Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-1269/10
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицької
Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Крижанівської М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Бердичівської
міської ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 10 червня
2010 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом, у якому
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її
чоловік ОСОБА_4, який постійно проживав
в АДРЕСА_1, 54/100 ід. частин якого належало
йому на праві власності відповідно до
свідоцтва про право на спадщину від
11.10.1996 року. За рік до смерті чоловіка
вони посварились і позивач поїхала до
своєї доньки в м.Нягань Тюменської
області Російської Федерації, де і
проживає по теперішній час. Про смерть
свого чоловіка вона дізналась від
сусіда чоловіка під час телефонної
розмови з останнім 20.12.2009 року, а тому
саме по цій причини не могла своєчасно
подати заяву до нотаріальної контори
про прийняття спадщини. Враховуючи, що
встановлений законом строк для подачі
заяви пропущений з поважної причини,
просила визначити їй додатковий строк
для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4
терміном три місяці.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 червня 2010 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
зазначеного рішення районного суду та
ухвалення по справі нового рішення про
відмову в задоволенні заявлених вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
посилається на те, що до участі у
розгляді справи судом першої інстанції
вона разом з братом ОСОБА_5 не
залучались, проте ухвалене по справі
рішення безпосередньо стосується їх
прав та обов'язків, оскільки останні є
спадкоємцями майна померлої матері
ОСОБА_6, яка в свою чергу була
спадкоємицею майна ОСОБА_4 і на час
ухвалення у справі рішення отримали у
встановленому законом порядку
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 02.10.2009 року та від 19.02.2010
року. Проте, розглядаючи даний спір, суд
неповно з'ясував обставини справи, не
перевірив наявність спадкоємців після
смерті ОСОБА_4, не встановив поважності
причин пропущення позивачем строку на
прийняття спадщини, що призвело до
ухвалення на її думку у справі
незаконного рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Проте, в даному випадку ухвалене судом
першої інстанції у справі рішення не
відповідає зазначеним вимогам
процесуального закону.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
представник відповідача - виконавчого
комітету Бердичівської міської ради
Житомирської області, визнав позовні
вимоги позивача і остання пропустила
строк для прийняття спадщини з
поважних причин.

Проте, такий висновок суду є помилковим
виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що
10.06.1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в
м.Нягань Тюменскої області Російської
Федерації був укладений шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу від 10.06.1997 року (а.с.9).

ОСОБА_4 на праві власності належало 54/100
ід. частин будинку АДРЕСА_1
Житомирської області, відповідно до
свідоцтва про право на спадщину від
11.10.1996 року (а.с.11).

16.03.2001 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
було розірвано на підставі рішення
Бердичівського міського суду
Житомирської області від 28.02.2001 року
про визнання ОСОБА_2 безвісно
відсутньою з 26.01.2000 року. ОСОБА_4
відділом РАГСу Бердичівського
міського управління юстиції 16.03.2001 року
було видане свідоцтво про розірвання
шлюбу (а.с.51).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, після
смерті якого відкрилась спадщина.
22.08.2008 року із заявою про прийняття
спадщини до Бердичівської державної
нотаріальної контори звернулась його
сестра - ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року Після смерті ОСОБА_6
спадщину по ? частини спадкового майна -
54/100 ід. частин будинку АДРЕСА_1 в
м.Бердичеві, прийняли її діти : донька
ОСОБА_3 та син ОСОБА_5. Зазначені
обставини підтверджуються наявними у
справі витягами зі спадкового реєстру,
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 02.10.2009 року та відповіддю
державного нотаріуса Бердичівської
державної нотаріальної контори від
29.04.2010 року на запит суду (а.с.25, 26,45а-47).

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пункті 24 Постанови від 30
травня 2008 року № 7 "Про практику у
справах про спадкування",
відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Звертаючись до суду із позовом про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, позивач, яка вважала себе
спадкоємцем першої черги за законом,
відповідачем у справі зазначила
Виконавчий комітет Бердичівської
міської ради, який не є належним
відповідачем у даній справі.

В порушення вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України
суд першої інстанції не з'ясував коло
спадкоємців; після отримання
інформації з Бердичівської державної
нотаріальної контори від 29.04.2010 року
про відкриття спадкової справи після
смерті ОСОБА_4, не роз'яснив позивачу
необхідність залучення до участі у
справі у якості відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, які прийняли спадщину після
смерті матері ОСОБА_6, яка в свою чергу
прийняла спадщину після смерті свого
брата ОСОБА_4

При вирішенні спору суд першої
інстанції вказані обставини не
врахував, розглянув справу за участі
неналежного відповідача, апеляційний
суд позбавлений можливості усунути
таке процесуальне порушення суду
першої інстанції, а тому його рішення
підлягає скасуванню з ухвалення
апеляційним судом нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

При цьому таке рішення апеляційного
суду не перешкоджає ОСОБА_2 звернутись
до суду з аналогічним позовом до
належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 червня 2010 року скасувати
та ухваливши нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Бердичівської
міської ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: