АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/9067/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1889/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта Дем»янова І.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 липня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства „Українська
пожежно-страхова компанія", ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
страхового відшкодування та моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із
вказаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 06.11.2013р. відповідач
ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки
„ВАЗ”, д.н. НОМЕР_1, на перехресті вул.
Житецького та вул. Кам'янецької в м.
Хмельницькому порушив п.16.11 ПДР України
та допустив зіткнення з належним йому
автомобілем марки „Fiat”, д.н. НОМЕР_2, в
результаті чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 19.11.2013р. ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адмінправопорушення, передбаченого ст.
124 КУпАП. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
ПрАТ „Українська пожежно-страхова
компанія" згідно полісу №АС/1028693 від
18.07.2013р. Позивач вказує, що у
відповідності до звіту №126/13 від
15.11.2013р. розмір завданих йому збитків
внаслідок пошкодження його автомобіля,
станом на дату оцінки, становить 35 551,47
грн., однак страхова компанія здійснила
виплату в сумі 30 793,06 грн., зменшивши
регламентну виплату на 4 758,41 грн. Також
позивач зазначає, що йому завдана і
моральна шкода. Тому, ОСОБА_1 просив суд
стягнути на його користь з ПрАТ „УПСК" 4
758,41 грн. недоплаченого страхового
відшкодування та 1 197,12 грн. пені,
інфляційних і 3% річних за несвоєчасну
виплату страхового відшкодування, а
також зобов'язати ОСОБА_2 сплатити
позивачу різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою;
стягнути з ОСОБА_2 3000грн. моральної
шкоди та солідарно з обох відповідачів
судові витрати і витрати на правову
допомогу.

В ході розгляду справи представник
позивача ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги
вказуючи, що автотоварознавцем
проведено переоцінку матеріального
збитку, заподіяного власнику
автомобіля марки „Fiat”, д.н. НОМЕР_2 в
результаті ДТП. Тому, з урахуванням
уточнених позовних вимог просив
стягнути на користь ОСОБА_1 з ПрАТ
„УПСК" 19 206,94 грн. як різницю між
фактично виплаченою сумою страхового
відшкодування і максимальним розміром
страхового відшкодування та 1 197,12 грн.
штрафних санкцій, а з ОСОБА_2 - 662,69 грн. в
межах субсидіарної відповідальності
та 3000 грн. моральної шкоди, а також
просив стягнути солідарно з обох
відповідачів витрати на правову
допомогу в розмірі 5000 грн.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 29 липня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ПрАТ „УПСК" на користь ОСОБА_1 4 758,41 грн.
страхового відшкодування, 1 197,12 грн.
пені, інфляційних та трьох процентів
річних за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування, а також 621,69
грн. судових витрат, а всього - 6 577,22 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2
162,69 грн. завданої матеріальної і
моральної шкоди та 349,71 грн. судових
витрат, а всього - 2 512,40 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким його
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апелянт вважає безпідставним
посилання суду на п.14 постанови №4
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 01.03.2013р. „Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", оскільки інших
судових рішень про відшкодування шкоди
на його користь не приймалось, а
виплата коштів відповідачем
проводилась в позасудовому порядку.
Також, вважає незаконним висновок суду
про те, що повторне складання звіту
повинно проводитись на дату страхової
виплати. Крім того, ОСОБА_1 не
погоджується із частковим
відшкодуванням витрат на правову
допомогу та вказує, що судом формально
прораховано приблизний час судового
розгляду справи, не враховано час на
вивчення, аналіз і підготовку
матеріалів до суду.

Представник апелянта апеляційну
скаргу підтримав в повному обсязі і
просить її задовольнити.

Позивач та представник ПрАТ «УПСК»
до суду не з»явилися, про причини
неявки суд не повідомили, хоча про день
і час розгляду справи повідомлені
належним чином.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і
ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно
встановив і виходив з того, що 06.11.2013
року відповідач ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки „ВАЗ” д.н. НОМЕР_1 на
перехресті вул. Житецького та вул.
Кам'янецької в м. Хмельницькому порушив
п.16.11 ПДР України та допустив зіткнення
з належним позивачу автомобілем марки
„Fiat”, д.н. НОМЕР_2, в результаті чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 19.11.2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. В результаті цього ДТП
позивачеві як власнику автомобіля
«Fiat», д.н. НОМЕР_2 в зв»язку із
пошкодженням його майна було завдано
майнової та моральної шкоди.
Відповідно до звіту № 126/13 від 15.11.2013
року про визначення матеріального
збитку, заподіяного власнику
автомобіля «Fiat» д.н. НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження в ДТП
станом на 15.11.2013 року такий
матеріальний збиток становить 35551,47
грн. На час проведення вказаного
дослідження ремонт автомобіля
проведений не був. Встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована у ПрАТ
«УПСК», однак в зв»язку з тим, що
відповідачем 31.03.2014 року було проведено
перерахунок коштів позивачу в сумі
30793,06 грн., тому суд першої інстанції
вірно стягнув із ПрАТ «УПСК» на користь
позивача 4758,41грн. недоплаченого
страхового відшкодування, 1197,12грн. -
пені, інфляційних та 3% річних за
несвоєчасну виплату і 621,69грн. судових
витрат. Також суд першої інстанції
вірно стягнув із ОСОБА_2 1500грн.
моральної шкоди, що виявилася у
душевних хвилюваннях, які поніс
позивач в зв»язку із пошкодженням його
майна та стягнув 662,69грн. майнової
шкоди, виходячи з того, що саме винна у
ДТП особа має нести відповідальність у
розмірі, понад виплачене страхове
відшкодування. Також суд вірно прийшов
до висновку, що підлягають до стягнення
на користь позивача витрати на правову
допомогу в розмірі 717,30грн. та судові
витрати в сумі 234,60грн. В решті позовних
вимог судом відмовлено виходячи з того,
що законодавство не передбачає
обов»язку страховика повторно
проводити виплату страхового
відшкодування в разі подорожчання
матеріалів та робіт, що необхідні для
проведення відновлювального ремонту
транспортного засобу.

Дійшовши такого висновку, суд
обґрунтовано посилався на відповідні
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про страхування», страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування.

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон), у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом
порядку оцінену шкоду, заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну
третьої особи.

У відповідності до вимог ст. 35
Закону, для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) заяву про страхове
відшкодування з рядом додатків.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону, страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів , зазначених у
ст.35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону, за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст.
625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те,
що судом в порушення норм
матеріального права неправомірно було
відмовлено у стягненні з ПрАТ «УПСК»
різниці між розміром матеріального
збитку, що визначена станом на 15.11.2013
року та розміром матеріального збитку,
що визначена станом на 27.06.2014 року є
недоведеними, адже апелянтом не
зазначено, яку саме норму
матеріального права порушено судом
першої інстанції, а положення Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не містять обов»язку
відшкодування страховиком на користь
потерпілого різницю в сумі
матеріального збитку, що пов»язана із
зміною офіційного курсу долара США .

Оцінюючи доводи апеляційної
скарги в тій частині, що судом першої
інстанції при визначенні суми витрат
на правову допомогу формально
пораховано приблизний час судового
розгляду та не враховано час на
вивчення, аналіз і підготовку
матеріалів до суду, колегія суддів
вважає їх безпідставними та
недоведеними, адже судом першої
інстанції вірно пораховано час участі
представника позивача в суді першої
інстанції, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.56, 117) та вірно
проведений розрахунок витрат на
правову допомогу за цей час. Разом з
тим, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК
України колегією суддів було
роз»яснено права та обов»язки
учасникам процесу і попереджено про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій, однак представником
апелянта не було надано розрахунку
наданих позивачеві послуг та їх
вартість.

Інші доводи апеляційної скарги на
законність рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 29 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду А.П.
Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Демінська А.А. Справа:
№22ц/792/1889/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 19, 25