобов'язання, передбачені кредитним
договором в частині повернення кредиту
та сплати процентів за користування
наданими коштами, не виконав, що надає
банку право вимагати дострокового
повернення кредиту, стягнення
заборгованості та штрафних санкцій.

Просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість у розмірі
6653,61 доларів США та 455112,17 грн.

Судом встановлено, що 02.07.2008 р. між ВАТ
«Родовід Банк» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 33.3/АА-00023.08.2, за
умовами якого банк зобов'язувався
надати останньому кредит у розмірі
11312,00 доларів США зі сплатою 13,50 %
відсотків річних за його користування,
зі строком погашення до 02.07.2013 р., а
відповідач зобов'язувався погашати
кредит, сплачувати відсотки за
користування отриманими коштами (а.с.
7-10).

З метою забезпечення виконання
кредитного договору, 02.07.2008 року між ВАТ
«Родовід Банк» та ОСОБА_5 було укладено
договір поруки, за яким останній взяв
на себе зобов'язання відповідати перед
банком за виконання ОСОБА_4 його
обов'язків за кредитним договором №
33.3/АА-00023.08.2 від 02.07.2008 р., а також
відповідати за всіма додатковими
угодами, які можуть бути укладені до
закінчення строку дії кредитного
договору (а.с. 16-17).

8 жовтня 2008 року між ВАТ «Родовід
Банк» та ОСОБА_4 укладено договір про
внесення змін до кредитного договору №
33.3/АА-00023.08.2 від 02.07.2008 р., за умовами
якого процентну ставку за кредитом
збільшено до 16 % річних (а.с. 80).

10 лютого 2009 року між ВАТ «Родовід Банк»
та ОСОБА_4 укладено додатковий договір
№ 2 до кредитного договору №
33.3/АА-00023.08.2 від 02.07.2008 р., за умовами
якого внесено зміни до п. 3.1.1.
кредитного договору, - погашення
заборгованості за кредитом та
нарахованими процентами буде
здійснюватись відповідно до графіку
платежів (додаток № 2 до кредитного
договору) (а.с. 17, 18).

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ
«Родовід Банк» перейменовано на ПАТ
«Родовід Банк».

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

За умовами кредитного договору (п. 3.6.),
за порушення строків повернення
кредитів чи сплати процентів,
сплачувати банку за кожний день
прострочення пеню у розмірі 1,6 % від
суми простроченої заборгованості.

Судом встановлено, що ВАТ «Родовід
Банк» умови кредитного договору
виконав в повному обсязі, однак
відповідач свої зобов'язання по
кредитному договору належним чином не
виконав, що призвело до утворення
заборгованості та надає банку право на
дострокове повернення кредиту,
стягнення заборгованості.

Протягом дії кредитного договору
ОСОБА_4 несвоєчасно та не в повному
обсязі сплачував залишок
заборгованості по кредиту та відсотки
за користування кредитом.

Як вбачається з розрахунку, наданого
позивачем, станом на 24.12.2013 р.
заборгованість по кредиту становить
6653,61 доларів США та 455112,17 грн., яка
складається з:

4987,05 дол. США - сума простроченої
заборгованості по кредиту;

1666,56 дол. США - сума простроченої
заборгованості за відсотками;

339555,12 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по кредиту;

113220,50 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення процентів по кредиту;

1752,12 грн. - сума 3 % від суми
простроченного кредиту;

584,43 грн. - сума 3 % річних від суми
прострочених процентів по кредиту (а.с.
30-34).

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що відповідачі
позов визнали, але просили зменшити
суму нарахованої пені з урахуванням їх
важкого фінансового становища.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Частково задовольняючи позовні вимоги
та зменшуючи розмір пені, суд першої
інстанції виходив з того, що розмір
збитків не відповідає сумі нарахованої
позивачем пені, враховуючи при цьому
розмір залишку заборгованості, бажання
відповідачів погасити борг та їх
матеріальний стан.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що суд
першої інстанції не врахував положення
ч. 3 ст. 551 ЦК України, та зменшив розмір
пені, нарахованої в порядку ст. 625 ЦК
України, оскільки ці доводи не
ґрунтуються на законі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовної заяви, сума пені, яку позивач
просив стягнути з відповідачів,
нарахована позивачем на підставі п.3.6
кредитного договору, а не на підставі
ст. 625 ЦК України.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що відповідачами не доведено
свого тяжкого матеріального стану,
який би був підставою для зменшення
розміру пені та не подавали відповідну
заяву про зменшення такого розміру,
оскільки, зазначені доводи
спростовуються матеріалами справи.

За аналізом положень ст. 551 ЦК України,
частина 3 статті дозволяє зменшити
розмір неустойки за рішенням суду за
наявності кількох умов: а) якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
заподіяних невиконанням зобов'язання
збитків; б) за наявності інших обставин,
що мають істотне значення. При цьому
судом має братися до уваги ступінь
виконання зобов'язання боржником,
майновий стан сторін, які виступають у
зобов'язанні.

Судом встановлено, що відповідачі
позов визнали та просили зменшити
розмір неустойки, враховуючи їх
матеріальний стан та розмір
заборгованості за основним
зобов'язанням.

Як вбачається з розрахунку, розмір пені
значно перевищує розмір
заборгованості - при заборгованості за
основним зобов'язанням в розмірі 4987,05
доларів США, нарахована пеня в розмірі
339555,12 грн. пеня за несвоєчасне
погашення процентів по кредиту
нарахована в розмірі 113220,50 грн. при
заборгованості по відсоткам в розмірі
1666,56 дол. США.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про зменшення розміру пені.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кур’яти Віталія
Васильовича - представника Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 27 травня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді