Михайлівський районний суд
Справа № 321/190/14-ц
Провадження № 2/321/387/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2014
смт.
Михайлівка

Михайлівський районний суд
Запорізької області,

у складі: головуючого судді
Мовчана О.Г.

при секретареві
Засядько Г.В.

за участі: представника
відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Михайлівка справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«ОТП Банк» звернулось до
Михайлівського районного суду з
позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до змісту позовних вимог,
позивач просить суд:

1.Звернути стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки (майнова порука) №
PCNL-200/590/2008 від 02.07.2008 року, а саме
звернути стягнення на нерухоме майно,
трикімнатну квартиру, загальною площею
65,6 квадратних метри, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, яке видане
Комісією з приватизації державного
житлового фонду, знаходиться в
оперативному управлінні Михайлівської
селищної ради Запорізької області 04
жовтня 2004 року, зареєстрованого в КП
«Михайлівське районне
архітектурно-планувальне та
техінвентаризаційне бюро» Запорізької
області 04 жовтня 2004 року, реєстраційний
номер в реєстрі прав власності на
нерухоме майно № 7723985, для погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк», в
особі Регіонального відділення АТ «ОТП
Банк» в м.Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя,
пр. Леніна, 66, р/р 0200 в АТ «ОТП
Банк», МФО 300528, ) за
кредитним договором № CNL-200/590/2008 від
02.07.2008 року, в сумі:

- 9990,64 доларів США - сума
заборгованості за тілом кредиту;

- 781,37 доларів США - сума
заборгованості за нарахованими
відсотками за період з 02.07.2013 року по
17.12.2013 року;

- 2,67 гривень - пеня за неналежне
виконання боргових зобов'язань
відповідно до п. 4.1.1 кредитного
договору,

а всього за офіційним курсом НБУ станом
на 12.05.2014 року 125013,97 гривень.

2.Застосувати спосіб реалізації
предмета іпотеки, передбачений ст..39
Закону України «Про іпотеку», а саме
шляхом проведення прилюдних торгів, за
ціною, яка буде визначена на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності.

3. Стягнути з відповідача на користь
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» (адреса 01033, м.Київ, вул.
Жилянська, 43, п/р 0200 в АТ «ОТП
Банк», МФО 300528, код ЗКПО 21685166) сплачений
судовий збір у сумі 1250,14 грн.

Застосувати спосіб реалізації
предмета іпотеки, передбачений ст.39
Закону України «Про іпотеку», а саме
шляхом проведення прилюдних торгів, за
ціною, яка буде визначена на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності.

Крім того позивач просить суд стягнути
з відповідачів судові витрати що
складаються з суми сплаченого судового
збору.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим,
що відповідно до умов Статуту АТ «ОТП
Банк» (погодженого Національним Банком
України 18.06.2009 року, реєстровий № 273,
державну реєстрацію змін до установчих
документів проведено Голосіївською
районною у місті Києві державною
адміністрацією 30.06.2009 року) Закрите
акціонерне товариство „ОТП Банк",
згідно з рішенням Загальних Зборів
Акціонерів Протокол № 53 від 23.04.2009 року
змінив назву на Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» (скорочена назва
- АТ «ОТП Банк»). Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Закритого акціонерного
товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу
є правонаступником всіх прав та
обов'язків Акціонерного комерційного
банку "Райффайзенбанк Україна".

02 липня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк",
правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»,
та громадянином ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № CNL-200/590/2008.

Згідно із кредитною заявкою від 02.07.2008
року, позивач здійснив видачу
кредитних коштів позичальнику в сумі 15
500,00 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот і 00/100)
доларів США шляхом їх безготівкового
переказу на поточний рахунок
позичальника.

Відповідно до п.1.1 частини № 2
кредитного договору банк надає
позичальнику кредит в розмірі та
валюті, що визначений в частині № 1
цього договору, а позичальник приймає
кредит, зобов'язується належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту, а також оплатити
відповідну плату за користування
кредитом та виконати інші зобов'язання,
як це вказано у цьому договорі.

Згідно з пунктом 3 частини № 1
кредитного договору проценти за
користування кредитом розраховуються
банком на основі плаваючої процентної
ставки, що складається з фіксованої
процентної ставки у розмірі 5,49 % річних
та РГОК (процентна ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті,
тотожній валюті кредит, що розміщені в
банку на строк в 366 днів, надалі «РГОК»).

Відповідно до п.1.5.1 частини № 2
кредитного договору погашення
відповідної частини кредиту
здійснюється позичальником щомісяця у
розмірі та строки, визначені у графіку
повернення кредиту та сплати
процентів, шляхом безготівково
перерахування на поточний рахунок.

Датою остаточного повернення кредиту є
02 липня 2023 року.

Згідно із статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Проте, в супереч умовам кредитного
договору, вищевказані зобов'язання
позичальника щодо повернення кредиту
та сплати процентів за користування
кредитними коштами не виконуються,
зокрема не виконується графік
погашення кредиту, порушується порядок
та строки сплати відсотків.

В зв'язку із невиконанням
позичальником умов кредитного
договору щодо повернення суми кредиту
та сплати відсотків, на підставі п.1.9
кредитного договору банком було
здійснено вимогу про дострокове
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором в повному обсязі.
Так, на адресу позичальника ОСОБА_2
направлено досудову вимогу № 200-14-4-6/2191
від 24.12.2013 року про погашення
заборгованості за кредитним договором
в строк не пізніше 30 календарних днів з
дати відправлення банком відповідної
вимоги.

Однак на дату подачі позовної заяви
заборгованість позичальником не
погашена, сума кредиту та відсотків не
сплачена.

В забезпечення виконання кредитного
договору з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
укладено договір іпотеки (майнова
порука) № РСNL-200/590/2008 від 02.07.2008 року
посвідчений приватним нотаріусом
Михайлівського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_5 реєстр № 2592.

В іпотеку банку передано нерухоме
майно:

нерухоме майно, а саме трикімнатна
квартира, загальною площею 65,6
квадратних метри, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
Іпотекодавцям на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, яке видане
Комісією з приватизації державного
житлового фонду, що знаходиться в
оперативному управлінні Михайлівської
селищної ради Запорізької області 04
жовтня 2004 року, зареєстрованого в КП
«Михайлівське районне
архітектурно-планувальне та
техінвентаризаційне бюро» Запорізької
області 04 жовтня 2004 року. Реєстраційний
номер в реєстрі прав власності на
нерухоме майно №7723985.

Обтяження на предмет іпотеки
зареєстроване в Державному реєстрі
іпотек.

Витяг про реєстрацію у Державному
реєстрі іпотек №19464142 від 02.07.2008 року,
реєстраційний номер 7493188.

Обтяження на предмет іпотеки
зареєстроване в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі
заборон відчуження обертів нерухомого
майна №19463650 від 02.07.2008 року,
реєстраційний номер 7492988.

В зв'язку із невиконанням
позичальником умов кредитного
договору щодо повернення суми кредиту
та сплати відсотків, на підставі п.1.9
кредитного договору та п.6.4 договору
іпотеки банком було здійснено вимогу
про дострокове виконання
іпотекодавцями зобов'язань за
кредитним договором в повному обсязі.
Не зважаючи на отримання відповідачами
вимог заборгованість не погашена, сума
кредиту та відсотків не сплачена.

Згідно п.6.1 договору іпотеки, за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель
може задовольнити боргові
зобов'язання, не сплачені
іпотекодавцем, і вимоги стосовно
повного відшкодування всіх збитків,
завданих порушенням іпотекодавцем
його зобов'язань за цим договором, а
також всіх фактичних витрат, понесених
іпотекодержателем у зв'язку із
реалізацією його прав за цим договором.

Відповідно до п.6.2 іпотекодавець має
право задовольнити із вартості
предмета іпотеки всі фактичні вимоги
після виникнення будь-якої із таких
обставин:

- несплати боржником
іпотекодержателю будь-якої суми, як
встановлено в Кредитному договорі;

- порушення іпотекодавцем
будь-якого із його зобов'язань за ст.5
договором іпотеки;

- інших обставин, передбачених
чинним законодавством України,
кредитним договором та договором
іпотеки.

Посилаючись на положення ст.ст.7, 12, 33 ЗУ
«Про іпотеку», в зв'язку з невиконанням
відповідачами зобов'язань за кредитним
договором та невиконання зобов'язань
за договором іпотеки для задоволення
вимог за кредитним договором позивач
вказує на своє право на звернення
стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування позовних вимог,
стороною позивача надані:

- розрахунок заборгованості за
кредитним договором (а.с.5-6);

- світлокопії досудових вимог з
підтвердження їх отримання (а.с.7-10)

- світлокопія кредитного договору
з додатками (а.с.11-17);

- світлокопія договору іпотеки
(а.с.18-22);

- світлокопія Витягу про
реєстрацію у Державному реєстрі іпотек
(а.с.23);

- світлокопія Витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
(а.с.24);

- світлокопія технічного
паспорту на предмет іпотеки (а.с.25-26);

- світлокопія паспорту та
ідентифікаційного номеру відповідачів
(а.с.27-31);

- підтвердження повноважень
особи, що звернулась до суду (а.с.32);

- підтвердження сплати судового
збору (а.с.1).

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_1, не заперечуючи проти
отримання відповідачем грошових
коштів, укладенні договору іпотеки,
заперечує проти задоволення позовних
вимог, посилаючись на положення Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03 червня 2014 року, згідно
яких не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України.

В призначене судом судове засідання,
представник позивача не з'явився,
надавши суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, яка також містить
відомості про підтримання позовних
вимог, та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
повідомлялись про розгляд справи в
установленому законом порядку, в
судове засідання не з'явились, надавши
суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності й невизнання позовних
вимог.

В попередньому судовому засіданні
відповідач ОСОБА_3 визнала факт
укладення кредитного договору та
договору іпотеки. Крім того відповідач
погоджувалась з наявністю зазначеної
позивачем заборгованості та
невиконанням умов договору. Виникнення
заборгованості пояснювала
матеріальними труднощами, пов'язаними
зі зміною умов погашення кредиту, а
саме підвищенням курсу долару США, а
також необхідністю лікуватися, що
потребує значних витрат й порушило
плани щодо повернення кредиту які були
на час його отримання.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
серед яких позовну заяву, докази на
обґрунтування позовних вимог, докази
на підтвердження судових витрат, суд
приходить до висновку про потребу
відмови у задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного:

- відповідно до ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі;

- відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях;

- відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
сторонами, які беруть участь у справі,
не підлягають доказуванню;

- відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти;

- на підставі наданих матеріалів,
судом встановлено, що відповідно до
укладеного кредитного договору №
CNL-200/590/2008 від 02 липня 2008 року ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 15 500,00 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 5,49 %
річних з кінцевим терміном повернення
02 липня 2023 року. Згідно умов договору
відповідач зобов'язався своєчасно
повернути кредит, сплатити проценти за
користування кредитом відповідно до
графіку погашення кредиту;

- згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. У порушення
зазначених норм закону та умов
договору відповідач ОСОБА_2
зобов'язання за договором належним
чином не виконує, що призвело до
утворення заборгованості по кредиту та
відсоткам. Відповідно до ст.624 ЦК
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.
Згідно п.4.1.1 кредитного договору у
випадку порушення відповідачем
графіку погашення кредиту та
відсотків, встановлених договором,
нараховується пеня в розмірі 1 % від
суми несвоєчасно виконаних
зобов'язань. Пунктом 1.9 кредитного
договору встановлена відповідальність
в разі порушення зобов'язань, що
полягає у достроковому поверненні
кредиту, відсотків та інших платежів у
випадку невиконання умов договору.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, коли
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
відсотків, належних йому. Загальна сума
заборгованості за укладеним кредитним
договором згідно розрахунків, наданих
позивачем, становить 86 808,75 гривень;

- крім того, судом встановлено, що
на забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № CNL-200/590/2008 від
02 липня 2008 року між сторонами укладено
договір іпотеки № РСNL-200/590/2008 від 02.07.2008
року, згідно якого відповідачі надали в
іпотеку належне їм нерухоме майно.
Згідно пунктів 6.2, 6.1 вказаного
договору, позивач набуває право
звернути стягнення на предмет іпотеки
та задовольнити боргові зобов'язання,
відшкодувати понесені збитки та інші
витрати, пов'язані з порушенням
зобов'язань іпотекодавцем;

- згідно з ч.1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки;

- відповідно до ст.39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки проведення публічних
торгів або із застосуванням процедури
продажу, встановленою ст.38 вказаного
Закону, якими передбачено право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

За результатами дослідження наданих
доказів, доводів щодо обґрунтованості
доводів позивача стосовно наявності з
відповідачами договірних відносин у
формі отримання кредиту, в
забезпечення якого було укладено
договір іпотеки (майнової поруки). В той
же час, з урахуванням прийняття
Верховною Радою України Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03 червня 2014 року, згідно
яких не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає, як забезпечення
зобов'язань громадянина України,
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки зупинена, в наслідок
чого позовні вимоги у заявленому
вигляді не підлягають задоволенню.

Питання стосовно судових витрат
підлягає вирішенню відповідно до
положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції
України, ст.ст.526, 527, 530, 624, 629, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 33,
38-40 Закону України «Про іпотеку»,
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03 червня 2014 р.,
ст.ст.11, 60, 88, 208-209, 212-217, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України,-

В И Р І ШИ В:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк».

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Михайлівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Михайлівського районного суду

Запорізької області
О.Г.Мовчан