Справа № 187/1920/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"09" вересня 2014 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Говорухи В.О., при
секретарі Горбулі М.В., за участю
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Петриківського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області,
ОСОБА_4 про визнання права власності і
зняття арешту з майна та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Закрите
акціонерне товариство «Петриківка
Агротехсервіс» про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог: відділ державної виконавчої
служби Петриківського районного
управління юстиції в
Дніпропетровській області та
Петриківське відділення
Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року до Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області звернулася ОСОБА_1 з позовом до
ВДВС Петриківського РУЮ в
Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про
визнання права власності і зняття
арешту з майна.

Уточнивши в квітні 2014 року свої позовні
вимоги ОСОБА_1 просить суд визнати за
нею право власності на рухоме майно,
яке знаходиться у приміщенні цеху
реставрації по АДРЕСА_1, а саме на
станок токарно-венторізний 1К62,
заводський № 4796, кран балку, прес
гідравлічний та станок
вертикально-свердлильний і зняти з них
арешт. Крім того, визнати недійсним акт
опису та арешту майна від 21.12.2010 серія
АА №421027 складений Петриківським
відділом державної виконавчої служби в
частині накладення арешту на майно:
станок токарно-венторізний 1К62,
заводський № 4796, кран балка, прес
гідравлічний, станок
вертикально-свердлильний та зняти з
нього арешт.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим,
що вона набула право власності на
станок токарно-венторізний 1К62,
заводський № 4796, кран балку, прес
гідравлічний та станок
вертикально-свердлильний за договором
купівлі-продажу від 23 червня 2009 року,
укладеним між нею та ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" та по акту приймання
передачі від 30.06.2009 року. Дане майно
перебуває у приміщенні цеху
реставрації по АДРЕСА_1.

Але, право власності на перелічене вище
рухоме майно оспорюється ОСОБА_4, він не
визнає за нею право власності на це
майно і вважає його своєю власністю,
посилаючись на свідоцтво від 15.09.2011
року видане приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
реєстровий № 2866, акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс»
від 12.09.2011 р., акт опису й арешту майна
від 21.12.2010 серія АА 421027.

Не погоджуючись із актом опису й арешту
майна від 21.12.2010 року серія АА 421027
ОСОБА_1 зазначила, що він складений по
вул. Піонерська, 3, смт Петриківка ,
тобто в офісному приміщенні де
знаходиться ВДВС Петриківського РУЮ в
Дніпропетровській області, без
залучення понятих, без участі
представника боржника, не вказано за
якою адресою або в якому приміщенні
знаходиться майно, що описується, не
призначено відповідального зберігача
арештованого майна, тобто, даний акт
складено про арешт та опис майна, якого
ніхто не бачив на час формування акту
опису та арешту. Складаючи даний акт, не
було витребувано та використано
відомостей щодо належності описаного
майна боржнику ЗАТ «Петриківка
Агротехсервіс» за даними
бухгалтерського обліку. Спірне рухоме
майно не вилучалося, із цеху
реставрації по вул. Піонерська 3В4, смт
Петриківка для передачі на реалізацію
через аукціон та взагалі нікуди не
вивозилось.

В квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» про
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог: ВДВС
Петриківського РУЮ Дніпропетровської
області та Петриківське відділення
Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області.

ОСОБА_4 просить визнати за ним право
власності на станок токар ний
венторізний 1К62, заводський номер 4796,
кран-балку, прес гідравлічний та станок
вертикально-свердильний. Зобов'язати
ОСОБА_1 передати йому вказане майно та
вирішити питання по судовим витратам.

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовує
тим, що 30 серпня 2011 року, ним на аукціоні
з реалізації арештованого рухомого
майна, проведеного на виконання су
дового рішення, а саме: наказу
Господарського суду Дніпропетровської
області по справі № 20/191-07 від 11.06.2008
року, було придбане спірне рухоме
майно, а саме:

- станок токарно-венторізний 1К62,
заводський номер 4796, придбаного за 15 400
грн. 00 коп.;

- кран-балку, придбаного за 11 350 грн.
00 коп.;

- прес гідравлічний, придбаного за
5 150 грн. 00 коп.;

- станок вертикально-свердильний,
придбаного за 4 450 грн. 00 коп.

Так, на виконання вищезазначеного
рішення суду, 23 липня 2008 року державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження та надано боржнику строк
для добровільного виконання судового
рішення. Оскільки у добровільному
порядку боржником рішення суду
виконане не було, тому державним
виконавцем невідкладно було розпочате
примусове виконання судового рішення.

20 листопада 2009 року для забезпечення
збереження майна боржника, з метою
виконання наказу Господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
20/191-07 від 11.06.2008 року ВДВС
Петриківського РУЮ було на кладено
арешт на все майно ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" з забороною здійснювати
його відчуження.

13.05.2011 року між ВДВС Петриківського РУЮ
та Філією "Кей Стоун Дніпропетровськ"
ТОВ "Кеу Стоун" було укладено Договір №
DND130504 про надання послуг по організації
і проведенню аукціону з реалізації
арештованого рухомого майна від 13.05.2011
року. Відповідно до договору ВДВС
Петриківскього РУЮ було передано
Філією "Кей Стоун Дніпропетровськ" ТОВ
"Кеу Стоун" на реалізацію арештоване
при примусовому виконанні наказу
Господарського суду Дніпро
петровської області від 11.06.2008 року по
справі № 20/191-07 рухоме майно, яке було
влас ністю ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" та знаходилось за
адресою: смт. Петриківка, вул.
Піонерська, 3. Отже, реалізація спірного
майна здійснювалась в порядку
виконання судового рішення, а саме
шляхом проведення аукціону.

Для участі в аукціоні, ОСОБА_4 було
сплачено гарантійний внесок у розмірі
10640 грн. 54 коп. та подано
спеціалізованій організації заяву на
участь в аукціоні, як того вимага ють
положення Порядку реалізації
арештованого майна.

28 серпня 2011 року за результатами
проведення аукціону з реалізації
арештованого майна ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" ОСОБА_4 став переможцем
та при дбав спірне майне за ціною 36 350
грн. 00 коп.

15 вересня 2011 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 видано
свідоцтво, яким посвідчено належність
права власності на спірне майно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
ОСОБА_4 став добросовісним набува чем
спірного майна, реалізація якого
здійснювалась на аукціоні з метою
примусового виконання наказу
Господарського суду Дніпропетровської
області по справі № 20/191-07 від 11.06.2008
року.

ОСОБА_1 заперечуючи проти позовних
вимог ОСОБА_6 в судовому засіданні
зазначила, що рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
24.09.2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.12.2013 року встановлено, що
вона є власником спірного рухомого
майна. З офіційного сайту
спеціалізованої торгівельної
організації вбачається, що 28.08.2011 року
торги з реалізації рухового майна ЗАТ
"Петриківка Агротехсервіс" не
відбулися. Попередньо 21.12.2010 року
складено акт опису та арешту майна, де
вказано спірне майно, наявність якого
ніхто не перевіряв та торгівельній
організації не передавав.

ОСОБА_1 зазначила, що в інвентарній
відомості ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" на 01.01.2010 року спірного
майна у власності останнього вже не
зазначено.

Вважає, що оскільки спірне майно
належним чином не описувалося, не
вилучалося державним виконавцем та не
передавалося торгівельній
організації тому, відсутні будь-які
обставини, які свідчать при придбання
ОСОБА_4 саме спірного майна на аукціоні.

В заперечення на позов ОСОБА_1 позивач
за зустрічним позовом ОСОБА_4, крім
обставин викладених в зустрічному
позові, посилається на те, що ОСОБА_1
ігноруючи положення Інструкції про
проведення виконавчих дій, за д ля
задоволення власних інтересів, знаючи,
що спірне майно було описане та
арештоване та підлягало примусовій
реалізації на виконання наказу
Криничанського районного суду № 2-н 31/10
від 24.02.2010 року, згадала, що саме вона є
власником спірного майна вже після при
дбання його ОСОБА_4 та перерахування
отриманих від реалізації грошових
коштів на вико нання наказу відповідно
до якого ЗАТ "Петриківка Агротехсервіс"
є борж ником, а ОСОБА_1 - стягувачем.

Сумнівним є факт існування договору до
реалізації спірного майна та виконання
наказу Криничанського районного суду
№ 2-н 31/10 від 24.02.2010 року, а поява
Договору, свідчить про злочинність дій
ОСОБА_1 та ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс", на правлених на
задоволення власних інтересів, а саме
погашення боргу ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" перед ОСОБА_1 за рахунок
грошових ко штів, отриманих з продажу
спірного майна на аукціоні та
сплачених ОСОБА_4, як добро совісним
набувачем.

