Справа № 370/404/14-ц Головуючий у І
інстанції Оберемко В.О.Провадження №
22-ц/780/4554/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Мельника Я. С.,

при секретарі Горошук І. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Макарівського районного суду
Київської області від 23 травня 2014 року
за заявою про вжиття заходів
забезпечення позову ОСОБА_1 в межах
розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до приватного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", приватного
нотаріуса ОСОБА_2 про визнання
недійсними виконавчого напису,-

встановила:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до приватного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк",
приватного нотаріуса ОСОБА_2 про
визнання недійсними виконавчого
напису, обґрунтовуючи його тим, що 11
квітня 2008 року між, ним та ПАТ
«Укрсоцбанк» було укладено договір
про надання відновлюваної кредитної
лінії №40.29-48332.

Згідно умов договору, надання
кредиту повинно було здійснюватися
окремими частинами - траншами, зі
сплатою 14% процентів річних в межах
максимального змісту заборгованості
до 855 738 грн. з наступним порядком
надання траншів кредиту:

- Перший транш у розмірі 469 716 грн.
видається на сплату позичальником
вартості земельної ділянки.

- Другий транш у розмірі 386 022 грн.
видається на оплату вартості робіт з
будівництва будинку.

Кінцевий термін погашення всіх траншів
до 10 квітня 2032 року.

В якості забезпечення позичальником
виконання своїх зобов'язань щодо
повернення кредиту сторонами було
укладено договір іпотеки №013325-І від 11
квітня 2008 року предметом якого є
передання іпотекодавцем в іпотеку
іпотеко держателю (банку) нерухомого
майна, а саме земельної ділянки, площею
0,1497 га., номер за генеральним планом
забудови 3, цільове призначення:
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована за
адресою: Колонщинська сільська рада,
Макарівського району, Київської
області.

04 грудня 2013 року уповноважена особа
«Укрсоцбанк» звернулась до Відділу
державної виконавчої служби
Макарівського районного управління
юстиції у Київській області із заявою
про відкриття виконавчого провадження
на підставі виконавчого напису
нотаріуса № 5495, виданого 17 червня
2013 року нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 щодо
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у
розмірі 738 576 грн. 77 коп.

05 грудня 2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Макарівського районного управління
юстиції у Київській області ОСОБА_3
було прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження № 41082042 на
підставі виконавчого напису нотаріуса
№ 5495, виданого 17 червня 2013 року та
встановлено боржнику термін для
добровільного виконання - протягом 7
днів з дня винесення постанови.

05 грудня 2013 року цим же державним
виконавцем було прийнято постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження у межах
суми боргу.

20 травня 2014 року позивач подав заяву
про забезпечення позову.

Ухвалою Макарівського районного суду
Київської області від 23
травня 2014 року заяву про вжиття заходів
забезпечення позову ОСОБА_1 в межах
розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_4 до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного
нотаріуса ОСОБА_2, про визнання
недійсним виконавчого напису -
повернуто заявникові.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, просив суд
скасувати ухвалу Макарівського
районного суду Київської області від 23
травня 2014 року, оскільки вказана
ухвала є незаконною, необґрунтованою
та винесена з надуманих причин, що не
відповідають дійсності.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення
позову, суд першої інстанції
обґрунтовував свої висновки тим, що
подана заява не повною мірою
відповідає вимогам ч. 4. ст.151 ЦПК
України, оскільки в заяві відсутні її
копії відповідно до кількості осіб,
щодо яких просять вжити заходи
забезпечення позову та документи, що
підтверджують сплату судового збору за
подання заяви про забезпечення позову.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками судді,
оскільки вони суперечать вимогам
процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК
України, на яку послався суддя в ухвалі
про повернення заяви про забезпечення
позову, за заявою заінтересованої
особи суд може забезпечити позов до
подання позовної заяви з метою
запобігання порушенню права
інтелектуальної власності. До заяви
про забезпечення позову додаються
документи та інші докази, які
підтверджують, що саме ця особа є
суб'єктом відповідного права
інтелектуальної власності і що її
права можуть бути порушені у разі
невжиття заходів забезпечення позову.
До заяви додаються також її копії
відповідно до кількості осіб, щодо яких
просять вжити заходи забезпечення
позову, та документи, що підтверджують
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Враховуючи, що заява про забезпечення
позову подана вже після поданої
позовної заяви про визнання
недійсними виконавчого напису, подача
інших документів та інших доказів, які
підтверджують, що саме ця особа є
суб'єктом відповідного права
інтелектуальної власності і що її
права можуть бути порушені у разі
невжиття заходів забезпечення позову,
не передбачено.

Крім того, до заяви про забезпечення
позову ОСОБА_1 була подана квитанція
про сплату судового збору за подання
заяви про забезпечення позову (а.с. 1).

За таких обставин висновок суду про
недодержання заявником вимог ст.151 ЦПК
при поданні заяви є помилковим.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції є невідповідність
висновків судів обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи порушення
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції підлягає до
скасування, а питання передається на
новий розгляд до суду першої інстанції
в іншому складі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Макарівського
районного суду від 23 травня 2014 року
скасувати, заяву ОСОБА_1 про вжиття
заходів забезпечення позову повернути
до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді