Справа №486/358/14-ц 07.08.2014 07.08.2014 07.08.2014
Провадження №22-ц/784/2175/14
Справа № 22-ц/784/2175/14
Головуючий першої інстанції:
Категорія № 43
Суддя-доповідач апеляційного суду:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.,

суддів Данилової О.О., Коломієць
В.В.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
Явтушенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Южноукраїнського міського суду від 16
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області, третя особа -
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне об'єднання»,
про визнання реконструкції житла
незаконною та надання житла,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 р. ОСОБА_4 звернувся до суду
із позовом до Южноукраїнської міської
ради Миколаївської області про
визнання реконструкції житла
незаконною та надання рівноцінного
житла взамін втраченого.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що він за місцем роботи, в 1989
році, одержав кімнату АДРЕСА_1 в м.
Южноукраїнську, в якій зареєстрований
і до сьогодні. У 2001р. даний гуртожиток
разом з іншим житловим фондом був
переданий НАЕК «Енергоатом»
територіальній громаді м.
Южноукраїнська. Як вказав позивач, у
зв'язку з погіршенням стану здоров'я
його матері у 2005 році він переїхав до
п.г.т. Арбузинка, де і проживав разом з
нею до її смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1 рік).
Після смерті матері повернувся до
гуртожитку та своєї кімнати не знайшов
в зв'язку з проведенням реконструкції
будівлі.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 16
червня 2014 року в позові ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на необґрунтованість
рішення суду, просив його скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до запису у фотокопії
паспорту ОСОБА_4 він з 20 жовтня 1989 р. був
зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_1 (а..с.
17).

Разом з тим, згідно довідок та листа
Южноукраїнського УДМС України в
Миколаївській області за відомостями
адресно-довідкової картотеки
Южноукраїнського РВ УДМС ОСОБА_4 не
значиться (а.с. 13-15).

Положеннями статей 128, 129 ЖК УРСР (в
редакції, що діяла на час прописки
позивача у гуртожитку, яка зазначена у
його паспорті) та пункту 10 розділу II
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР N 208 від 03.06.1986р.
встановлено, що спеціальний ордер,
виданий на підставі спільного рішення
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу, є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення

З листа Южноукраїнського
міськвиконкому 24.12.2012р. (а.с 35) та
пояснень допитаних судом першої
інстанції свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
вбачається, що вселення позивача до
гуртожитку відбувалось в зв'язку з його
трудовими відносинами з
Южноукраїнським філіалом
автотранспортного об'єднання
«Донбасенергобудтранс», де ОСОБА_4
працював до 27 червня 1990 року .

Проте, позивачем не надано належних
письмових доказів на підтвердження
законності підстав його вселення до
гуртожитку.

Факт проживання позивача у кімнаті № 96
вказаного гуртожитку до 1997 року
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Докази проживання ОСОБА_4 у зазначеній
кімнаті після 1997 року та оплати ним
платежів за проживання у гуртожитку у
матеріалах справи відсутні. Також
позивачем не доведено, що його
непроживання у гуртожитку було
викликано поважними причинами,
зокрема, тимчасовим проживанням разом
із хворою матір'ю.

Відповідно до наказу Міністерства
палива та енергетики № 289 від 26.01.2001р. та
на підставі рішення сесії
Южноукраїнської міської ради від
17.05.2001р. гуртожиток № 2 разом з іншими
об'єктами житлово-комунального
господарства та соціальної
інфраструктури ВП «Южно-Українська
АЕС» НАЕК «Енергоатом» був безоплатно
переданий у власність територіальної
громади м. Южноукраїнськ. На підставі
рішення виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради від
06.09.2001р. № 352 відбулося прийняття до
комунальної власності територіальної
громади житлового фонду разом з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями та його передача на
баланс КП «ЖЕО» (а.с. 10-12, 25-27, 84-85).

В зв'язку з незадовільним станом
гуртожитку та непроживанням у ньому
мешканців починаючи з 1998 року на 2-9
поверхах Рішенням виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради
№ 57 від 26.01.2006р. був наданий дозвіл на
розробку проектної документації по
реконструкції гуртожитку № 2, а
рішенням міськвиконкому № 109 від
22.02.2006р. був наданий дозвіл на виконання
робіт по реконструкції цього
гуртожитку. 07.09.2006р. інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю Управління містобудування та
архітектури Миколаївської
облдержадміністрації був наданий
дозвіл № 418 на виконання будівельних
робіт з реконструкції приміщень
гуртожитку № 2 (а.с. 89-91, 158, 159, 162)

Рішенням виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради № 116 від
29.04.2009р статус даного гуртожитку (на
осях 9-18, ряд А-Д) був змінений на статус
житлового будинку (а.с161).

Приписами ст. 3 ЦПК України визначено,
що правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 15 ЦПК України визначено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин.

Отже, суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси особи, що
звернулась до суду, а якщо були, то
вказати, чи є залучений у справі
відповідач відповідальним за це, та чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту змісту порушеного права і
характеру правопорушення та чи
забезпечить він поновлення порушеного
права.

Оскільки позивачем не доведено
належними, допустимими та достатніми
доказами порушення діями відповідача
його законних прав, до того ж заявлені
ОСОБА_4 позовні вимоги є
взаємовиключними, обраний ним спосіб
захисту не відповідає змісту
порушеного права, позов з урахуванням
вимог ст. ст. 3, 4, 11, 15 ЦПК України не може
бути задоволений.

За таких обставин, суд дав належну
оцінку доказам, які надали сторони, та
дійшов дійшов обґрунтованого висновку
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 16
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді