Справа № 136/1703/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" серпня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
КОЗИНЕЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом до відповідача ,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_2. Після його смерті
залишилось майно, яке складається з
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами , розташованого
в АДРЕСА_1 , яке покійний заповідав їй.
Позивач протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця, відповідно до
діючого законодавста, прийняла
спадщину. Однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок
нотаріус відмовив, так як відсутній
правовстановлюючий документ на
будинок, а наданий договір купівлі-
продажу не відповідає вимогам чинного
законодавства.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала , посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в
судове засідання також не з"явився.
Надав суду заяву, в якій позов визнав
та просив розглянути справу без
участі представника Козинецької
сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної
та спадкової справи, суд прийшов до
висновку про можливість задоволення
клопотання сторін і розгляд справи у
їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

03 березня 2003 року ОСОБА_2 склав
заповіт, який був посвідчений
секретарем виконкому Козинецької
сільської ради Липовецького району
03.03.2003 року, за реєстром №7, згідно з
яким спадкодавець заповідав все своє
майно ОСОБА_1(а .с9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (
свідоцтво про смерть - а.с.6).

Постановою державного нотаріуса
Липовецької державної нотаріальної
контори від 03.07.2014 року позивачеві
відмовлено у видачі на його ім"я
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, в зв"язку
з відсутністю правовстановлюючого
документу на вказане майно на ім."я
спадкодавця . ( а.с.15).

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно з матеріалами спадкової
справи , позивач прийняла спадщину у
відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України ,
подавши протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця ( 01.11.2013 року) заяву
нотаріусу про прийняття спадщини.
Інших спадкоємців немає.

До складу спадкового майна
входить цілий житловий будинок «А» з
верандою «а» , 1948 року побудови,
загальною площею 36,8 кв.м., житловою
площею 17,9 кв. м. та господарські будівлі
і споруди: сарай «Б», сарай «Б1»,
погріб «п/Б1», сарай «Г», огорожа №1,
ворота №2, хвіртка №3, які розташовані
в АДРЕСА_1. Інвентаризаційна вартість
будинку складає 40907 грн.

За життя спадкодавця
правовстановлюючих документів на
будинок не оформлено.

Згідно з даними
погосподарського обліку по
Козинецькій сільській раді,
власником житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1. був ОСОБА_2 ,
який помер 13.05.2013 року (довідки
Козинецької сільської ради .- а.с.7,8)

У відповідності до договору
купівлі-продажу , посвідченого головою
виконкому Козинецької сільської ради
н.д. 04.12.1982 року, ОСОБА_2 придбав
житловий будинок в с.Кобильня
Липовецького р-ну ( а.с. 12-14)

Відповідно до ст.ст.100,101 Цивільного
кодексу в редакції 1963 року громадяни
могли мати у власності житлові будинки,
при цьому главою 10 цього кодексу не
вимагалося реєстрації права власності
на ці будинки.

За чинним та той час законодавством
будівлі у сільській місцевості не
підлягали державній реєстрації,
оскільки дія Інструкції „Про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах та селищах міського типу
Української РСР" від 31.01.1966 року не
поширювалася на сільську місцевість

Матеріали справи свідчать, що, будинок
був зареєстрований в погосподарських
книгах сільської ради і його власником
був ОСОБА_2 .

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися наслідок його смерті.

Через відсутність правовстановлюючого
документу на житловий будинок позивач
позбавлений можливості оформити
спадкові права на майно, що залишилося
після смерті спадкодавця.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про його
задоволення .

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову у повному обсязі

Отже, відповідно до вимог діючого
законодавства, позивачка має право на
спадкування за заповітом на майно,
яке належало спадкодавцю, у зв»язку з
чим суд позов задовольняє у повному
обсязі.

На підставі глави 84 ,ст.ст. 1218, 1223,
1268 ,1270, 1296,1297,1298 ЦК України , керуючись
ст. 174, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за заповітом
після смерті батька ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на цілий житловий
будинок «А» з верандою «а» , 1948 року
побудови, загальною площею 36,8 кв.м.,
житловою площею 17,9 кв. м. та
господарські будівлі і споруди: сарай
«Б», сарай «Б1», погріб «п/Б1», сарай «Г»,
огорожу №1, ворота №2, хвіртку №3, які
розташовані в АДРЕСА_1.

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

,

Суддя: Л. Т. Мочульська