Продаж спірного майна є господарською
операцією здійснення якої
підтверджується певним переліком
первинних документів, які свідчать
саме про зміну активів
підприємства-продавця ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс", отже, баланс ЗАТ
"Петриківка Агротехсервіс" за 2009 рік
має містити інформацію щодо спірного
майна.

Представник позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримуючи позовні вимоги ОСОБА_4 та
заперечуючи проти позовних вимог
ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_4 є
добросовісним набувачем спірного
майна оскільки набув право власності
за процедурою аукціону, яка відбулася в
повному обсязі. Порушення порядку
проведення аукціону не можуть бути
предметом даного судового розгляду,
оскільки позивачем не ставиться
питання про визнання аукціону не
дійсним. Посилання ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської
області та ухвалу Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ щодо
скасування рішення Петриківського
районного суду про витребування майна
в частині визнання за нею права
власності на спірне майно, вважає
безпідставним, оскільки предмет даного
судового розгляду зовсім інший. Майно
не обов'язково повинно передаватися до
спеціалізованої торгівельної
організації для проведення торгів.

Державний виконавець ВДВС
Петриківського РУЮ в
Дніпропетровській області Курило В.В.
надав суду письмові заперечення на
позов ОСОБА_1 де зазначив, що 12.09.2014 року
державним виконавцем Рашевським Ю.В.
складено акт про проведення прилюдних
торгів по реалізації рухомого майна
ЗАТ "Петриківка-Агротехсервіс" на
підставі якого ОСОБА_4 став власником
спірного рухомого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що
визнає позовні вимоги ОСОБА_4 Дійсно в
його провадженні перебувало виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Криничанського районного суду
Дніпропетровської області про
здійснення стягнення з ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс". Наступні виконавчі
документи щодо цього боржника, які
перебували у інших державних
виконавців , передавалися йому на
виконання без відповідних актів та
постанова про їх об'єднання в одне
зведене провадження не приймалась.

28.07.2011 року ним здійснено переоцінку
описаного у ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" майна.

В матеріалах виконавчого провадження,
які йому передані міститься акт
державного виконавця про проведення
прилюдних торгів (аукціону) по
реалізації рухомого майна ЗАТ
"Петриківка Агротехсервіс" від 12
вересня 2011 року.

За яких обставин ОСОБА_4 було надано
нотаріусу акт державного виконавця
про проведення прилюдних торгів
(аукціону) по реалізації рухомого майна
ЗАТ "Петриківка Агротехсервіс" від 30
серпня 2011 року, який за змістом
різниться від вищенаведеного акту,
йому не відомо.

Дійсно в матеріалах виконавчого
провадження відсутні будь-які
правовстановлюючі документи про
належність ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс", на час складення акту
опису від 21.12.2010 року, спірного майна та
в наданій боржником інвентарній
відомості такого майна немає.

Акт про передач спірного майна до
спеціалізованої торгівельної
організації, для здійснення аукціону
немає.

Представник ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" в судове засідання не
з'явився та враховуючи правила судових
повідомлень визначені статтями 74-77 ЦПК
України та враховуючи надані суду
матеріали з відділення поштового
зв'язку та витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб, суд вважає
такого представника належним чином
повідомлено ним про час та місце
судового засідання та можливим
розглядати справи без його участі.

Представник Дніпродзержинської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області надав суду клопотання про
розгляд справи без їх участі.

Суд заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи вважає позовні вимог ОСОБА_1
такими, що підлягають задоволення, в
той час вимоги ОСОБА_4 такими, що
задоволенню не підлягають з
наступного.

Статтею 204 ЦК України закріплено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Правилами ст.ст. 328 та 334 ЦК України
визначено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів та Право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу рухомого майна від
23.06.2009 року ОСОБА_1 придбала у ЗАТ
"Петриківка Агротехсервіс" станок
токарно-венторізний 1К62, заводський №
4796, кран балку, прес гідравлічний та
станок вертикально-свердлильний за 38000
грн., про що свідчить надані ОСОБА_1
договір купівлі продажу від 23.06.2009 року,
акт приймання передачі від 30 червня 2009
року та квитанції від 23.06.2009 року і від
27.06.2009 року (а.с. 4-6).

