Справа № 682/3084/14-ц
Провадження № 2/682/927/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди заподіяної злочином, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди заподіяної
злочином. В обґрунтування позову
вказував, що 21.04.2014 року близько 19 год. в
м. Славута біля піцерії «Челентано»
ОСОБА_3, який перебував у стані
алкогольного сп'яніння, на ґрунті
неприязних відносин, переслідуючи
мету умисного спричинення тілесних
ушкоджень, розпочав сварку із
позивачем, в ході якої умисно наніс
йому два удари викруткою в грудну
клітину, чим спричинив тілесні
ушкодження у вигляді проникаючого
колотого поранення передньої поверхні
грудини, а також непроникаючого
колотого поранення передньої поверхні
грудної клітини зліва в нижній третині.
В результаті заподіяних ОСОБА_3
позивачу тілесних ушкоджень, останній
лікувався у відділенні інтенсивної
терапії (реанімації), а згодом
амбулаторно. Під час лікування було
затрачено коштів у сумі 2 547,90 грн. Також
позивач вказує, що йому було спричинено
моральну шкоду, яка виразилася в
душевних та фізичних стражданнях, в
переживаннях, в порушенні нормальних
умов життя, в створенні йому додаткових
проблем, він не міг певний час
займатися своїми звичайними справами.
Моральну шкоду він оцінює у 10 000 грн.

За вчинення кримінальних
правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.
1 ст. 125 КК України ОСОБА_3 був
притягнутий до кримінальної
відповідальності і згідно вироку
Славутського міськрайонного суду від
24.06.2014 року засуджений до 5 років
позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК
України він звільнений від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки.

Ні під час лікування, ні під час
досудового розслідування та розгляду
кримінального провадження в суді
ОСОБА_1 не відшкодував понесені
позивачем витрати на лікування, не
відшкодував заподіяну йому моральну
шкоду.

Позивач просив стягнути із
відповідача ОСОБА_3 на його користь 2
547,90 грн. як відшкодування завданої йому
майнової шкоди та 10 000 грн. як
відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач
підтримав заявлений позов із
викладених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ст. 224 ЦПК України
суд вважає можливим розглянути справу
на підставі наявних в ній даних та
доказів - в порядку заочного розгляду.

Заслухавши позивача, дослідивши
письмові докази, суд знаходить позов
таким, що підлягає задоволенню
частково.

Судом встановлено, що за вироком
Славутського міськрайонного суду від
24.06.2014 року, який вступив в законну силу
25.07.2014 року, ОСОБА_3 визнаний винним у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК
України та за сукупністю кримінальних
правопорушень остаточне покарання
призначено у виді 5 років позбавлення
волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнено від відбування покарання із
випробуванням з іспитовим строком 3
роки. ОСОБА_3 засуджений за те, що 21.04.2014
року близько 19 год. на автобусній
зупинці, поблизу пі церії «Челентано»
по вул. Я. Мудрого в м. Славута, він,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, на грунті неприязних
відносин, переслідуючи мету умисного
спричинення тілесних ушкоджень через
ревнощі до своєї співмешканки ОСОБА_4
наніс потерпілому ОСОБА_2 два удари
викруткою в грудну клітину, чим
спричинив тілесні ушкодження у вигляді
проникаючого колотого поранення
передньої поверхні грудини, а також
непроникаючого колотого поранення
передньої поверхні грудної клітини
зліва в нижній третині, які за
кваліфікуючим критерієм небезпеки для
життя в момент заподіяння відносяться
до категорії ушкоджень тяжкого
ступеня.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Статтею 61 ЦПК України визначено, що
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Встановлюючи загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду ст. 1166 ЦК України передбачає, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Статтею 23 ЦК України закріплено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Стаття 1167 ЦК України зазначає, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Суд вважає, що в результаті
протиправних дій відповідача позивачу
було спричинено моральну шкоду, яка
полягає у фізичному болю і душевних
стражданнях. При визначені розміру
грошового відшкодування моральної
шкоди, суд бере до уваги суть позовних
вимог, характер правопорушення,
ступінь та тривалість фізичних та
душевних страждань потерпілого.
Враховуючи вимоги розумності і
справедливості, позовні вимоги у цій
частині слід задоволити повністю. На
думку суду, сума у розмірі 10000 гривень
є адекватною спричиненій шкоді і
достатньо компенсує понесені моральні
втрати потерпілого.

Що ж стосується вимог позову в частині
стягнення із відповідача витрат на
лікування у сумі 2 547,90 грн., то такі до
задоволення не підлягають, оскільки
витрати позивача на придбання
лікарських препаратів та засобів для
їх введення не підтверджуються
належними доказами.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» договір -
усний чи письмовий правочин між
споживачем і продавцем (виконавцем) про
якість, терміни, ціну та інші умови, за
яких реалізується продукція.
Підтвердження вчинення усного
правочину оформляється квитанцією,
товарним чи касовим чеком, квитком,
талоном або іншими документами (далі -
розрахунковий документ).

Як випливає із змісту абз. 2 ч. 11 ст. 8
вказаного Закону під час продажу
товару продавець зобов'язаний видати
споживачеві розрахунковий документ
встановленої форми, що засвідчує факт
купівлі, з позначкою про дату продажу.

Розрахунковим документом у значенні
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»
документ встановленої форми та
змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення)
коштів, купівлі-продажу іноземної
валюти, надрукований у випадках,
передбачених цим Законом, і
зареєстрований у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

Із наведеного слідує, що наданий
позивачем лист-виписка від 26.06.2014 року
№ 1196 із Славутської ЦРЛ,в якому поряд
із переліком препаратів проставлено їх
вартість іншою особою кульковою ручкою
по друкованому тексту, не є належним
доказом здійснення придбання таких
препаратів і понесення відповідних
витрат позивачем.

Керуючись ст. 10,11,60,61, 212-215 ЦПК
України, ст. 23, 1166,1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10
000 гривень на відшкодування моральної
шкоди.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а особою у
відсутності якої проголошено рішення -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
Маршал І. М.