Справа № 344/922/13- ц
Провадження № 22-ц/779/2111/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю сторін та їх
представників,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання порядку користування
нежитловим приміщенням та припинення
дії, яка порушує право за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення
порядку користування нежитловим
приміщенням та припинення дії, яка
порушує право.

Апелянтка на дане рішення подала
апеляційну скаргу у якій вказала, що
частина горища перебуває в спільній
сумісній власності всіх мешканців, без
визначення часток, що підтверджується
поповерховим планом будинку літер «А»
поверх мезонін, запис «горище»
свідоцтвами про право власності та
технічними паспортами на обидві
квартири, так як «горище» не охоплене
правом власності співвласників, ця
обставина судом не досліджувалась.

Також не взято до уваги обставину
відсутності у позивачів можливості для
обслуговування димових та
вентиляційних каналів пічного
опалення які розташовані на горищі, що
викладено та обґрунтовано належними
доказами у клопотанні позивачів про
прийняття доказів від 13.02.2014 року. В
квартирі №1, є факт самовільного
приєднання відповідачами, шляхом
встановлення перегородки, зазначеної
кімнати-кухні до кв. №2 одночасно
ізолювавши її від своєї квартири №1, що
підтверджується по поверховими
планами будинку. Крім того на по
поверховому плані будинку складеного
04.05.2007 року і перевіреного 21.11.2011 року та
технічного паспорту кв. №1 є записи
ОБТІ про самовільне переобладнання
квартири №1. Як доказ відгородження
відповідачами кухні та руйнування у
ній системи газопостачання і газових
приладів, позивачі подали Акт від 28.01.2013
р. складений працівниками
Івано-Франківського УЕГГ ПАТ
«Івано-Франківськгаз».

Висновки суду про те, що позивачами не
подано будь-яких доказів вчинення
відповідачами перешкод у користуванні
горищем в будинку та не доведення ними
технічної можливості користування і не
подання доказів про порядок
користування зазначеним горищем
суперечить поясненням сторін, їхніх
представників та спеціаліста ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ».

Судом не враховано того, що відповідно
до п. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» допоміжні приміщення стають
об'єктами права спільної власності
співвласників багатоквартирного
будинку одночасно з приватизацією
громадянами квартир, що засвідчується
свідоцтвом про право власності на
квартиру.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно договору найму житлового
приміщення від 24.03.2003р. (а.с.39 т.1),
будинок по АДРЕСА_2 складався з
чотирьох жилих кімнат, площею 72,8 кв.м.,
та підсобних приміщень: кухні 11,9 кв.м.,
санвузол, коридор 5,2 кв.м.

Розпорядженням Івано-Франківського
міського голови від 15.05.2007р. № 270-р «Про
оформлення права власності на нерухоме
майно», квартира в будинкуАДРЕСА_2
приватизована у складі квартири №1, яку
передано у власність осіб, які там
постійно проживали: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 та квартири №2 яку передано у
власність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.
162).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. співвласник ОСОБА_7
померла. ЇЇ частку у праві власності на
квартиру за заповітом у розмірі 3/4
успадкувала ОСОБА_6, а 1/4 за законом
успадкував ОСОБА_2

З довідки ЖЕО №6 від 27.10.2006р., виданої на
ім'я ОСОБА_4, вбачається, що за її
квартирою № 2 закріплений мезонін
площею 30 кв.м.

