справа № 462/1868/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

за участю прокурора
Андрусів Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради як органу
опіки і піклування в інтересах
малолітнього ОСОБА_1 міської ради до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа: Дошкільний
дитячий будинок № 1) про позбавлення
батьківських прав,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду з
позовом, в якому просить позбавити
відповідачів батьківських прав щодо їх
сина малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свої вимоги мотивує тим, що малолітній
ОСОБА_1 розпорядженням Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради «Про відібрання та
влаштування в дитячий будинок
малолітнього ОСОБА_1» від 11.12.2012 року
№819 відібраний від матері ОСОБА_2 та
влаштований в дошкільний дитячий
будинок №1 на повне державне утримання.
05.03.2013 року Залізничний районний суд м.
Львова постановив рішення про
відібрання малолітнього сина ОСОБА_1
від матері ОСОБА_2 без позбавлення її
батьківських прав. Відповідно до
наказу відділу у справах дітей
Львівської міської ради від 15.04.2013 року
№74 малолітній ОСОБА_1 поставлений на
облік дітей, які опинилися у складних
життєвих обставинах. ОСОБА_2 ніде не
працює, зловживає алкоголем,
вихованням дитини не займається, не
забезпечує дитині належних умов
проживання, не цікавиться фізичним та
духовним розвитком дитини, в дитячому
будинку сина відвідує рідко, а
відповідач ОСОБА_3 взагалі сином не
цікавиться. В зв'язку з наведеним,
просять позов задовольнити.

У судовому засіданні представники
позивача та третьої особи позов
підтримали, дали пояснення аналогічні
вищенаведеному, просять позов
задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
проти позову заперечив, пояснивши, що
він не відвідував сина у дитячому
будинку в 2014 році, оскільки проходив
реабілітацію після операції на
легенях, на даний час ОСОБА_5
влаштувалася прибиральницею на
підприємство з іспитовим терміном,
просить не позбавляти їх батьківських
прав, вони виправляться найближчим
часом та почнуть займатися вихованням
дитини.

Суд ухвалив справу розглядати без
участі відповідача ОСОБА_5, яка без
поважних причин у судове засідання не
прибула, хоча була належним чином
повідомлена про час і місце судового
засідання, однак матеріалів справи
достатньо для вирішення справи по суті.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснила, що вона працює психологом у
Львівському дитячому будинку № 1.
ОСОБА_7 з квітня 2014 року дитину не
відвідує, а коли відвідує, то від ОСОБА_7
завжди чути різкий запах алкоголю,
дитина втікає від матері, а батько
ОСОБА_3 відвідував дитину останній раз
більше року тому.

Заслухавши представників позивача,
третьої особи, свідка, прокурора, яка
висловила думку, що на даний час
достатніх підстав для задоволення
позову немає, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити позов з таких
підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав у тому разі, коли вони ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови
№ 3 від 30 березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» встановлено, що
розглядаючи справи даної категорії,
судам слід мати на увазі, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
вирішується лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи та характеру ставлення
батьків до дітей. Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками. Позбавлення батьківських
прав є виключною мірою, яка тягне за
собою серйозні правові наслідки як для
батька (матері), так і для дитини (ст. 166
СК). Це означає, що позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змінити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо, і лише при наявності
вини в діях батьків.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
батьками малолітнього ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8/.

Відповідно до розпорядження
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради «Про
відібрання та влаштування в дитячий
будинок малолітнього ОСОБА_1» від 11.12.2012
року № 819 малолітній ОСОБА_1 відібраний
від матері ОСОБА_2 та влаштований в
дошкільний дитячий будинок №1 на повне
державне утримання.

05.03.2013 року рішенням Залізничного
районного суду м. Львова малолітнього
ОСОБА_1 відібрано від матері ОСОБА_2 без
позбавлення її батьківських прав
/а.с.9,10/.

Згідно з наказом відділу у справах
дітей Львівської міської ради від
15.04.2013 року №74 малолітній ОСОБА_1
поставлений на облік дітей, які
опинилися у складних життєвих
обставинах.

Разом з тим, зі записів, які містяться у
журналі відвідувань дошкільного
дитячого будинку № 1, убачається, що
ОСОБА_5 протягом січня - квітня 2014 року
неодноразово навідувала свого сина у
дитячому будинку /а.с.35,36/.

Крім того, як убачається з пояснення
ОСОБА_3, він не відвідував сина у
дитячому будинку в 2014 році, оскільки
проходив реабілітацію після операції
на легенях, на даний час ОСОБА_5
влаштувалася прибиральницею на
підприємство з іспитовим терміном.

Таким чином, дії відповідачів
засвідчують, що вони не втратили
інтересу до дитини мають бажання та
можливості утримувати та виховувати
її, а відтак враховуючи доведеність
певних намагань відповідачів проявити
турботу про дитину, суд вважає, що є
недоцільним на даний час позбавляти
відповідачів батьківських прав.

Разом з тим, враховуючи положення п.18
Пленуму Верховного Суду «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволенні позову про
позбавлення цих прав, попередивши
відповідача про необхідність змінити
ставлення до виховання дитини (дітей) і
поклавши на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Враховуючи наведене, суд дослідивши
докази по справі у їх сукупності,
прийшов до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити. Проте, це не
позбавляє права позивача в майбутньому
звернутися до суду з позовом про
позбавлення відповідачів батьківських
прав у випадку, якщо відповідачі не
змінити своє ставлення до виховання їх
сина ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,159,209,212-215,218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради як органу опіки і
піклування в інтересах малолітнього
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа:
Дошкільний дитячий будинок № 1) про
позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Попередити ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
необхідність змінити своє ставлення до
виховання їх сина малолітнього ОСОБА_1.

Покласти на орган опіки та піклування
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради контроль за
виконанням ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських
обов'язків.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.