№ 317/903/14-ц
№п 2/317/597/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року

Запорізький районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова
О.М.

при секретарі - Кузіної Л.Х.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжя
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах доньок ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання угоди дійсною, поділ майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах доньок
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання угоди
дійсною, поділ майна подружжя,
уточнивши який, посилалась на те, що
вона перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, у період
спільного життя ними було набуто майно,
серед якого є земельна ділянка АДРЕСА_1,
яка зареєстрована за відповідачем на
підставі купівлі-продажу від 13.02.2003
року, тому позивачка вимушена була
звернутися до суду з позовом про
визнанням за нею права власності на ?
частину земельної ділянки.

У судове засідання позивачка не
з»явилася, надала суду заяву у якій
підтримала позов, просила суд визнати
за нею права власності на ? частину
земельної ділянки, розглянути справу
за її відсутності , не заперечувала
проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, у судове
засідання не з»явився, повідомлявся
належним чином про місце та час
розгляду справи, однак, судові повістки
за місцем реєстрації не отримував,
згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Відповідачка ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах доньок
ОСОБА_4, ОСОБА_5, у судове засідання не
з»явилася, була повідомлена належним
чином про місце та час розгляду справи,
про причини неявки суд не повідомила.

Суд вважає можливим розглянути справу
заочно за відсутності сторін у справі,
на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши усі докази у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги є законі та
обгрунтовані, та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Судом встановлено, що сторони у
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 19.07.1980 року по
03.07.2012 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу та копією рішення суду
про розірвання шлюбу.

У період шлюбу, а саме, 13.02.2003 року
відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого
нотаріально, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6.
за 780,00 грн. земельну ділянку АДРЕСА_1,
та зареєстрував право власності на
спірну земельну ділянку, що
підтверджується відповіддю з
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області №9-8-02-2356/2-14 від
12.05.2014 р.,в якій зазначено що власником
спірної земельної ділянки є ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№487615 від 31.05.2012 року, реєстровий
№03843, підставою набуття права
власності є договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 13.02.2003 року №393
ВАС №999573, кадастровий номер земельної
ділянки :02:002:0073.

Згідно ст.ст. 69, 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Заперечень з боку відповідача
ОСОБА_2 до суду не надходило.

Судом встановлено, що подружжям
ОСОБА_1 під час спільного проживання
однією сім»єю було придбано земельну
ділянку, внаслідок чого вона може бути
визнана об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 70 СК
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Частиною 1 статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Таким чином, все наведене у
сукупності підтверджує
обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
та визнання за нею права власності на ?
частину земельної ділянки АДРЕСА_1,
тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 74, 212-215,224-233
ЦПК України, ст. 328 ЦК України, ст. 126 ЗК
України, ст.ст. 60, 69, 70 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину земельної ділянки АДРЕСА_1
.

Рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
ним протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів.

Суддя :