Справа № 682/3949/13-ц
Провадження № 2/682/99/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.02.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю інженерно-виробниче
підприємство «Відеотехсервіс-Тест» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики та збитків,
пов»язаних з наданням безпроцентної
позики,

встановив:

16.08.2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики № 04/144, згідно якого ТОВ ІВП
«Відеотехсервіс - Тест» надав ОСОБА_1,
безвідсоткову позику в сумі 50000 грн. для
господарських потреб на строк до 1.09.2015
року. Згідно умов договору відповідач
зобов»язувався повертати позику
щомісячним платежами в розмірі 1042 грн.

Посилаючись на істотні порушення
ОСОБА_1 договірних зобов»язань, а саме
несплати поточних платежів у серпні,
вересні 2011 року, січні, вересні, жовтні
2013 року, та, крім того, на те, що
відповідач звільнився з роботи на ТОВ
ІВП «Відеотехсервіс-Тест» 23.10.2013 року,
це товариство звернулось в суд з
позовом про стягнення з нього всієї
суми позики, що залишилась
неповернутою, а саме 21866 грн. та, крім
того, 33333 грн. 33 коп. збитків, пов»язаних
з наданням безпроцентної позики.

У судовому засіданні представник
позивача Шерстюк В.В. позов підтримав,
давши пояснення про те, що відповідачем
сплачено станом на 3.12. 2013 року 28134 грн.
боргу, а несплачена сума боргу
становить 21866 грн., з них 521 грн.
заборгованість по щомісячній сплаті
боргу. Крім того, наданням відповідачу
безпроцентної позики підприємству
заподіяна матеріальна шкода, що
полягає у сплаті податків в сумі 33333
грн. 33 коп., з яких 50% ПДВ, 50% податок на
прибуток. Просив стягнути ці суми з
відповідача, врахувавши сплату ним
позики у грудні 2013 року та січні 2014 року

Відповідач ОСОБА_1 позову не
визнав, давши пояснення про те, що
згідно договору від 16.08.2011 року він
зобов»язаний повернути позику до 1.09.2015
року. На даний час ним повернуто 30218
грн. Залишок боргу становить 19782 грн.,
який ним буде сплачено до визначеного
договором строку. При укладенні
договору позики між ним та директором
товариства була домовленість про те, що
повернення позики буде здійснюватись
шляхом щомісячних відрахувань з його
заробітної плати. Такі відрахування
проводились регулярно. У деякі місяці
позика поверталась із затримкою через
затримки з виплатою заробітної плати.
Однак, на даний час заборгованості по
поточних платежах немає і надалі він
буде щомісячно погашати борг з
розрахунком , щоб він був повністю
повернутий до 2015 року. Сплатити відразу
весь залишок боргу неспроможний. Крім
того, вважає безпідставним позов в
частині стягнення 33333 грн. 33 коп.,
оскільки жодних збитків у вигляді
сплати податку підприємство не
понесло, так як відповідно до Законів
України «Про податок на прибуток
підприємств» та «Про податок на додану
вартість» зазначені позивачем податки
при наданні та поверненні
безпроцентної позики не сплачуються.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню .

Факт надання позивачем ОСОБА_1
безпроцентної позики в сумі 50000 грн.
стверджується договором позики № 04/144
від 16.08.2011 року. За умовами цього
договору позика повертається
щомісячними платежами в сумі 1042 грн.
Остаточною датою повернення позики
визначено 1.09.2015 року. Згідно
довідки-розрахунку заборгованості
станом на 3.12.2013 року відповідачем
повернуто 28134 грн. Поточна
заборгованість складала 521 грн. Однак,
ОСОБА_1 згідно квитанції від 23.12.2013
року сплачено 1042 грн., та згідно
квитанції від 23.01.2014 року також 1042 грн.
Згідно довідки позивача від 3.02.2014 року
несплачена сума позики станом на 1.02.2014
року складає 19782 грн., що ствердив також
відповідач. Отже, ним сплачено у
погашення позики на час розгляду
справи 30218 грн. Таким чином,
простроченої поточної заборгованості
за договором позики у відповідача
немає, що визнали обидві сторони.
Укладеним сторонами договором позики
не передбачено права позикодавця
достроково стягувати всю суму позики.
П. 5.1 договору передбачено,що при
настанні дати 1.09.2015 позичальник
зобов»язується протягом двох
календарних днів повернути
позикодавцю позику у розмірі, що
зазначений у п. 2.1 договору, тобто 50000
грн. За порушення позичальником строку
повернення позики або порушення строку
сплати річної суми внесків більше, як
за один місяць передбачені санкції, що
зазначені у п.п. 6.2 та 6.3
договору.Порядок повернення позики
визначений п. 5. 2 договору, але як
пояснили обидві сторони, між ними була
домовленість про повернення позики
шляхом відрахування із заробітної
плати і картка рахунку свідчить про те,
що позика поверталась в основному саме
таким чином. З цієї ж картки рахунку
вбачається, що дійсно мала місце
затримка виплати заробітної плати, що
тягнуло за собою затримку у поверненні
позики, і зокрема, у серпні, вересні 2011
року, січні 2013 року(а.с. 26). Згідно цього
документу не були сплачені щомісячні
платежі у вересні та жовтні 2013 року
через відсутність заробітної плати,
але у листопаді 2013 року відповідачем
сплачено 3126 грн., тобто погашено
заборгованість і за два попередні
місяці. Відповідач пояснює, що
затримка у поверненні позики була
викликана затримкою виплати
заробітної плати , неодноразовим
відправленням його та інших
працівників у відпустку без збереження
заробітної плати. Ним надано накази
про це 31.03.2013 року та від 30.04.2013 року.
Також посилається на наявність наказів
про надання таких же відпусток у
вересні-жовтні 2013 року, у зв»язку з чим
у цей період не була нарахована та
виплачена заробітна плата, що було
підставою для несвоєчасного
повернення позики за ці місяці . Такі
накази надавались йому для
ознайомлення і він їх підписував, але
відповідач в даний час відмовляється
визнати факт їх наявності та надати їх.
Таких наказів за цей період сторонами
суду не надано і представник позивача
заперечує їх наявність, ствердивши
лише факт ненарахування відповідачу
заробітної плати, однак, фактично
заборгованість відповідачем
ліквідована.

Оскільки на день розгляду справи не
існує поточної заборгованості,
відсутні підстави вважати, що
відповідач ухиляється від виконання
зобов»язань за договором позики , і у
позивача відсутні реальні підстави
вважати, що договір не буде виконаний.
Наведене свідчить про відсутність
достатніх підстав для дострокового
стягнення всієї суми позики..
Звільнення відповідача з роботи не є
підставою для дострокового стягнення з
нього суми позики, оскільки така
підстава не передбачена ні договором ,
ні законом і після звільнення з роботи
відповідач продовжує повертати позику.
Відповідно до ст. 526 ЦПК України
зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства. Ст. 530
цього ж Кодексу передбачено, що якщо у
зобов»язанні встановлений
строк(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк(термін).
Строк виконання зобов»язань за
договором позики закінчується 1.09.2015
року і позивач має реальні можливості
отримати надані в позику кошти до цього
строку. Збитків від незначної затримки
повернення позики підприємство не
понесло, оскільки протягом нетривалого
строку належна до сплати за ці місяці
сума позики була повернута.

Також відсутні підстави для
задоволення позову в частині стягнення
з відповідача на користь позивача 33333
грн. 33 коп. збитків. Представник
позивача обґрунтовує ці вимоги тим, що
для надання ОСОБА_1 безпроцентної
позики ТОВ ІВП»Відеотехсервіс-Тест»
вилучило з обігових коштів 33333 грн. 33
коп. у вигляді податку на додану
вартість та податку на прибуток, що
становить прямий збиток підприємству.
Однак, рішення про надання позики
приймалось не відповідачем , а
позивачем і вини ОСОБА_1 у виникненні
цих збитків немає, позика ним
повертається відповідно до визначених
договором строків. Обов»язок
відповідача щодо відшкодування
будь-яких витрат, пов»язаних з
отриманням позики, договором не
передбачений.

Керуючись ст. ст.526, 530 ЦК України,
ст.ст. 8,10, 212, 213 ЦПК України, суд

вирішив:

товариству з обмеженою
відповідальністю інженерно-виробниче
підприємство «Відеотехсервіс-Тест» в
позові до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики № 04/144 від 16.08.2011 року
та збитків, пов»язаних з наданням
безпроцентної позики, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий: