Провадження№2п-/522/310/14
Справа №522/315/14-ц
У Х В А Л А

26 серпня 2014
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого
судді - Домусчі Л.В.,

при
секретарі - Герасименко Ю.С..

розглянувши в відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої
особи на боці позивача-ОСОБА_6 про
стягнення шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.07.2014р. звернувся до суду с
заявою про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 21.05.2014р. по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 за участю третьої особи на
боці позивача-ОСОБА_6 , про стягнення
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки.

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_4, діючий по
договору за ордером, в судовому
засіданні підтримав заяву про перегляд
заочного рішення суду та його
скасування . При цьому він зазначив, що
в судове засідання відповідач не був
присутній, що позбавило її права на
доступ до суду, у зв'язку з тим, що він
тимчасово з початку 2013р. мешкав не за
адресою своєї офіційної реєстрації, а
за адресою АДРЕСА_1 без відповідної
реєстрації згідно законодавства і за
цією адресою він не отримував судову
повістку. Дізнався про судове рішення з
інформаційного центру суду.

01.08.2013р. відповідача було викликано до
робітників органів УДАЇ, де він
заперечував свою причетність до
скоєння ДТП 07.06.2013р. і відмовився надати
пояснення скориставшись
конституційним правом. На час скоєння
ДТП відповідач був у відрядженні разом
зі своїм автомобілем, про що надав в
якості доказів довідку «Єврогазбанку»
та відібрав як адвокат згідно ст..20 ч.1
п.4 закону України «Про адвокатуру»
пояснення ОСОБА_5 При цьому він пояснив
що відповідач не був знайомий з третьою
особою на час ДТП і до виклику до
органів УДАЇ 01.08.2014р., і не заперечував
що автомобіль відповідача має певну
схожість з автомобілем на фотографіях
в справі. Також він не зміг пояснити
чому ОСОБА_6 одразу після скоєння ДТП
зазначив що це сталося з вини водія
саме автомобіля з відповідними
державними номерами, який належить
відповідачу, та який також зазначений у
протоколі огляду скоєння ДТП від
07.06.2013р. Також представнику відповідача
невідомо чи був знайомий син
відповідача по імені ОСОБА_4 з ОСОБА_6,
які є тотожного віку. Зі слів ОСОБА_1
його син не причетний до цієї ДТП.

В судовому засіданні представник
позивача- ОСОБА_8, діючий по
довіреності,просив суд відмовити
ОСОБА_1 у задоволені заяви , зазначивши
що відповідач сповіщався про слухання
справи належним чином за місцем своєї
реєстрації, доводи представника
відповідача не заслуговують на
увагу-не є належним доказом доказом
довідка органів ДАЇ про наявність
інших автомобілів BMW X5, інші автомобілі
мають іншу серію, фотографії які є в
матеріалах справи з зображенням саме
автомобіля відповідача спростовують
пояснення відповідача, в постанові
суду про адміністративне
правопорушення жодним чином не
вказано, що цей автомобіль не був в
м.Одесі, відповідь голови правління АТ
«Єврогазбанк» не є належним доказом
перебування відповідача під час
відрядження до м. Києва саме на
автомобілі НОМЕР_1, БМВ Х-5. Також він
звернув увагу суду на той факт, що до
цього часу відповідач жодного разу не
повідомив ні правоохоронні органи, ні
органи ДАЇ, ні суд про те,що він був у
відряджені саме використовуючи цей
автомобіль.

Третя особа-ОСОБА_6 повністю
підтримав заперечення представника
позивача та просив відмовити у
задоволенні заяви. При цьому він
зазначив, що фотографії були
здійсненні одразу після скоєння
зіткнення 07.06.2013р. і що він на той час не
був знайомий ні з відповідачем ні з
його сином. І лише після того як він
рухаючись по місту Одеса випадково
побачив цей автомобіль біля приміщення
філії банку «Єврогазбанк» , він
повідомив про це слідчого, який і
з'ясував хто є його власником та
викликав ОСОБА_1 для пояснень.

Суд, розглянувши заяву, вислухавши
думку осіб, які беруть участь у справі,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Приморським районним судом м.Одеси
винесено 21 травня 2014р. заочне рішення
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю
третьої особи на боці позивача-ОСОБА_6
про стягнення шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки, яким
позов задоволено.(а.с.81-84).

16.07.2014р. до суду надійшла заява від
ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового
рішення. Вказана заява зі справою
надійшла до провадження судді Домусчі
Л.В згідно автоматичного розподілу
13.08.14р.

Згідно заочного рішення суду від
21.05.2014р. вбачається, що в судовому
засіданні відповідач не приймав
участі, проте про слухання справи був
сповіщений належним чином відповідно
до вимог ст..74 ч.5 ЦПК України, тобто за
місцем своєї реєстрації.(а.с.49,52,73,75). При
цьому відповідач сам підтверджує факт
не проживання його за місцем
реєстрації.

Також суд критично ставиться до
доводів відповідача та його
представника про знаходження
відповідача у відрядженні з 06 по 08
червня 2013р. у м.Києві та який прибув на
власному автомобілі БМВ Х-5 , д/з НОМЕР_1,
та на відібрані адвокатом 22.08.2014р.
пояснення у ОСОБА_5, який підтвердив що
ОСОБА_7 вирушив у відрядження до м.
Києва на власному автомобілі, так як
зазначені твердження не підтверджені
належним чином, ОСОБА_5 є підлеглим
відповідача, і крім того, відповідач
жодним чином не зазначав про це під час
його виклику для дачі пояснень до УДАЇ,
під час розгляду судом
адміністративної справи.

Будь-яких причин обговорення
позивачем та третьою особою
відповідача судом не виявлені, на час
ДТП вони не були знайомі.

Згідно мотивувальної частини
постанови Приморського районного суду
м.Одеси від 17.10.2013р. (справа №522/24388/13-п)
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не
визнали свою провину у вчиненні
правопорушення за ст..122-4,124 КУпАП та
пояснив, що ОСОБА_1 дійсно перебував у
відрядженні з 6 по 8 червня 2013р. та не має
відношення до ДТП яке мале місце
07.06.2013р. за участю автомобіля БМВ Х-5 д/з
НОМЕР_1.

Інших будь-яких доказів
спростування участі автомобіля
відповідача у ДТП яке мале місце
07.06.2013р. суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою: 1) залишити заяву без
задоволення; 2) скасувати заочне
рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд
вважає, що підстави для скасування
заочного рішення суду та призначення
справи до розгляду в загальному
порядку - відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 61, 208-210 , 231, 232,
ЦПК України, -

У Х В А Л
И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного
рішення- залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя:
Домусчі Л.В.