Справа № 2-1370/08
Провадження №6/405/404/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 рокуЛенінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю державного виконавця

Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 порядку ст.377-1 ЦПК України звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду та про доручення виконання заходу тимчасового обмеження адміністрації Державної прикордонної служби України.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначила, що в Ленінському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконавчого листа № 2-1370/08 від 14.04.2009 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше, 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви 12.03.2008 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років, тобто до 12.03.2021 року. Згідно з довідкою МРЕВ ДАІ за боржником автотранспорту не зареєстровано. Згідно з довідкою ПФУ в м. Кіровограді та ОДПІ джерел доходів не виявлено, факту перебування в трудових відносинах з роботодавцем не встановлено. На виклик державного виконавця боржник жодного разу не з`явився, хоча неодноразово викликався до відділу державної виконавчої служби для надання пояснень та доказів про сплату аліментів. Державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 за адресою: м. Кіровоград, пров. Червоний, 19 не мешкає, так як виїхав на заробітки до м. Москва Російської Федерації. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.11.2014 року становить 40 690 грн. 25 коп. Боржник у поясненні зазначив, що аліменти не сплачував у зв`язку з тим, що був за кордоном, працював зварювальником не офіційно, доходи не отримував, рухомого та нерухомого майна не має, зобов`язався платити аліменти у сумі 5000,00 грн., погашати заборгованість та надавати до відділу квитанції про сплату аліментів, разом з тим нічого не сплатив та докази про сплату заборгованості по аліментам не надав.

З огляду на зазначене, державний виконавець вважає, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, згідно з яким станом на 01.11.2014 року заборгованість по аліментам складає 40 690 грн. 25 коп., у зв`язку з чим необхідним є тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 під час судового розгляду подання підтримала, посилаючись на обставини та факти, викладені в ньому, а також матеріалах виконавчого провадження, просила його задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, зваживши доводи, викладені в поданні, дослідивши матеріали, додані до подання, а також матеріали виконавчого провадження № 9/12 (ЄДРВП № 13337898) суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Реалізація зазначених прав здійснюється шляхом звернення державного виконавця до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", передбачено, що подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Крім того, в поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби).

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - є наявність у Ленінському відділі ДВС Кіровоградського МУЮ виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та наявність фактів ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, які полягають у несплаті аліментів.

Із матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_6 15 червня 2009 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1370, виданого 14.04.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, 13.11.2003 року народженн, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 12.03.2008 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років, тобто до 12.03.2021 року.

Згідно з відповідями Державної податкової служби № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 30.10.2014 року інформація стосовно боржника фізичної особи ОСОБА_3, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно з наданої інформації Пенсійним фондом України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи № НОМЕР_3 від 29.10.2014 року та про осіб боржників, які отримують пенсії № НОМЕР_4 від 29.10.2014 року інформація стосовно ОСОБА_3 не знайдена.

Крім того, 01 лютого 2010 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_6 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Відповідно до відповіді ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 02.11.2012 року № 10/9468 за даними АІПС УДАІ за ОСОБА_3 станом на 27.10.2012 року на території міста Кіровограда та області автомототранспорту не зареєстровано.

Згідно з довідкою адреснодовідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 31.10.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27.07.2000 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рапортів ДІМ Ленінського ВМ від 03.07.2009 року та від 11.02.2010 року виконати примусовий привід до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ боржника ОСОБА_3 не представляється можливим в зв`язку з тим, що на неодноразові виходи за адресою місця проживання останнього, а саме: м. Кіровоград, пров. Червоний, 19, двері будинку ніхто не відчиняє.

Як вбачається з пояснень боржника ОСОБА_3 від 10.02.2010 року останній зазначив, що не виплачував аліменти, в зв`язку з тим, що перебував за кордоном, доходів не отримував, рухомого та нерухомого майна, рахунків в банку не має. На даний час працює зварювальником не офіційно. Зобов`язується сплатити заборгованість по аліментам в сумі 5000,00 грн., а залишок боргу сплачувати щомісячно та надавати квитанції державному виконавцю.

З матеріалів виконавчого провадження, наданих для огляду державним виконавцем під час судового розгляду, судом встановлено, що 28.04.2010 року ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по аліментам, стягувачу ОСОБА_4 було сплачено 6,064 грн. 00 коп. ,про що свідчить розписка останньої, тим самим спростовується твердження державного виконавця про те, що боржник ОСОБА_3 після написання 10.02.2010 року пояснень про зобов'язання сплатити заборгованість по аліментам в розмірі 5 000 грн. 00 коп. заборгованість по аліментам не сплатив.

Як на підставу для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець зазначила, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх зобов'язань за рішенням суду, аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачує, станом на 01.11.2014 року заборгованість по аліментам становить 40690,25 грн.

Разом з тим та з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що державним виконавцем не надано достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження навмисного ухилення особи (боржника) від виконання зазначеного рішення.

Більш того, не надано державним виконавцем і будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням, і таких під час судового розгляду подання не встановлено.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Окрім того, судом відзначається, що після отримання 10.02.2010 року державним виконавцем від боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 пояснень щодо невиконання рішення суду, та перед зверненням до суду державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження останньому у праві виїзду за межі України, державним виконавцем не було перевірено даних щодо можливого працевлаштування ОСОБА_3

Більш того, державним виконавцем не доведено суду, яким чином застосування до боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні останнім зобов`язань за рішенням суду, і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобов`язань за рішенням суду про сплату аліментів.

Крім того, судом відзначається, що з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до суду звернувся державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1, при цьому, з матеріалів, доданих до подання, не вбачається, що виконавче провадження передано в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та відповідною Інструкцією, зазначеному державному виконавцю, що в свою чергу, позбавляє суд об`єктивної можливості дослідити питання щодо належного суб`єкта звернення з поданням про тимчасове обмеження до суду.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано ухилення боржника від виконання зобовязання, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання, маючи всі реальні можливості для їх виконання, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у звязку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, керуючись ст.377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстр. за адресою м.Кіровоград, пров.Червоний, 19 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14 квітня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви - 12.03.2008 роу і до досягнення дитиною вісімнадцяти років, тобто до 12.03.2021 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова