Справа № 161/3389/13-ц
Провадження № 2/161/528/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

03 червня 2014 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі:

головуючої - судді Івасюти Л.В.,

при секретарі - Сидоренку О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Нестерука
Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання кредитного
договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача про визнання
кредитного договору недійсним. Вимоги
позову мотивувала тим, що 19.02.2007 року
між нею та АКІБ «УкрСиббанк» було
підписано договір про надання
споживчого кредиту №1, відповідно
до якого вона, як позичальник,
зобов'язувалася прийняти, належним
чином використовувати і повернути
банку кредит в іноземній валюті в сумі
64 974 швейцарських франки. 19.02.2007 року
відповідно до Договору купівлі-продажу
між нею та ОСОБА_4 було внесено 265 519 грн.
готівкою. Наступного дня було
оформлено заявку на видачу готівки у
гривні в розмірі 255 347,82 грн. Однак, вона
не отримувала коштів, була відсутні в
банку. На заяві про видачу готівки №43
від 20.02.2007 року її підпис відсутній.
Заява підписана іншою особою. Оскільки
відсутні реальні наслідки договору, а
саме: у неї відсутні кошти, передбачені
договором, і з рахунку вона не
здійснювала знімання таких коштів, то
вважає договір недійсним. Крім того,
відповідно до договору споживчого
кредиту, цей кредит вона мала отримати
на придбання квартири. Однак, квартири
вона не придбала, так як придбала її
раніше. Тобто, потреби у грошах у неї не
було. З викладених підстав, просила
визнати кредитний договір №1,
укладений 19.02.2007 року між нею та ПАТ
«УкрСиббанк» недійсним.

В судовому засіданні позивач вимоги
позову підтримала з викладених у
позовній заяві підстав. Просила позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги позову не визнав з тих
підстав, що банк свої зобов'язання по
кредитному договору виконав повністю,
надав позивачу кредитні кошти в валюті
перерахувавши їх на поточний рахунок
позивача. Позивач з моменту укладення
договору належним чином виконує
зобов'язання, а саме: здійснює
погашення кредитної заборгованості.
Отримані кошти були використані
позивачем на придбання квартири,
оскільки саме 19.02.2007 року нею було
укладено договір купівлі-продажу
квартири. Крім того, судом розглядалася
справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«УкрСиббанк» про визнання договору
удаваним, рішенням суду у задоволенні
якого було відмовлено. При чому, в ході
розгляду вказаної справи позивач не
заперечувала, що отримувала кредитні
кошти. Разом з тим, відповідачем було
подано заяву про застосування строків
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
допитаного в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5, дослідивши
письмові докази у справі, суд приходить
до висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу.

Судом встановлено, що 19.02.2007 року між
ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк»»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», укладено договір про
надання споживчого кредиту № 1
(а.с.6-9).

Відповідно до п.1.1 Договору Банк
зобов'язується надати позичальнику, а
позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використовувати і
повернути Банку кредит (грошові кошти)
в іноземній валюті в сумі 64 974
швейцарських франки та сплатити
проценти, комісії в порядку і на умовах,
визначених цим договором. Вказана сума
кредиту дорівнює еквіваленту 265 518,72
грн. за курсом НБУ на день укладення
цього договору.

Згідно з п.1.2.1 Договору надання кредиту
(грошових коштів) здійснюється у
наступний термін: з 19.02.2007 року.

Пунктом 1.5 Договору визначений порядок
надання кредитних коштів: кредит
надається шляхом зарахування Банком
коштів на поточний рахунок
Позичальника НОМЕР_1 у Банку для
подальшого використання за цільовим
призначенням.

Судом встановлено, що банк, виконуючи
умови кредитного договору, перерахував
на вказаний рахунок кредитні кошти в
сумі 64 974 швецарських франки, що
підтверджується в системному зв'язку
поданими від імені ОСОБА_1 заявою на
видачу готівки №43 від 20.02.2007 року (а.с.10)
та заявою про продаж іноземної валюти
для фізичної особи, яка не займається
підприємницькою діяльністю №1 від
20.02.2007 року.

Хоча, Висновком експерта №93 від 119.03.2014
року встановлено, що підпис в графі
«Підпис отримувача» в заяві на видачу
готівки№43 від 20.02.2007 року виконаний не
ОСОБА_1, а іншою особою. Однак, цим же
висновком експерта підтверджено
виконання підпису в заяві про продаж
іноземної валюти для фізичної особи,
яка не займається підприємницькою
діяльністю №1 від 20.02.2007 року саме
позивачем ОСОБА_1

Крім того, в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, батько позивача, пояснив, що
саме він підписував заяву на видачу
готівки №43 від 20.02.2007 року і отримував
кошти.

Тобто, вже після зарахування кредитних
коштів на поточний рахунок
Позичальника НОМЕР_1 між Банком та
Позичальником виникли правовідносини,
що регламентуються Інструкцією про
касові операції в банках України.
Порушення вимог Інструкції не може
мати наслідком недійсність договору
про надання споживчого кредиту.

Разом з тим, судом встановлено, що
18.08.2011 року позивач ОСОБА_1 зверталась в
суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про
визнання кредитного договору удаваним
та внесення змін до договору. В
позовній заяві позивач вказувала на
удаваність Договору про надання
споживчого кредиту № 1 від 19.02.2007
року з підстав вчинення його з метою
приховати інший правочин, який
насправді був вчинений. А саме,
стверджувала, що між сторонами
фактично було укладено договір про
надання споживчого кредиту в
національній валюті в сумі 255 347,82 грн. а
не в швейцарських франках. При чому, в
позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що
сама особисто отримувала в касі банку
кошти в розмірі 255 647,82 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду від 30.11.2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 22.02.2012 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22.06.2012 року, в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про
визнання кредитного договору удаваним
та внесення змін до договору
відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вказаним рішенням суду були
встановлені обставини щодо надання
банком кредитних коштів на виконання
Договору про надання споживчого
кредиту № 1 від 19.02.2007 року як в
іноземній валюті так і в національній
валюті, а також отримання їх особисто
позичальником ОСОБА_1

Статтею 60 ЦПК України
установлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Проаналізувавши зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позивачем не доведено обставин
недійсності Договору про надання
споживчого кредиту, на які вона
покликається в позові, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати слід залишити за
позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 6, 12, 13, 16,
202, 203, 207, 208, 214. 215, 216 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання кредитного
договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В.
Івасюта