Справа № 482/1629/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Демінської О.І., при секретарі Пазюк І.О., за участю позивача - ОСОБА_1, представників відповідачів - Руденко В.М., Касьянової В.О., Волкова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Миколаївської області, Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до прокуратури Новоодеського району Миколаївської області, Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись на неякісність, неефективність, надто тривале досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про який внесено 26.11.2012 р за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за ч.1 ст. 140 КК України, у зв'язку із чим вона була змушена неодноразово оскаржувати дії працівників прокуратури Новоодеського району Миколаївської області та слідчого відділу Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, просить стягнути з відповідачів матеріальні витрати, понесені нею на сплату поштових послуг на відправлення скарг в сумі177 грн. 60 коп, канцелярські витрати в сумі 205 грн., а також моральну шкоду в сумі 10000 грн., завдану їй внаслідок незаконних дій слідчого СВ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, прокурорів прокуратури Новоодеського району Миколаївської області, які призвели до порушення її конституційних прав, виникнення психічних розладів, «…нав'язливих фобій, пов'язаних зі смертю сестри, витрачання часу, душевних сил на складання скарг та позовів до суду…», неможливістю працевлаштування на роботу та виїзду за межі Новоодеського району Миколаївської області з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою суду за клопотанням позивача ОСОБА_1 до участі у справі залучено у якості співвідповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області та замінено первісного відповідача - прокуратуру Новоодеського району Миколаївської області на прокуратуру Миколаївської області.

Збільшивши розмір заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1, пославшись на обставини викладені в позові остаточно просила стягнути на її користь з прокуратури Миколаївської області в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 40000 грн., з Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 20000 грн. та 382 грн. 60 коп. майнових витрат.

Представники відповідачів: Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області - Касьянова В.О., , Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області - Волков А.С., прокуратури Миколаївської області - Руденко В.М., пославшись на безпідставність заявлених позовних вимог проти задоволення позову заперечили.

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 26.11.2012 р. за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесено відомості за ч.1 ст. 140 КК України, а саме про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. медичні працівники Новоодеської ЦРЛ під час лікування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, неналежним чином виконували свої професійні обов'язки внаслідок несумлінного ставлення до них, що спричинило смерть хворої - ОСОБА_5 (витяг з кримінального провадження №0000003 №1).

Згідно даним лікарського свідоцтва про смерть №2043 від 07.11.2012 р. причина смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 р. внаслідок поліорганної недостатності отруєння грибами.

Відповідно свідоцтвам про народження НОМЕР_1, виданому3 01.03.1980 р. Новоодеським ВРАГСу Миколаївської області, та НОМЕР_2, виданим 06.11.1976 р. Новоодеським РВ РАГСу Миколаївської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є рідними сестрами.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області від 27.11.2013 р. підтверджується, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., перебувала на обліку як інвалід з дитинства 2 групи. Згідно рішенню Новоодеської міської ради від 19.03.2003 р. №67 пенсію по інвалідності отримувала опікун ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

09.03.2013 р. слідчим Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області Пушкаревським С.В. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, було закрито у зв'язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.

За результатами оскарження ОСОБА_1 закриття вказаного кримінального провадження слідчим Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області та ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27.06.2013 р. про відмову у задоволення її скарги на протизаконне закриття кримінального провадження ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05.07.2013 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27.06.2013 р. скасовано, постановлено нову ухвалу, якою скасовано постанову слідчого СВ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області Пушкаревського С.В. від 09.03.2013 р. про закриття кримінального провадження № 0000003 та вказане кримінальне провадження направлено прокурору Новоодеського району Миколаївської області для відновлення досудового розслідування.

Також за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 слідчим управлінням УМВС України в Миколаївській області встановлено факт проведення СВ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області досудового розслідування кримінального провадження №0000003 неналежним чином, неякісне опрацювання слідчим СВ ММУ УМВС Чіпак А.П. службових документів під час надання відповіді заявниці ОСОБА_1, (листи від 07.05.2014 р., 31.07.2014 р. )

Прокуратурою Миколаївської області за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 установлено факти порушень кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000003 (листи від 29.08.2014 р., 02.10.2014 р.).

Доказів існування судових рішень про визнання дій чи бездіяльності слідчого СВ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0000003 неправомірною, суду не надано.

Ст. 56 Конституції України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Ст. 3 ЦПК України також передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимогам ст.. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому суд має з'ясувати чим саме підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Ст. 1176 ЦК України передбачений перелік підстав виникнення права на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно положенням ч.ч. 6, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування такої шкоди встановлюється законом.

Право ж на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно ст.ст. 1,2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Також право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно положенням ст. 3 цього Закону громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; а також моральна шкода.

Відповідно до положень ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Доказів того, що порушення прав позивача ОСОБА_1 відбулося саме внаслідок існування обставин, передбачених ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» суду не надано, а відтак її посилання у позові на вимоги вказаного закону, який на її думку містить підстави задоволення позовних вимог, є помилковими.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч.6 ст. 1167 ЦПК України. Моральна шкода, що завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно вимогам ст.. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою працівник перебуває у трудових правовідносинах.

Відшкодування витрат в сумі 382 грн. 60 коп., понесені позивачем на відправлення поштової кореспонденції та отримання платних послуг у Новоодеській центральній районній бібліотеці для реалізації свого процесуального права на оскарження постанов та дій (бездіяльності) слідчого, процесуального прокурора та слідчого судді у кримінальному провадженні, діючим законодавством України не передбачено.

Також не є підставою для задоволення заявлених позивачем позовних вимог про відшкодування моральної шкоди факт скасування постанови слідчого СВ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області про закриття кримінального провадження №0000003 та виявлені в ході розгляду скарг ОСОБА_1 СУ УМВС України в Миколаївській області факти неналежного розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки достатніх доказів порушення прав позивача та завдання саме внаслідок цього моральної шкоди, яка полягала у виникненні «…нав'язливих фобій, пов'язаних зі смертю сестри, витрачання часу, душевних сил на складання скарг та позовів до суду…», погіршенням стану психічного здоровя позивача, неможливістю працевлаштування на роботу, виїзду за межі Новоодеського району Миколаївської області, у зв'язку з діями відповідачів справі, суду не надано.

Посилання на положення ст.ст. 5,6,13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно яким кожному гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, справи про адміністративне правопорушення, в яких особа є стороною, оскільки доказів того, що кримінальне провадження №0000003 було передано до суду, немає.

Керуючись ст.ст.10,11,88,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. ДЕМІНСЬКА