Згідно технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, власниками квартири є ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1/3 частки, загальна
площа квартири складає 86,5 кв.м. та
мезонін (а.с.168-169 т.1)

Згідно експлікації внутрішніх площ до
житлового будинку (а.с. 172 т.1), під
літерою «А» по АДРЕСА_2, яка видається
на житлові будинки, що не мають
вбудованих приміщень, виходячи з
розрахунку ідеальних часток до
квартири № 1 відноситься: веранда
площею 4,3кв.м., ванна площею 1,9 кв.м.,
житлова площею 11,2 кв.м., житлова площею
25,6 кв.м., кухня площею 10,1 кв.м., а всього
разом - 55,5 кв.м. До квартири № 2
відноситься: веранда площею 1,5 кв.м.,
веранда площею 4,3кв.м., коридор площею 7,1
кв.м., кухня площею 9,5 кв.м., житлова
площею 23,1 кв.м., сходова площею 5,2 кв.м.,
кухня площею 11,9 кв.м., житлова площею 12,9
кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., а всього
разом - 76,4 кв.м.

Оскільки спірна кімната-кухня площею
10.1 кв.м.відноситься до квартири
позивачів, однак у даний час зайнята
відповідачами і з їхнього баку у дане
приміщення зроблені двері у це
приміщення, то у суду першої інстанції
не було підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог про
усунення перешкод у користуванні цим
приміщенням.

Колегія суддів вважає, що такі вимоги
підлягають частковому задоволенню, з
ухваленням у цій частині нового
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити позивачам
ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкод у користуванні
приміщенням кімнати-кухні площею 10,1
кв.м. літер «А» першого поверху
приміщення 1-4 поповерхового плану та
технічного паспорту, що належить до
квартири №1 та зобов'язати їх
демонтувати вхід з квартири №2,
належної відповідачам у приміщення
кімнати-кухні площею 10.1 кв.м., яка
відноситься до квартири №1, належної
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Вимоги позивачів у частині
зобов'язання відповідачів демонтувати
перегородку, яка відгороджує
приміщення кухні-кімнати від інших
приміщень з боку квартири №1 та
встановити зруйновану кахельну піч і
відновити газопостачання у даному
приміщенні, не підлягають до
задоволення, оскільки у матеріалах
справи відсутні докази, що такі роботи
були проведені саме відповідачами.
Сторонами у справі не подано таких
доказів. Навпаки, представник
відповідачів заперечила, що її
довірителями було проведено такі
роботи. Тому обов'язок по демонтажу
перегородки з квартири №1 у приміщення
кухні, якою у даний час користуються
відповідачі, лежить саме на позивачах,
а відповідачі у свою чергу повинні
демонтувати за власні кошти вхідні
двері у спірне приміщення кухні зі
своєї квартири №2.

В решті рішення суду першої інстанції
на думку суду відповідає вимогам
закону. Доказів того, що позивачі не
можуть іншим шляхом зі свого боку
користуватися горищем, останні не
надали і відсутні дані про те, що вони
зверталися з відповідними заявами до
органу місцевого самоврядування про
можливість влаштування такого
окремого входу на горище. В даному
випадку такий спір у суді є передчасним
та не обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачами не подано будь-яких доказів
на підтвердження тих обставин, що зі
сторони відповідачів чиняться їм
перешкоди у користуванні горищем в
будинку по АДРЕСА_2, не зрозуміло в чому
саме полягає таке порушення прав
відповідачів.

При цьому судом встановлено, що горище
є у спільному користуванні власників
квартир № 1 і № 2, - сторін у справі.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині усунення
перешкод позивачам з боку відповідачів
у користуванні приміщенням
кімнати-кухні площею 10.1 кв.м. слід
скасувати і в цій частині слід
постановити нове рішення, а в решті
рішення суду постановлено з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування з мотивів, наведених у
апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні приміщенням
кімнати-кухні скасувати.

В цій частині постановити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не
чинити ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкод у
користуванні приміщенням
кімнати-кухні площею 10,1 кв.м. літер «А»
першого поверху приміщення 1-4
поповерхового плану та технічного
паспорту, що належить до квартири
АДРЕСА_2 та зобов'язати їх демонтувати
вхід з квартири №2, належної
відповідачам у приміщення
кімнати-кухні площею 10.1 кв.м., яка
відноситься до квартири №1, належної
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

П.І. Проскурніцький