АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2146/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19,27 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. УХВАЛА
28 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренка Ю. В.суддівМагди Л.
Ф. , Міщенка С. В. при секретаріПосипайко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 24 червня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» (далі - Банк) до
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,
заслухавши учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, -
в с т а н о в и л а :
У лютому 2014 року Банк звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_7 про стягнення
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував, що 29 березня 2006 року
відповідач отримала кредит у розмірі 3
000 дол. США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13,2 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Взяті на себе грошові зобов'язання
відповідач виконує неналежним чином,
внаслідок чого у неї утворилась
заборгованість, яка станом на 4 лютого
2014 року складає 8 954, 65 доларів США.
У зв'язку з тим, що відповідач не
виконує умови договору, Банк звернувся
із вказаним позовом та просив суд
стягнути із відповідача
заборгованість в сумі 8954, 65 доларів США
та судові витрати по справі.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 24 червня 2014 року в
задоволенні позову Банку відмовлено.

На це рішення Банк подав апеляційну
скаргу, де посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить судове рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в порядку
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно статті 1
Цивільно-процесуального кодексу
України завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами статті 3 Цивільного
Кодексу України загальними засадами
цивільного судочинства, є, зокрема,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Встановлено, що 29 березня 2006 року між
сторонами був укладений кредитний
договір, шляхом заповнення позивачем
заяви про надання кредиту у розмірі 3 000
доларів США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
Visa Gold НОМЕР_1 зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 13,2 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, терміном
дії 2 роки. (а.с. 10-11, 29)

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов
і правил надання банківських послуг
уразі незгоди зі змінами правил чи
тарифів обов'язок клієнта пред'явити
банку письмову заяву про розірвання
цього договору та погасити
заборгованість, яка утворилась перед
банком, у тому числі й заборгованість,
яка утворилась упродовж 30 днів з
моменту повернення карт, виданих
держателю і його довіреним особам.

З розрахунку наданого представником
позивача вбачається, що в період дії
вказаної пластикової картки за НОМЕР_1
позивач дійсно отримувала кошти в
межах кредитного ліміту та проводила
погашення кредиту. В період її
кредитної картки від 29 березня 2006 року,
відповідачем було замінено та
продовжено термін дії картки
відповідно до умов укладеного
кредитного договору від 29 березня 2006
року по квітень 2010 року. (а.с. 24-28, 46)

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH)

Відповідачка припинила сплачувати
будь-які платежі за кредитом ще в 2008
році. Термін дії банківської картки за
номером НОМЕР_1 сплинув у квітні 2010
року. Таким чином порушення права
позивача на повернення коштів почалось
з остаточного дня дії пластикової
картки, тобто з квітня 2010 року.

Судом вірно встановлено, що з вимогою
про стягнення заборгованості позивач
звернувся лише 17 лютого 2014 року, тобто з
пропуском строку позовної давності, а
доказів поважності причин пропуску
такого строку не надано.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи заявлене представником
відповідача клопотання про
застосування позовної давності,
висновки суду, що позов не підлягає до
задоволення в зв'язку зі спливом строку
позовної давності, ґрунтуються на
вимогах Закону та відповідають
фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Апелянт не надав суду доказів, які б
спростовували вищевказані висновки
суду першої інстанції, як не надав
апеляційному суду і доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно і всебічно
з'ясувавши обставини, на які посилалися
сторони як на підставу своїх вимог і
заперечень. Суд першої інстанції
правильно визначив характер спірних
правовідносин, вірно застосував норми
матеріального права та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
позові.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстави для його
скасування за наведеним у скарзі
доводами колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307; 308; 314; 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» відхилити, а рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 24 червня 2014 року у даній справі -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :