Справа № 161/9010/14-ц
Провадження № 6/161/433/14
У Х В А Л А

24 липня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого –
судді

Кихтюка Р.М.,

при секретарі –

Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцьку
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області звернувся в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі ДВС Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області перебуває
виконавчий лист № 161/17524/13-ц, виданий
Луцьким міськрайонним судом в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

10.02.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, однак ОСОБА_1
ухиляється від покладених на нього
судовим рішенням зобов’язань,
добровільно не сплачує аліменти.

Враховуючи наведене, вважає, що
наявність в ОСОБА_1 невиконаних
зобов’язань перед ОСОБА_2 є підставою
для обмеження її у праві виїзду за межі
України.

Представник ВДВС ЛМУЮ в судове
засідання не з’явився, однак його
неявка не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Луцького міськрайонного суду
від 19.11.2013 року з ОСОБА_1 стягуються
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з
10.10.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 18).

10.02.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (а.с. ).

Відповідно до ч. 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом.

Статтею ст. 377-1 ЦПК України передбачено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1
цієї статті.

При цьому, п. 2 цієї статті передбачено,
що підставою для тимчасового обмеження
у праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання, в
ньому не зазначено доказів на
ствердження тих обставин, що державний
виконавець здійснив всі необхідні
заходи для своєчасного і повного
виконання рішення. Зокрема, немає
доказів ухилення боржника від
виконання рішення суду, не перевірено
наявність у боржника закордонного
паспорту та належним чином не
перевірено його майновий стан.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитися, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Таким чином, суд вважає, що державним
виконавцем у відповідності до п. 1 ст. 7
Закону України «Про виконавче
провадження» не використано надані
йому повноваження для належної
перевірки майнового стану боржника, не
надано доказів стосовно ухилення його
від виконання рішення суду, а тому, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 60, 377-1 ЦПК
України, на підставі ст.11 п.10 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції у Волинській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Р.М.
Кихтюк