У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Ковальчук
Л.В..,

за участю

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_3 на
рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 28 травня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зменшення розміру
сплати аліментів на двох неповнолітній
дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, що з'явились у
судове засідання, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського районного суду
Рівненської області від 28 травня 2014
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача вказує на прийняття рішення
судом першої інстанції з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, яке побудоване на неналежно та
неповно досліджених обставинах справи,
не застосування положень чинного
законодавства, яке підлягало
застосуванню в обов'язковому порядку.
Доводить, що у відповідності до ч.1 ст.192
СК України надається йому право на
звернення із позовом до суду про
зменшення розміру аліментів
визначених рішенням суду при наявності
обставин, що свідчать про зміну його
матеріального та сімейного стану.
Покликається на те, що з часу ухвалення
судом рішення про стягнення аліментів
в розмірі 1/3 частині заробітку на двох
неповнолітніх дітей від першого шлюбу
у нього відбулись зміни у сімейному
стані, він одружився та має
неповнолітню дитину від цього шлюбу, а
дружина має статус безробітної та
перебуває на обліку у центрі
зайнятості. Ці ж обставини потягли
зміну його матеріального стану щодо
витрат на сім'ю. За викладених обставин
просить рішення суду скасувати та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі щодо зміни розміру у сплаті
аліментів, визначивши по ? частині всіх
доходів.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Рівненського районного суду
від 5 листопада 2013 року з позивача
ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_5
стягнуто аліменти на двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частки всіх видів його
заробітку на кожну дитину, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення повноліття, починаючи з 28
серпня 2013 року.

Відповідно до чч.1,2 ст.27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Слід зазначити, що законодавець в даній
статті при визначенні розміру
аліментів на дитину покладає обов'язок
суду в першу чергу враховувати стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини на яку платник зобов'язаний
сплачувати аліменти, а лише потім
враховувати інші чинники щодо платника
аліментів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Значне
погіршення матеріального становища
батька може бути підставою для його
вимоги про зменшення розміру
аліментів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції обґрунтовано
послався на ту обставину, що рішенням
Рівненського районного суду від 5
листопада 2013 року при визначенні
розміру аліментів, які підлягають
стягненню на утримання дітей від
першого шлюбу, враховано, що платник
аліментів перебуває у новому шлюбі,
його дружина не працює, є вагітною та
має скоро народити. Рішення платником
аліментів не оскаржувалось.

Доводами апеляційної скарги ці
обставини не спростовано, та не
зазначені інші обставини, що дають
підставу вважати на зміну
матеріального стану платника
аліментів до такого рівня, що він
погіршився на стільки, що не дає
можливість сплачувати аліменти у
розмірі визначені рішенням суду.

В апеляційній скарзі не надано
розрахунку щодо витрат які несе
платник аліментів, а тому вимоги про
зменшення розміру аліментів, на думку
колегії суддів, є передчасними та не
мотивовані, виходячи з приписів ст.192 СК
України.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
встановлено прожитковий мінімум на
одну особу в розрахунку на місяць у
розмірі дітей віком від 6 до 18 років: з 1
січня - 1286 гривень, з 1 липня -1320 гривень,
з 1 жовтня - 1373 гривні.

Виходячи з прожиткового мінімуму
платнику аліментів належить
сплачувати на кожну дитину у сумі не
менше 380 грн. 40 коп.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду ухвалено
без порушень норм матеріального і
процесуального права, судом з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, в повній мірі, апеляційна
скарга не містить посилань на закон, з
порушенням якого ухвалено рішення, та
не спростовує правильності висновків
суду, а тому відсутні підстави для його
скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 28 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
Н.М. Ковальчук

З.М. Максимчук