АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/3477/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 645/2214/14ц
17 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
Головуючої судді -
Суддів - Костенко Т.М.,
Секретар - Галушко Т.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 01 квітня 2014 року по справі
за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця Фрунзенського
відділу ДВС Харківського міського
управління юстиції Кондратенко
Катерини Олександрівни, Фрунзенського
відділу ДВС Харківського міського
управління юстиції, заінтересована
особа - ОСОБА_3, про визнання дій
незаконними та визначення розміру
заборгованості по аліментам по
виконавчому провадженню, -
в лютому 2014 року у суд звернулась
заявниця, просила визнати незаконними
дії старшого державного виконавця
Фрунзенського відділу ДВС
Харківського МУЮ щодо визначення
заборгованості по аліментам по
виконавчому провадженню №-41854920. В
обґрунтування скарги посилалась на те,
що 11 січня 2013 року було ухвалено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню судового
наказу, виданого 03.07.2012 року
Фрунзенським районним судом м. Харкова.
Постановою від 18 березня 2013 року
виконавче провадження направлене до
Дзержинського ВДВС ХМУЮ,з залишком
заборгованості 251,50 грн.
07 жовтня 2013 року рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова були задоволенні позовні
вимоги позивачки та стягнуто з
відповідача ОСОБА_3 на утримання дитини
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з
04.04.12 року з урахуванням проведених
Постановою державного виконавця
від 17 січня 2014 року відкрито
провадження по виконанню вказаного
рішення. 06 лютого 2014 року державний
виконавець видав довідку про
заборгованість. Вважає даний
розрахунок необґрунтованим так як були
враховані суми сплачені боржником за
іншим виконавчим документом, судовим
наказом. Крім того, вважає, що чеки, які
були враховані як погашення
заборгованості не відповідають п.3.1
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні, так як в них не
зазначені назва платежу та його
призначення.

Просила визнати дії незаконними
та визначити заборгованість за
виконавчим провадженням №-41854920 за
період з 04.04.12 по 01.02.14 року в сумі 13200
грн.

Старший державний виконавець
Фрунзенського ВДС Харківського МУЮ
проти задоволення скарги заперечував
та заявив, що заборгованість за
виконавчим листом була обрахована
згідно з рішенням суду та наявними
доказами. В мотивованій частині
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова чітко зазначено, що аліменти
в розмірі 600 грн. щомісяця стягувати
починаючи з 04.04.2012 року, з урахуванням
виплат проведених боржником у розмірі
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на підставі судового
наказу №-2033/49482013 року від 03.07.2012 року.

Ухвалою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 01 квітня 2014 року в
задоволенні скарги відмовлено.

Не погодилась з ухвалою ОСОБА_1 й у
апеляційній скарзі просить її
скасувати, посилаючись на те, що судом
не застосовані норми матеріального
права, які підлягали застосуванню.
Крім того, на її думку суд
необґрунтовано визнав дії державного
виконавця правильними щодо
зарахування перерахованих боржником
платежів за поштовими квитанціями до
сплати аліментів за виконавчим листом
та не врахував, що ці квитанції не
містять необхідних реквізитів щодо
призначення платежу.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні заяви
суд першої інстанції виходив з того, що
03 липня 2012 року Фрунзенським районним
судом м. Харкова був виданий судовий
наказ №-2033/4948/12 про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 аліментів на
утримання неповнолітньої доньки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття . наказ було видано у зв'язку
з тим, що її позов про стягнення
аліментів довгий час не знаходив свого
вирішення.

18 березня 2013 року державний
виконавець винесла постанову про
закінчення виконавчого провадження за
судовим наказом та направила виконавче
провадження до іншої виконавчої
служби. На теперішній час судовий наказ
за №-2033/4948/12 від 03.07.2012 року з 08.05.2013 року
знаходиться на виконанні у Київському
ВДВС ХМУЮ.( а.с.29,31).

Рішення про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
доньки було постановлено 07.10 2013 року . З
ОСОБА_3 стягнуті аліменти в розмірі 600
грн. щомісяця, починаючи з 04.04.2012 року, з
урахуванням проведених ним виплат.

Державним виконавцем 05.06.2014 року
було визначено розмір боргу станом на
01.02.2014 року, який з урахуванням
проведених виплат склав 6140,00 грн., а
згідно з довідкою від 20 березня 2014 року
сума сплачених аліментів за період з
04.04.2012 року по 01.03.2014 року склала 13860,00
грн. Станом на 01 квітня 2014 року борг
складав 480 грн.

В суді апеляційної інстанції
представник позивачки підтвердила, що
її довірительниця погодилась з тим, що
при визначенні розміру заборгованості
необхідно враховувати виплати, які
були проведені за судовим наказом. Між
тим, зазначаючи, що нею не були отримані
гроші за поштовими переказами, остання
не навела достатніх обґрунтувань щодо
поштових переказів, які направлялись
на її адресу з Поштамту -ЦПЗ №-1
Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта»
та були оплачені за період з 19.10.2013 року
по 03.03.2014 року в сумі 9800 грн.

Судова колегія вважає, що
державний виконавець діяла в межах
Закону України «Про виконавче
провадження». При нарахуванні
заборгованості були враховані виплати
проведені боржником, а тому суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
заяви.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. 303,304,30,312,313,317, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

у х в а л
и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 01 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
після її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -