Справа № 344/7506/14-ц
Провадження № 222-ц/779/1685/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю:
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4 та її представника -

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
16 червня 2014 року -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 пред'явила
позов до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі на
утримання їхніх спільних дітей ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, по
1000 грн на кожного, а також 250 грн
щомісячно додаткових витрат,
посилаючись на те, що відповідач в
добровільному порядку не забезпечує їх
матеріально.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 16 червня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Постановлено
стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі
розміром 1000 грн. Стягнення розпочато з
23.05.2014 року і до досягнення старшою
дитиною повноліття. Також постановлено
стягувати постійно щомісячно з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 половину додаткових
витрат на дитину ОСОБА_6 у розмірі 100 грн
з моменту набрання рішенням законної
сили до завершення навчання останнього
у дошкільному закладі №11 «Пізнайко».
Крім того, постановлено стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн
судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням,
представник ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, у якій посилається на порушення
судом норм матеріального права. Судом,
на його думку, не було враховано того,
що місячний дохід відповідача після
сплати податків становить 1131 грн, а
тому після сплати аліментів в
загальному розмірі 1100 грн щомісячно,
йому на проживання залишиться 31 грн, що
суперечить ст.70 ЗУ «Про виконавче
провадження». Апелянт зазначає, що
враховуючи прожитковий мінімум на
місяць для дітей віком до 6 років і для
дітей віком від 6 до 18 років, сумарний
розмір прожиткового мінімуму на обох
дітей складає 695,40 грн. Окрім того,
представник відповідача не
погоджується із стягненням додаткових
витрат на навчання сина ОСОБА_6 в
дошкільному закладі №11 «Пізнайко»,
оскільки станом на травень 2014 року син
завершив навчання. Посилаючись на
незаконність рішення суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким стягувати з нього
аліменти у розмірі 565,50 грн щомісячно на
утримання двох синів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з
невідомих причин, хоч судове
повідомлення було вручено завчасно.
Отже, є правові підстави для розгляду
справи у його відсутності.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримала з мотивів, наведених у ній.

Позивач ОСОБА_4 та її представник
доводи апеляційної скарги заперечили,
визнавши при цьому той факт, що син
ОСОБА_6 в травні 2014 року дійсно закінчив
навчання у ДНЗ №11 «Пізнайко». Також
позивач вказала, що вказаний в
апеляційній скарзі відповідачем
заробіток не відповідає дійсності,
оскільки ОСОБА_2 являється приватним
підприємцем і його фактичний дохід
складає близько 3500 грн в місяць. Окрім
того, відповідач надає перукарські
послуги в перукарні «Амур» лише
половину дня, а також надає такі
послуги у селі, де проживає.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
матеріалами справи підтверджується, що
сторони є батьками неповнолітніх
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження
(а.с.3,4), а тому відповідно до ст.180 СК
України, вони зобов'язані утримувати їх
до досягнення повноліття.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції на підставі ч.1 ст. 11 ЦПК та ст.
184 СК України дійшов до правильного і
обґрунтованого висновку про обов'язок
відповідача сплачувати на утримання
синів аліменти у твердій грошовій сумі,
оскільки останній має нерегулярний та
мінливий дохід. При цьому, колегія
суддів зауважує, що мінімальний
заробіток відповідача, крім того, може
свідчити і про його неповну робочу
зайнятість. Це, зокрема, вбачається із
змісту податкової декларації,
заповненої відповідачем та копії
журналу одержання доходу від його
діяльності (а.с. 40-41, 31-34).

Також колегія суддів зауважує, що судом
було враховано обставини, зазначені в
ст.182 СК України, зокрема: стан здоров'я
та матеріальне становище дітей; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів (працездатна особа
молодого віку); відсутність у нього на
утриманні інших утриманців, та
правильно визначено розмір аліментів у
твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн
на обох дітей, оскільки така сума є
найбільш наближеною до прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6 років і
для дітей віком від 6 до 18 років.

Колегія суддів також вважає, що апелянт
є особою молодого віку, зобов'язаний
працювати та утримувати своїх
малолітніх дітей.

Разом з тим, суд прийшов до помилкового
висновку про стягнення з ОСОБА_2
додаткових витрат на навчання сина у
ДНЗ №11 «Пізнайко» у розмірі 100 грн,
оскільки встановлено, що неповнолітній
син ОСОБА_6 у травні 2014 року припинив
відвідувати згаданий навчальний
заклад. Даний факт позивач ОСОБА_4 в
засіданні апеляційного суду
підтвердила і не заперечувала проти
відмови у стягненні з відповідача
додаткових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції
в частині стягнення із ОСОБА_2
додаткових витрат на утримання сина
ОСОБА_6, не являється законним і
обґрунтованим, а тому в зазначеній
частині не може бути залишене в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 218, 307, 309, 313, 314, 319, 324, 325 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 16 червня 2014 року в частині
стягнення щомісячно з ОСОБА_2
додаткових витрат в сумі 100 грн на
дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувати.

В зазначеній частині ухвалити нове
рішення. В задоволенні позову ОСОБА_4
щодо стягнення з ОСОБА_2 додаткових
витрат відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М. Васильковський

О.Є. Меленко