Справа № 495/5349/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/5349/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу за борговою
розпискою

В С Т А Н О В И В:

21.07.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
боргу за борговою розпискою.

Так, позивач просить суд стягнути на
його користь з відповідача борг за
договором позики у розмірі 51 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.07.2011
року ОСОБА_2 під розписку позичив у
ОСОБА_1 гроші в сумі 10 000 грн. Відповідно
до розписки, ОСОБА_2 зобов'язався
повернути ОСОБА_1 позичену суму у строк
до 31.07.2011 року. Цією ж розпискою ОСОБА_2
зобов'язався у випадку несвоєчасного
повернення грошей доплатити 3 % за кожен
день прострочки. По закінченню
зазначеного строку відповідач борг за
договором позики не повернув. На
неодноразові звернення позивача про
необхідність повернути кошти та
сплатити проценти, відповідач не
відреагував. За розрахунком позивача,
сума простроченої заборгованості
складає 335 500 грн., що складається з
основної суми боргу в розмірі 10 000 грн.
та процентів в розмірі 325 500 грн. (10 000 х
1085 днів х 3 %). Крім того, за твердженням
позивача, йому такими діями
відповідача була нанесена моральна
шкода, а також він був змушений
звертатися за правовою допомогою (400
грн.) та сплачувати відповідний судовий
збір (510 грн.). В свою чергу, позивач
просить стягнути на його користь з
відповідача лише 51 000 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22.07.2014 року відкрито провадження по
справі № 495/5349/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою
розпискою. Справу призначено до
розгляду.

В судове засідання 20.08.2014 року позивач -
ОСОБА_1, не з'явився але подав до суду
заяву, згідно якої заявлені позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить їх задовольнити та розглянути
справу без його участі.

Відповідач - ОСОБА_2, відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надав та в судове засідання 20.08.2014 року
не з'явився без поважних причин, про
причини неявки суд не повідомив,
будь-яких клопотань не заявляв, хоча
був належним чином повідомлений про
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи відповідним поштовим
повідомленням про вручення ОСОБА_2
02.08.2014 року ухвали суду про призначення
розгляду справи саме на 20.08.2014 року о 10:00
год. та копії позовної заяви ОСОБА_1

ОСОБА_2 є відповідачем у даній справі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього
Кодексу, у разі першої неявки в судове
засідання сторони або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі,
оповіщених у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, якщо
вони повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними. Як було вище
зазначено, відповідач був оповіщений у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, але він не повідомив
про причини неявки в судове засідання
та будь-яких клопотань не заявляв.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
борговою розпискою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
відповідно до розписки від 20.07.2011 року,
що виконана рукописом, ОСОБА_2 отримав у
борг від ОСОБА_1 гроші в сумі 10 000.

Відповідно до розписки, ОСОБА_2
зобов'язався повернути ОСОБА_1 позичену
суму у строк до 31.07.2011 року.

Цією ж розпискою ОСОБА_2 зобов'язався у
випадку несвоєчасного повернення
грошей доплатити ОСОБА_1 3 % за кожен
день прострочки.

По закінченню зазначеного строку
ОСОБА_2 борг за договором позики,
відповідно до розписки від 20.07.2011 року,
ОСОБА_1 не повернув.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 про
необхідність повернути кошти та
сплатити проценти, ОСОБА_2 не
відреагував, а відтак, сума боргу та
нараховані на неї проценти залишені не
сплаченими і по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вище зазначено, між сторонами
виникли правовідносини, що витікають з
договору позики, які регулюються
нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК
України).

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_2 в порушення зазначених вище
норм чинного законодавства та
написаної власноруч і без примушення
розписки від 20.07.2011 року, не повернув
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 000 грн.
та нараховані проценти в сумі 325 500 грн.
(10 000 х 1085 днів х 3 %) до сих пір.

Крім того, на вимогу суду ОСОБА_1 було
представлено для огляду оригінал
розписки від 20.07.2011 року, яка, по-перше,
повністю відповідає її копії, наявної в
матеріалах справи, а, по-друге, свідчить
про те, що ОСОБА_2 дійсно позичені гроші
ОСОБА_1 не повернув.

В свою чергу, ОСОБА_1, керуючись
християнськими принципами гуманізму
та прощення, просить суд стягнути на
його користь з ОСОБА_2 лише 51 000 грн. (без
урахуванням моральної шкоди, судових
витрат на правову допомогу та судовий
збір), у зв'язку з чим саме така сума
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача в примусовому
порядку.

Згідно із ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні (ст.213
ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про законність,
обґрунтованість та правомірність
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за борговою розпискою,
у зв'язку з чим такий позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 510, 525, 526, 530, 612,
1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за борговою розпискою -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
(67700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) борг за договором позики у
розмірі 51 000 (п'ятдесят одна тисяча)
гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко