У х в а л а

іменем україни

17 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ПрАТ
«Українська екологічна СК», ПрАТ «СК
«Перша», про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 11 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 12 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3, ПрАТ «Українська
екологічна СК», ПрАТ «СК «Перша»,
просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь 3080 грн матеріальної шкоди та 2
000 грн моральної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Зазначав, що 2 червня 2011 року у м. Львові
по вул. Ряшівській, № 7 відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Ніссан Максима»
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3, яким керував ОСОБА_1,
та автомобіля «ВАЗ» реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2
Постановою Пустомитівського
районного суду Львівської області від
1 липня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Автомобіль «Ніссан Максима»
реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження. Вартість
виконаних робіт по відновлювальному
ремонту становить 3080 грн. Посилаючись
на наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 11 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 12 березня 2014 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
розмірі 3080 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про відшкодування судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої та
апеляційної інстанцій скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що
відповідальність за завдану
відповідачем шкоду має нести страхова
компанія, оскільки шкоду завдано
забезпеченим транспортним засобом,
зазначеним у договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, підлягають
відхиленню.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
страховик має право після виплати
страхового відшкодування подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, зокрема,
у випадку, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених ст. 33 цього Закону.

Доказів про те, що ОСОБА_2 повідомив
страховика про настання
дорожньо-транспортної пригоди не
надано.

За цих обставин, особа, якій завдано
шкоду, має право вимагати за своїм
вибором відшкодування як з особи, яка
завдала її, так і з особи, яка
відповідає за шкоду, завдану з вини
іншого, з урахуванням того, що межі
відповідальності цих осіб однакові.

З огляду на викладене суд за вимогою
позивача міг стягувати кошти на
відшкодування шкоди безпосередньо з
відповідача з вини якого її завдано.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що
відновлення пошкодженого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
транспортного засобу може бути
проведено за суму меншу 3080 грн, які
стягнуто судом, не подано.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 12 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:В.І.
Мартинюк Д.О. Остапчук