АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Сабодаш Ю.С.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченквського районного суду
м.Чернівці від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, посилаючись на те, що він є
власником квартири АДРЕСА_1. Власником
квартири № 7 вказаного будинку, яка
розташована над його квартирою, є
відповідач ОСОБА_3

Зазначає, що протягом 2013 року двічі
відбулося залиття його квартири з
квартири відповідача по її вині,
оскільки інженерні мережі, що
обслуговує КЖРЕП-5 знаходяться в
задовільному стані. В результаті
залиття квартири йому спричинено
майнову шкоду в сумі 9710 грн. і моральну
шкоду в сумі 1200 грн., які просить
стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 15 квітня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування майнової та
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вищезазначене рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

№ 22-ц/794/827/14 р.
Головуючий у 1-й інстанції
Смотрицький В.Г.

категорія 29/30/34
Доповідач
Галичанський А.Д.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню в зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем доведено, що шкода
позивачу заподіяна не з її вини,
оскільки ОСОБА_3 в 2013 році не проживала
в цій квартирі, а з її дозволу в ній
проживав ОСОБА_4, тому підстав для
стягнення з неї майнової та моральної
шкоди немає.

Однак, з таким висновком суду
погодитися на можна, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1
Відповідачка ОСОБА_3 є власницею
квартири № 7 цього ж будинку, що
розташована над квартирою позивача.

Згідно акту КЖРЕП-5 від 04.03.2013 року
встановлено, що при обстеженні АДРЕСА_1
сліди заливу на стелі та стінах в
приміщенні кухні, який відбувся з кв. №
7 даного будинку, в результаті чого
відпала штукатурка на стелі площею 0,8
кв.м.

З акту КЖРЕП-5 від 08.08.2013 року
вбачається, що при обстеженні АДРЕСА_1
сліди заливу стін та стелі, підлоги в
приміщенні кухні та вбиральні, який
відбувся з кв. № 7 даного будинку.

Відповідно до висновку №14011 судової
будівельно-технічної експертизи від 05
березня 2014 року встановлено, що
технічний стан конструкції
опорядження перекриття приміщення
кухні квартири № 1, внаслідок
граничного терміну нормативної
ефективної експлуатації, та особливо,
дії фактору зволоження (води) -
незадовільний: експлуатація елементу
можлива лише при умові проведення його
ремонту. Питома вага дії зволоження -
значна в порівнянні з іншими факторами
(саме зволоження спровокувало
руйнування штукатурного шару) стелі.

Згідно Зведеного кошторисного
розрахунку вартості об'єкта
будівництва, що поданий позивачем в
суді апеляційної інстанції вартість
ремонту кухні та вбиральні АДРЕСА_1, що
є власністю ОСОБА_1, становить 8 194 грн.

Згідно частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 березня 1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Виходячи з вищенаведеного, судом
належними та допустимими доказами
встановлено, що відповідач ОСОБА_3
своїми неправомірними діями, що
полягають у неналежному утриманні
своєї квартири АДРЕСА_1, заподіяла
майну позивача шкоду. Факт залиття
квартири № 1 з квартири № 7 за
вищезазначеною адресою встановлено
актами КЖРЕП-5 від 04.03.2013 року та від
08.08.2013 року.

Вина відповідача ОСОБА_3 у заподіянні
шкоди позивачу презюмується і вона не
звільняється від її відшкодування,
оскільки відповідач не довела, що шкоди
завдано не з її вини, а саме, що в
порядку передбаченому договором або
законом відбулася передача квартири
відповідача на утримання іншій особі.

Відповідно до частин 1-3 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи вимоги розумності та
справедливості суд апеляційної
інстанції визначає розмір моральної
шкоди, яка підлягає стягненню в сумі 800
грн.

Вищезазначених обставин та норм
матеріального права суд першої
інстанції при розгляді справи до уваги
не взяв, ухваливши рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування та ухвалення нового рішення
про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 15 квітня 2014 року
скасувати.

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування матеріальної шкоди 8194
(вісім тисяч сто дев'яносто чотири)
грн.та на відшкодування моральної
шкоди 800 (вісімсот) грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: