Справа № 466/2654/14
Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська
Провадження № 22-ц/783/4222/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю: представника заявника
Строгуш Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Львова від 29 квітня 2014 року про відмову
в прийнятті заяви ПАТ»Львівобленерго»
про видачу судового наказу про
солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 заборгованості за послуги
енергопостачання, -

в с т а н о в и
л а :

Ухвалою Шевченківського
районного суду м. Львова від 29 квітня 214
року відмовлено у прийнятті заяви
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго» про видачу судового
наказу про солідарне стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості
за послуги енергопостачання за період
з 18.06.2002 року по 16.01.2014 року в сумі 11437,17
грн.

На вищезазначену ухвалу
заявником - Публічним акціонерним
товариством «Львівобленерго» подано
апеляційну скаргу, у якій заявник
просить скасувати ухвалу від 29 квітня
2014 року та направити заяву про видачу
судового наказу до Шевченківського
районного суду м. Львова. В
обґрунтування апеляційної скарги ПАТ
«Львівобленерго» посилається на те, що
мотиви з яких судом першої інстанції
постановлена оскаржувана ухвала, а
саме пропуск термінів позовної
давності є порушенням норм
процесуального права, оскільки, згідно
з ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист
цивільного права або інтересу має бути
прийнята судом до розгляду незалежно
від спливу позовної давності, а згідно
ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. У зв»язку з
вищезазначеними положеннями
цивільного законодавства, заявник
вважає, що суд першої інстанції не мав
права застосовувати позовну давність
за власною ініціативою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника заявника, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
мотивів.

Постановляючи ухвалу від 29 квітня 2014
року суд першої інстанції послався на
те, що згідно п.9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження», наявність
спору про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт,
що договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Оскільки, згідно довідки поданої
заявником про стан розрахунків
заборгованість боржника станом на
16.01.2014 року складає 11437,17 грн і
нарахована за період з 18.06.2002 р по 16.01.2014
року, суд першої інстанції вбачив
пропуск стягувачем позовної давності,
щодо вимог про стягнення боргу за
період до січня 2011 року.

Колегія суддів погоджується з
законністю оскаржуваної ухвали,
зважаючи на наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК
України, суд відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, у
разі, якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч.5 ст.100 ЦПК України,
у разі якщо в заяві про видачу судового
наказу містяться вимоги, частина яких
не підлягає розгляду в порядку
наказного провадження, суд постановляє
ухвалу про відмову у прийнятті заяви
про видачу судового наказу лише в
частині цих вимог. У разі якщо заявлені
вимоги між собою взаємопов»язані і
окремий їх розгляд неможливий, то суд
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

До заяви про видачу судового
наказу заявником додана довідка від
18.04.2014 року ( а.с.11 зворот) у якій
заборгованість за спожиту
електроенергію, яка виникла за період
за період з 18.06.2012 р. по 16.01.2014 року
зазначена однією сумою - 11437,17 грн, тобто
без щомісячної розбивки, внаслідок
чого суд першої інстанції був
позбавлений можливості визначити
розмір заборгованості, що виникла в
межах трирічного строку позовної
давності.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що у даному конкретному
випадку, з поданих позивачем
документів, вбачався пропуск заявником
позовної давності щодо частини вимог,
виокремити які було неможливо, отже у
суду першої інстанції були підстави
для урахування цієї обставини, як
такої, що свідчила про наявність спору
про право, а отже давала суду першої
інстанції підстави для постановлення
ухвали про відмову у прийнятті заяви.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
п.4 ч.1 ст.314, ч.ч.1,2 ст.315, ст.ст.317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Львова від 29 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: _______________ Тропак
О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

_______________ Федоришин А.В.