Оцінюючи вказані докази на предмет їх
достовірності суд вважає їх належними
та допустимими для встановлення
обставин справи. Крім того,
відповідачами за первісним позовом
ОСОБА_4 та ВДВС Петриківського РУЮ в
Дніпропетровській області на
виконання принципів змагальності та
обов'язку доказування, передбачених ст.
10 та 60 ЦПК України, не зазначено та не
доведено жодних обставин, що дають суду
підстави сумніватися в наданих
доказах, в тому числі, не укладення
такого правочину з боку ЗАТ
«Петриківка Агротехсервіс» як
господарської операції.

Посилання ОСОБА_1 на обставини
встановлені рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24
вересня 2014 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.12.2013 року щодо встановлення
факту належності їй спірного рухомого
майна в мотивувальній частині
прийнятих рішень і прийняття їх
висновків за правилами доказування,
передбаченими ч. 3 ст. 61 ЦПК України, суд
вважає помилковими оскільки предметом
розгляду цих спорів були інші
обставини та правовідносини, що не є
тотожними із предметом розгляду даного
судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 55 та ч. 1 ст. 64 Закону
України «Про виконавче провадження» в
редакції від 03.08.2010 року, чинній на час
складення акту опису та арешту майна, у
разі відсутності у боржника -
юридичної особи коштів, достатніх для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
боржникові - юридичній особі на
праві власності або закріплене за
ним. Про проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту
державний виконавець складає акт
опису й арешту майна боржника.

Відповідно до п. 5.1.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року
(Далі Інструкції), в редакції від 30.11.2009
року, чинній на час складення акту
опису та арешту майна звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його виявленні, описі, арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

П. 5.1.4. Інструкції визначає, що
стягнення може бути звернено на майно
боржника, яке належить йому на праві
приватної власності.

Згідно п. 5.6.1. Інструкції, арешт майна
полягає у проведенні його опису,
оголошенні заборони розпоряджатися
ним, а в разі потреби - в обмеженні
права користування майном або його
вилученні в боржника та передачі на
зберігання іншим особам.

Пункт 5.6.9. Інструкції визначає, що опис
майна боржника - юридичної особи
здійснюється у присутності
представника боржника.

Крім зазначеного пунктом 3.1 Порядку
реалізації арештованого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України № 42/5 від 15.07.1999 року
(далі Порядку), в редакції від 21.02.2009
року, чинній на час проведення
прилюдних торгів (аукціону) визначено,
що спеціалізована організація
проводить аукціон за заявкою
державного виконавця, у якій
зазначається початкова ціна майна, що
виставляється на аукціон та до заявки
додаються: копії документів, що
характеризують майно, та копії
правовстановлювальних документів, що
підтверджують право власності або
право користування майном.

З акту опису й арешту майна від 21.12.2010
року серія АА 421027, яким описано і
накладено арешт на станок
токарно-венторізний 1К62, кран балку,
прес гідравлічний та станок
вертикально-свердлильний вбачається,
що він державним виконавцем складений
по вул. Піонерська, 3, смт Петриківка,
без залучення понятих, без участі
представника боржника - юридичної
особа і причина його відсутності не
відображена, не вказано за якою адресою
або в якому приміщенні знаходиться
майно, що описується, не призначено
відповідального зберігача
арештованого майна. Опис та арешт майна
проведений щодо примусового виконання
наказу Господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
20/191-07 від 11.06.2008 року. При цьому даний
акт складено в присутності ОСОБА_4 (а.с.
8).

Державним виконавцем в судовому
засіданні визнається, що дійсно, в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні будь-які правовстановлюючі
документи чи документи
бухгалтерського обліку, які свідчать
про належність описаного рухомого
майна боржникові ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс".

В той час інвентаризаційна відомість
основних засобів ЗАТ "Петриківка
Агротехсервіс" не містить жодного
посилання про перебування на балансі
підприємства, станом на 01.01.2010 року,
саме спірного майна (а.с. 156).

Крім того, сторонами визнається, що
описане рухоме майно, на час складення
акту опису та арешту, перебувало, та на
даний час, перебуває у приміщенні цеху
реставрації по АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_1 з 17.01.2008 року (а.с. 157).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» в редакції
від 04.06.2011 року, чинній на час
проведення аукціону, реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Згідно до п. 4.9. Порядку, після повного
розрахунку за придбане майно, на
підставі протоколу державний
виконавець складає акт про проведений
аукціон і подає його на затвердження
начальнику відповідного органу
державної виконавчої служби.

Оцінюючи надані суду ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріаль ного округу та
державним виконавцем акти про
проведення прилюдних торгів (аукціону)
по реалізації рухомого майна ЗАТ
«Петриківка Агротехсервіс» на предмет
їх належності та допустимості для
підтвердження належного набуття
ОСОБА_4 права власності на спірне
рухоме майно в межах предмету розгляду
даного спору, суд не приймає дані
докази з наступного.

Так в матеріалах виконавчого
провадження міститься акт про
проведення прилюдних торгів (аукціону)
по реалізації рухомого майна ЗАТ
«Петриківка Агротехсервіс» від 12
вересня 2011 року згідно якого при
виконанні виконавчого провадження про
стягнення з ЗАТ «Петриківка
Агротехсервіс» на користь різних
стягувачів загальної суми боргу 335170,17
грн. було накладено арешт, крім іншого,
на станок токарно-венторізний 1К62, кран
балку, прес гідравлічний та станок
вертикально-свердлильний. 29.08.2011
переможцем аукціону став ОСОБА_4 який в
подальшому сплатив в повному обсязі
всі кошти, які ним були запропоновані
на аукціоні. Даний акт складно в трьох
примірниках, один з яких виданий
ОСОБА_4, а другий - залишається в
матеріалах виконавчого провадження
(а.с. 98).

В той час, приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріаль
ного округу надано до суду акт про
проведення прилюдних торгів (аукціону)
по реалізації рухомого майна ЗАТ
«Петриківка Агротехсервіс» від 30
серпня 2011 року, згідно якого при
виконанні зведеного виконавчого
провадження про стягнення з ЗАТ
«Петриківка Агротехсервіс» боргу в
сумі 335170,17 грн. було накладено арешт,
крім іншого, на станок
токарно-венторізний 1К62, кран балку,
прес гідравлічний та станок
вертикально-свердлильний. 29.08.2011
переможцем аукціону став ОСОБА_4 Акт
складно в декількох примірниках, один -
переможцю аукціону, а другий -
залишається в матеріалах виконавчого
провадження. (а.с. 68).

Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріаль
ного округу, 15 вересня 2011 року видано
свідоцтво про право власності ОСОБА_4
на станок токарно-венторізний 1К62, кран
балку, прес гідравлічний та станок
вертикально-свердлильний, на підставі
вищевказаного акту про проведення
прилюдних торгів від 30 серпня 2011 року
(а.с . 69).

Зазначене свідчить, що аукціон
проведено з примусової реалізації
майна належного ЗАТ «Петриківка
Агротехсервіс» до складу якого входить
спірне майно, яке на час складення акту
опису та арешту від 21.12.2010 року вже
вибуло з власності боржника, що
свідчить про безпідставне передання
державним виконавцем даного майна для
реалізації.

Суд відмічає, що акт про проведення
прилюдних торгів (аукціону) по
реалізації рухомого майна ЗАТ
«Петриківка Агротехсервіс» від 30
серпня 2011 року в матеріалах
виконавчого провадження про стягнення
з ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» суми
боргу на користь різних стягувачів,
відсутній.

Вказане свідчить про наявність значних
розбіжностей та суперечностей в
вищевказаних документах, що
стосуються відображених у них одних і
тих же обставинах, які породжують
правові наслідки. Дані розбіжності не
усунуті та не виправлені. Зазначене
позбавляє суд можливості прийняти
надані ОСОБА_4 вищезазначені акт від
30.08.2011 року та свідоцтво від 15.09.2011 року,
як належні та допустимі докази, з
огляду на правила визначені ч. 2 ст. 59
ЦПК України, та на підтвердження
належного набуття ним права власності
за результатами відкритого аукціону.

Положення ч. 2 ст. 388 ЦК України
визначають, що майно не може бути
витребувано від до бросовісного
набувача, якщо воно було продано у
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Щодо посилання ОСОБА_4 на те, що він є
добросовісним набувачем спірного
майна, в розумінні положень с. 388 ЦК
України, так як придбав його у порядку,
встановленому для вико нання судових
рішень, суд вважає вказану обставину
такою, що не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні.

Так згідно роз'яснень викладених у
постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»,
відплатність придбання майна сама по
собі не свідчить про добросовісність
набувача. Набувач визнається
добросовісним, якщо при вчиненні
правочину він не знав і не міг знати про
відсутність у продавця прав на
відчуження майна, наприклад, вжив усіх
розумних заходів, виявив обережність
та обачність для з'ясування
правомочностей продавця на відчуження
майна. При цьому в діях набувача не
повинно бути і необережної форми вини,
оскільки він не лише не усвідомлював і
не бажав, а й не допускав можливості
настання будь-яких несприятливих
наслідків для власника.

Власник має право спростувати
заперечення набувача про його
добросовісність, довівши, що під час
вчинення правочину набувач повинен був
засумніватися у праві відчужувача на
відчуження майна.

З огляду на зазначені роз'яснення та на
встановлені обставини справи,
враховуючи, що ОСОБА_4 є стороною
виконавчого провадження (стягувачем)
та має право знайомитися зі всіма
матеріалами виконавчого провадження,
був присутній при складенні державним
виконавцем акту опису та арешту майна
боржника, отримав його копію, тому суд
вважає не доведеним за правилами
статтей 10 та 60 ЦПК України, що він є
добросовісним набувачем спірного
майна, як набувач який не знав і не міг
знати про відсутність у продавця прав
на відчуження майна та вжив усіх
розумних заходів, виявив обережність
та обачність для з'ясування
правомочностей продавця на відчуження
майна, отже у задоволенні позовних
вимог останнього про визнання за ним
права власності на спірне майно і
зобов'язання ОСОБА_1 передати йому
вказане майно слід відмовити.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності на майно, якщо
це право не визнається або оспорюється
іншою особою.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» в редакції від
03.08.2010 року, чинній на час складення
акту опису та арешту, особа, яка вважає,
що майно, на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові, може
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Оскільки між сторонами існує спір, щодо
власності рухового майна і ОСОБА_1,
наданими суду доказами доведено
правомірність правочину про придбання
спірного рухомого майна та його
належність їй на час складання акту
опису та арешту, тому суд вважає
позовні вимоги останньої щодо визнання
за нею права власності на спірне майно
та зняття з нього арешту
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому враховуючи правові підстави
позовних вимог ОСОБА_1, обставини, якими
обґрунтовані позовні вимоги, суд
вважає необхідним та вірним вирішити
питання про зняття арешту зі спірного
рухомого майна, а не визнання недійсним
акту опису та арешту майна, що
відповідає ст.ст. 15 та 16 ЦК України і
положення ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» та не є виходом
за межі позовних вимог.

Керуючись правилами з ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає, що з відповідачів
за первісним позовом необхідно
пропорційно стягнути на користь
позивача ОСОБА_1 понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати (а.с. 30).

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 204, 215, 321, 328, 334, 388, 392
ЦК України, статтями 30, 50, 55, 57, 59, 60, 61 62
Закону України «Про виконавче
провадження», Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року,
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України № 42/5 від
15.07.1999 року, статтями 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Петриківського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області,
ОСОБА_4 про визнання права власності і
зняття арешту з майна, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право власності на рухоме
майно, яке знаходиться у приміщенні
цеху реставрації по вул. Піонерська, 3В/4
смт. Петриківка, а саме: станок
токарно-венторізний 1К62, заводський №
4796, кран балку, прес гідравлічний та
станок вертикально-свердлильний.

Зняти арешт з рухомого майна, яке
знаходиться у приміщенні цеху
реставрації по вул. Піонерська, 3В/4 смт.
Петриківка, а саме: станок
токарно-венторізний 1К62, заводський №
4796, кран балку, прес гідравлічний та
станок вертикально-свердлильний,
накладений актом опису та арешту майна
від 21 грудня 2010 року серії АА № 421027
складений державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Петриківського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Закрите
акціонерне товариство «Петриківка
Агротехсервіс» про визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог: відділ державної виконавчої
служби Петриківського районного
управління юстиції в
Дніпропетровській області та
Петриківське відділення
Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області, відмовити
в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
понесені позивачем судові витрати в
розмірі 190 грн. (сто дев'яносто грн. 00
коп.).

Стягнути з відділу державної
виконавчої служби Петриківського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_1 понесені позивачем судові
витрати в розмірі 190 грн. (сто дев'яносто
грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. О. Говоруха