Провадження № 2/734/270/14
Справа
№ 734/819/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 вересня 2014 року

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Анохіна А.М.,

при секретарі - Новік Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Козелець
цивільну справу за позовною заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» про
визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

18 березня 2013 року у суд із позовною
заявою звернувся позивач до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Свої позовні вимоги позивач
мотивує тим, що 20.01.2013 року між ОСОБА_2 та
ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір
про надання споживчого кредиту №
, згідно з умовами якого банком
надано позичальнику кредит в розмірі
24926,38 гривень. Відповідно до умов
договору факторинг № 18/12/2013 від 18.12.2013
року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» банк
передав, а Фактор прийняв право вимоги
до позичальника, що випливають із умов
кредитного договору. У зв'язку з
невиконанням позичальником умов
кредитного договору щодо повернення
суми отриманого кредиту, сплати
процентів за користування кредитом та
сплати комісії за обслуговування
кредиту, станом на 28.02.2014 року у
відповідача за договором існує
заборгованість в розмірі 27953,04 гривень,
що складається з : 24926,38 грн. - залишку
заборгованості за кредитом; 2,51 грн. -
нарахованих відсотків за користування
кредитом; 3024,38 грн. - комісії за
обслуговування кредиту.

В судове засідання позивач не
з'явився, від представника позивача
надійшла заява про розгляд справи без
його участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позову,
надала зустрічну позовну заяву, в якій
позивач просить визнати кредитний
договір № від 20.01.2013 року
недійсним із дня його підписання.
Вимоги мотивувала тим, що даний договір
був укладений із значним порушенням
чинного законодавства, оскільки вона
його не підписувала, а паспорт серії НК
№ 615061 виданий Козелецьким РВ УМВС
України в Чернігівській області від
29.06.1999 року, відповідно до якого
укладено кредитний договір було
загублено.

Суд дослідивши матеріали справи
та зібрані по справі докази, приходить
до наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що 20.01.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП
Банк» було укладено договір про
надання споживчого кредиту № ,
згідно з умовами якого банком надано
позичальнику кредит в розмірі 24926,38
гривень (а.с. 8-10). Відповідно до умов
договору факторингу № 18/12/2013 від 18.12.2013
року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі
Фактор), банк передав, а Фактор прийняв
право вимоги до позичальника, що
випливають із умов кредитного договору
(а.с. 15-18). Згідно п.1.2.1 кредитного
договору для придбання товару та
послуг банк надає позичальнику
споживчий кредит у відповідності до
умов цього договору, а позичальник
зобов'язується повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом, інші платежі, визначені цим
договором та додатком № 1 «Графік
платежів», що є його невід'ємною
частиною, а також виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 1.5.4 кредитного
договору, в разі порушення
позичальником строків або суми сплати
будь-якого з щомісячних платежів, банк
має право вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань за
кредитним договором. В цьому разі
позичальнику рекомендованим листом
надсилається вимога. У зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
кредитного договору щодо повернення
суми отриманого кредиту, сплати
процентів за користування кредитом та
сплати комісії за обслуговування
кредиту, відповідно до розрахунку
заборгованості (а.с. 14), станом на 28.02.2014
року у відповідача за договором існує
заборгованість в розмірі 27953,04 гривень,
що складається з : 24926,38 грн. - залишку
заборгованості за кредитом; 2,28 грн. -
нарахованих відсотків за користування
кредитом; 3024,38 грн. - комісії за
обслуговування кредиту.

06.03.2014 року Фактором рекомендованим
листом з описом вкладення направлено
на адресу відповідача повідомлення за
вих. № 527 від 04.03.2014 року, яким позивачем
було повідомлено про заміну кредитора
у зобов'язанні, а також здійснено
вимогу дострокового повернення суми
кредиту. Відсотків за користування
кредитом та комісії за обслуговування
кредиту в загальному розмірі 27953,04
гривень (а.с.12).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Таким чином, з огляду на
представлені докази по справі та їх
оцінку, суд вважає, що вимоги позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, у зв'язку із чим
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі, а в задоволенні зустрічного
позову слід відмовити з огляду на
наступне.

Пунктом 14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
передбачено, що при вирішенні спорів
про визнання кредитного договору
недійсним суди мають враховувати
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема ЦК
(статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19
Закону України "Про захист прав
споживачів".

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
кодексу. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Звертаючись до суду з зустрічним
позовом ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору недійсним посилалась на те що
договір недійсний з підстав викладених
у ст.ст.203,215 ЦК України, вказує що він
суперечить п.п. 2, 3 та 5 статті 203 цього
Кодексу також зазначає що договір вона
не підписувала і не укладала, а Фактор
як новий кредитор не має банківської
ліцензії.

В судовому засіданні на вимогу ст.10
ЦПК України роз'яснено їй право
заявити клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи, але наданим
правом ОСОБА_2 не скористалась.

Під час розгляду справи представник
ОСОБА_3 наполягала на закінчені
розгляду справи за наявними у справі
доказами. Тому суд вважає що ОСОБА_2 не
довела ту обставину що кредитний
договір не підписувала. Той факт що у
2006 році банку був наданий паспорт
ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 виданий 29.06.1999 року
Козелецьким РВ УМВС України в
Чернігівській області, хоча на справді
має інший паспорт серії НМ 262308 виданий
25.09.2006 року Козелецьким РВ УМВС України
в Чернігівській області не свідчить
про те що вона не підписувала цей
кредитний договір. Що стосується
наявності ліцензії у «ОТП Банку»,
згідно повідомлення Національного
банку України від 02.06.2014 року № 41-204/27492
АТ «ОТП Банк» зареєстроване
Національним банком України 02.03.1998 року
за № 273 і станом на 27.05.2014 року має
банківську ліцензію від 05.10.2011 року № 191
згідно якої надає банкам банківські
ліцензії, на підставі яких банки
отримують право здійснювати операції з
кредитування юридичних і фізичних осіб
у національній валюті (а .с. 64).

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає аргументованими вимоги
позивача за первісним позовом про
стягнення з відповідача на його
користь загальної заборгованості за
кредитним договором у розмірі 27953,04
грн., а вимоги позивача за зустрічним
позовом про визнання кредитного
договору недійсним які не підлягають
задоволенню, у зв'язку з їх
необґрунтованістю та не доведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають понесені нею
судові витрати у розмірі 279,53 грн.,
оскільки вони підтверджені платіжним
дорученням № 1699 від 06.03.2014 року (а.с.26).

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 203, 215, 526, 527, 1054 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,
паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Козелецьким РВ УМВС України в
Чернігівській області 25.09.2006 року,
адреса: АДРЕСА_1) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул.
Фізкультури, 28-Д, , п/р №
3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528)
суму заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту № від
20.01.2013 року в розмірі 27 953 (двадцять сім
тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) гривні 04
коп.

В задоволені зустрічного позову
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» про
визнання договору недійсним -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,
паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Козелецьким РВ УМВС України в
Чернігівській області 25.09.2006 року,
адреса: АДРЕСА_1) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул.
Фізкультури, 28-Д, , п/р №
3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528)
судовий збір у розмірі 279 (двісті
сімдесят дев'ять) гривень 53 коп.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення через
Козелецький районний суд до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області

Анохін А.М.