ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р.Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого-судді
Шклянка М.П.

при секретарях
Сокуренко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання недійсним заповіту та
договору дарування за довіреністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про визнання недійсними
заповіту та договорів дарування,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_7. Після його смерті,
що він заповідав все своє майно,
зокрема квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5. Про
дані обставини йому стало відомо після
смерті батька, коли він зустрівся з
його тодішньою дружиною ОСОБА_3 та її
дітьми від першого шлюбу -
відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Крім
того, йому стало відомо, що батько також
за дорученням, яке було видане на
ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 дві земельні
ділянки площею 0,2500 га та 0,0630 га, що
знаходяться в с.Глибоке,
Бориспільского району Київської
області. Такі правочини, а саме заповіт,
доручення, та договори дарування
позивач вважає незаконними, оскільки
вони були укладені в той час коли його
батько ОСОБА_7 не міг розуміти значення
своїх дій внаслідок тяжкої хвороби та
на підставі рішення суду він був
визнаний обмежено дієздатним.
Внаслідок цього звернувся до суду, та
просив визнати заповіт та договори
дарування нікчемними на підставі ст.226
ЦК України.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача позов підтримали
в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні проти
позову заперечували в повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість.
Крім того, звернулись із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про усунення від
спадкування, який в подальшому в
судовому засіданні просили залишити
без розгляду.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_6
позовні вимоги не визнала, надала суду
свої письмові пояснення, в судове
засідання не з'явилась.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.21). з 15.11.2002
року і по день своєї смерті він був
одружений із ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження (а.с.75).

Після його смерті, коли він звернувся
до нотаріуса для оформлення спадщини,
позивачу стало відомо, що 13.04.2011 року
його батьком був складений заповіт,
(а.с.23) відповідно до якого, усе своє
майно,, що належало йому на день його
смерті він заповів ОСОБА_5 Заповіт
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6

На підставі вказаного заповіту
відповідач ОСОБА_5 став власником
частини квартири АДРЕСА_1, яка була
отримана померлим як службова ще в 1993
році на сім'ю з трьох осіб, та в
подальшому була приватизована, що
підтверджується відповідними
документами (а.с.7-14).

Також померлому належали дві земельні
ділянки площею 0,2500 га та 0,0630 га, що
знаходяться в с.Глибоке,
Бориспільского району Київської
області, що підтверджується державними
актами на право власності на землю від
09.02.2008 року (а.с.15,16).

З пояснень позивача в судовому
засіданні було встановлено, та це не
заперечувалось сторонами, що 08.04.2006
року померлий ОСОБА_7 видав двіреність
на ім'я ОСОБА_3, якою уповноважив її бути
його представником, в тому числі
укладати цивільно-правові угоди (а.с.17).
На підставі вказаного доручення ОСОБА_7
через свого представника за
довіреністю ОСОБА_3 уклав 09.06.2008 року
договори дарування на вказані земельні
ділянки, якими подарував дані ділянки
ОСОБА_4 (а.с.45,46).

Вказані дії позивач вважає
шахрайськими з боку відповідачів,
оскільки в період вчинення вказаних
правочинів його батько ОСОБА_7 виявляв
ознаки психічного розладу, не міг в
повній мірі розуміти значення своїх
дій, не міг розмовляти, внаслідок
органічного ураження головного мозку,
що було підтверджено актом
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №234 від 04.03.2010 року
встановлено рішенням суду від 14.04.2011
року (а.с.19).

Відповідно до вказаного рішення
Дарницького районного суду м.Києві від
14.04.2011 року (а.с.18-20) ОСОБА_7, 28.03.1949 року
був визнаний обмежено дієздатним та
позивача ОСОБА_2 було призначено його
піклувальником.

Відповідно до ст. 36 ЦК України особа
визнається обмежено дієздатною , якщо
вона страждає на психічний розлад, який
істотно впливає на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Згідно ст. 37 ЦК України над фізичною
особою, цивільна дієздатність якої
обмежена, встановлюється піклування.

З письмових пояснень нотаріуса
встановлено, що нею 09 червня 2008 року
було посвідчено договори:

- дарування земельної ділянки
площею 0,25 га, кадастровий номер
:01:004:0023, розташованої за адресою:
Київська область, Бориспільський
район, село Глибоке, наданої для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, за реєстровим № 2136 (а.с.45);

- дарування земельної ділянки
площею 0,0630 га, кадастровий номер
:01:964:0024, розташованої за адресою:
Київська область, Бориспільський
район, село Глибоке, наданої для
ведення особистого селянського
господарства, за реєстровим № 2140 (а.с.46).
Дарувальником за обома договорами є
ОСОБА_7, Обдаровуваною є ОСОБА_4.

Відповідно до законодавства при
посвідченні цих договорів нею було
встановлено особи, які звернулися за
вчиненням нотаріальних дій, перевірено
обсяг їх цивільної дієздатності та в
процесі спілкування встановлено намір
сторін вчинити договори дарування
земельних ділянок. Сумнівів щодо
обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_7 в
нотаріуса не виникло.

13 квітня 2011 року за реєстровим № 912 мною
був посвідчений заповіт від імені
ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_5 (а.с.47).

З проханням вчинити нотаріальну дію, а
саме посвідчити заповіт від імені
ОСОБА_7, поза приміщенням - нотаріальною
конторою, звернулась дружина ОСОБА_7 -
ОСОБА_3. Своє прохання вона
обґрунтувала тим, що внаслідок
порушення мозкового кровообігу ОСОБА_7
частково паралізований і він погано
розмовляє, не може самостійно
пересуватися, дома знаходиться в
інвалідному візку, руки трусяться, сам
не може підписати документи.

Відповідно до законодавства про
нотаріат нотаріусом було дотримано
вимоги закону, зокрема згідно ст. 41
Закону України «Про нотаріат» коли
громадянин не може з'явитися у
приміщення, яке є робочим місцем
приватного нотаріуса, нотаріальна дія
може бути вчинена поза вказаним
приміщенням.

Згідно ст. 45 Закону України «Про
нотаріат» якщо фізична особа внаслідок
фізичної вади або хвороби не може
власноручно підписати документ, то за
її дорученням у її присутності та в
присутності нотаріуса цей документ
може підписати інша особа.

Згідно ст. 1253 ЦК України у випадках,
якщо заповідач через фізичні вади не
може сам прочитати заповіт вголос і
підписати його, посвідчення заповіту
має відбуватись не менше ніж при двох
свідках.

Нотаріусом ОСОБА_6 було дотримано в
даному випадку вимог законодавства,
внаслідок чого заповіт нею було
засвідчено в присутності двох свідків,
а у зв'язку з тим, що ОСОБА_7 не міг
власноручно підписати заповіт то в
його присутності текст заповіту
підписав ОСОБА_8. Особи заповідача,
свідків та особу, яка підписувала
заповіт нотаріусом було встановлено,
що відповідно відображено в тексті
заповіту та в посвідчувальному написі
на заповіті (а.с.47)

Позивач просить визнати заповіт від
13.04.2011 року та договори дарування
земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,0630
га, що знаходяться в с.Глибоке,
Бориспільского району Київської
області від 09.06.2008 року недійсними на
підставі ст. 226 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 226 ЦК України у
разі відсутності схвалення опікуна,
правочин вчинений недієздатною особою
є нікчемним.

Згідно ст.39 ЦК України фізична особа
може бути визнана судом недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного,
стійкого психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Порядок визнання
фізичної особи недієздатною
встановлений главою 2 розділу ІVЦПК
України., тобто за рішенням суду.

Згідно ст.40 ЦК України фізична особа
визнається недієздатною з моменту
набрання законної сили рішенням суду
про це.

З огляду на вказані норми
законодавства, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 не можуть бути
задоволенні, оскільки його батько
ОСОБА_7 згідно рішення суду від 14.04.2011
року був визнаний судом обмежено
дієздатним на підставі ст.36 ЦК України,
крім того, оспорювані позивачем
правочини, були вчинені ОСОБА_7 до
14.04.2011 року, тобто до винесення
Дарницьким районним судом м.Києва
рішення та до набрання законної сили
даним рішенням.

На підставі викладеного та
керуючисьст.ст.36,37,39,40,226,1253 ЦК України,
ЗУ «Про нотаріат», ст.ст.15,30,62,202,202-1,203
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: приватний
нотаріус ОСОБА_6 про визнання
недійсним заповіту та договору
дарування за довіреністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя