У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення боргу, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 16 вересня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 21 жовтня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором кредиту у розмірі 27 338 грн 66
коп., а також 273 грн 39 коп. судових
витрат.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 16 вересня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 21 жовтня 2014
року рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16 вересня 2014 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного
суду, справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності доказів про звернення
відповідача до позивача із заявою про
надання кредиту в розмірі 7 900 грн та
отримання відповідачем вказаних
коштів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» у
зв'язку зі спливом позовної давності,
про застосування якої відповідач подав
письмову заяву.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновком суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 21 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.