Справа № 347/1922/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

29.08.2014

м.Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області, в складі:

Головуючого -судді : Цалин Б.М.

секретаря: Терлюжак Н.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 зацікавлена
особа - Управління Пенсійного Фонду
України в Косівському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із
заявою до зацікавленої особи
Управління Пенсійного фонду України в
Косівському районі про встановлення
факту, що має юридичне
значення.

Сторони в судове засідання не з"явились
будучи повідомленими належним чином
про час та місце розгляду справи по
суті.

Судом до початку розгляду справи
встановлено, що заявник ОСОБА_1 просить
постановити рішення суду яким
встановити факт, що має юридичне
значення, а саме визнати факт догляду
нею, ОСОБА_1, за перестарілою ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 13 березня 1980
року по 02 січня 1987 року, і просить
зобов"язати управління ПФУ в
Косівському районі зарахувати цей
період до її загального трудового
стажу.

Представником зацікавленої особи
управління Пенсійного фонду України в
Косівському районі подано суду
письмове заперечення щодо заявлених
вимог ОСОБА_1

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

У порядку, визначеному главою 6
Цивільного процесуального Кодексу
України, розглядаються заяви про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Згідно з Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 року № 637, для підтвердження
наявного трудового стажу
встановлюється інший порядок його
підтвердження - органами Пенсійного
фонду України.

У судовому порядку встановлюється лише
факт належності документа про трудовий
стаж, якщо ім'я, по батькові або
прізвище в ньому не збігаються з тими,
що зазначені в паспорті або в свідоцтві
про народження.

Отже, для підтвердження наявного
трудового стажу законодавством
передбачений не судовий порядок
встановлення такого факту, а інший
порядок його встановлення.

У разі незгоди з відповідними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу Пенсійного фонду України
наявний публічно-правовий спір з
приводу призначення пенсійних виплат
має розглядатися за правилами
адміністративного судочинства, а не у
порядку встановлення фактів, що мають
юридичне значення, за правилами
цивільного судочинства.

Так, з 1 вересня 2005 року набрав чинності
Кодекс адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), який
визначив повноваження
адміністративних судів щодо розгляду
справ адміністративної юрисдикції,
порядок звернення до адміністративних
судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.
Частиною 2 статті 4 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Таким чином в силу вимог ч.4 ст. 256 ЦПК
України, за наявності спору про право,
таку заяву необхідно залишити без
розгляду.

На підставі наведеного,
керуючись ч.4 ст.256 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за
заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа -
Управління Пенсійного Фонду України в
Косівському районі про встановлення
факту, що має юридичне значення-
залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику право
(щодо вимог оскарження рішень, дій та
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень) на звернення з
адміністративним позовом в порядку КАС
України.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дні її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд .

Суддя

Б.
М.Цалин