АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3065/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 47 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
10 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДемченка В.
А.суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л.
І. при секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 05 листопада 2014
року у справі за позовом
Золотоніського міжрайонного
прокурора до Коробівської сільської
ради, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання
незаконним та скасування рішення,
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку та зобов"язання повернути
земельну ділянку, -
в с т а н о в и л а :
Золотоніський міжрайонний прокурор
звернувся з позовною заявою до
Коробівської сільської ради, ОСОБА_7,
ОСОБА_6 про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку та
зобов'язання повернути земельну
Під час розгляду справи в суді першої
інстанції представником ОСОБА_6 -
ОСОБА_8 було подано клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду
на підставі того, що не зазначено
інтереси якого саме державного органу
Ухвалою Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 05
листопада 2014 року відмовлено в
задоволенні клопотання представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_8 про залишення без
розгляду справи.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну
скаргу, в якій просить за результатами
розгляду скарги винести ухвалу про
залишення без розгляду Золотоніського
міжрайонного прокурора до
Коробівської сільської ради, ОСОБА_7,
ОСОБА_6 про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку та зобов"язання повернути
Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора по справі, апелянт, будучи
належним чином повідомленими про час і
місце судового розгляду в засідання не
з'явився, не повідомивши про причини
неявки, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення із наступних
Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
Так, постановляючи ухвалу про відмову
в задоволенні клопотання, суд першої
інстанції посилався на те, що доводи
викладені в клопотанні не узгоджуються
з вимогами ст.ст. 45, 46 ЦПК України, ст. 36-1
Закону України «Про прокуратуру».
Колегією суддів за матеріалами справи
встановлено, що Золотоніський
міжрайонний прокурор звернувся з
позовною заявою до Коробівської
сільської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку та зобов'язання
повернути земельну ділянку ( а. с. 1 - 8).

Відповідно до ст. 45 ЦПК України - органи
та інші особи, які відповідно до статті
45 цього Кодексу звернулися до суду в
інтересах інших oci6 або державних чи
суспільних інтересах, мають
процесуальні права й обов'язки особи, в
інтересах якої вони діють, за винятком
права укладати мирову угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції
України на прокуратуру покладається
представництво інтересів громадян або
держави в суді у випадках, визначених
законом.

Такі випадки передбачені ст. ст. 20, 33, 361
Закону України "Про прокуратуру" від 5
листопада 1991 року N 1789-XII.

Зокрема, ст. 361 цього Закону визначено,
що представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні прокурорами
від імені держави процесуальних та
інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.
Підставою представництва у суді
інтересів громадянина є його
неспроможність через фізичний чи
матеріальний стан, похилий вік або з
інших поважних причин самостійно
захистити свої порушені чи оспорювані
права або реалізувати процесуальні
повноваження.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року у справі №
3-рн/99 - прокурор або його заступник
самостійно визначає i обґрунтовує в
позовній заяві , в чому полягає
порушення інтересів держави чи в чому
існує загроза інтересам держави.

Із врахуванням того, що «інтереси
держави» є оціночним поняттям,
прокурор чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обгрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Аналогічні роз'яснення містяться і у
п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.2009 року № 2 "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", що згідно зі статтею 121
Конституції України, частиною другою
статті 45 ЦПК і статтями 35, 361, 56 Закону
України "Про прокуратуру" прокурором,
який може шляхом пред'явлення позову в
суді першої інстанції або на будь-якій
стадії цивільного процесу здійснювати
представництво громадян у випадках,
передбачених законом, і представництво
держави, підстави якого обґрунтовує
сам, є: Генеральний прокурор України та
його заступники, підпорядковані
прокурори та їх заступники, старші
помічники і помічники прокурора,
начальники управлінь і відділів, їх
заступники, старші прокурори та
прокурори управлінь і відділів, які
діють у межах своєї компетенції.

Частиною 1 ст. 304 ЦПК України
передбачено, що справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими цією
главою.

Тобто, ст. 310 ЦПК України, яка відсилає
до ст. 207 ЦПК України, застосовується
лише для тих підстав, які спеціально
передбачені в главі 1 "Апеляційне
провадження".

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції (ст. 303, 312 цього
Кодексу).

Як було встановлено в суді першої так і
апеляційної інстанції, то підстави
вказані представником відповідача в
клопотанні про залишення без розгляду
позову прокурора є безпідставними, а
тому, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відмову у
задоволенні клопотання про залишення
без розгляду справи .

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду є законною та
обґрунтованою і відповідає по своєму
змісту нормам процесуального права, а
доводи апелянта не є суттєвими, були
предметом дослідження суду і не дають
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
відхилити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 05
листопада 2014 року у справі за позовом
Золотоніського міжрайонного
прокурора до Коробівської сільської
ради, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання
незаконним та скасування рішення,
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку та зобов"язання повернути
земельну ділянку - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :