Справа № 706/41/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року
Христинівський районний суд
Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Авраменко Ж.М,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Христинівці
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
дитину.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь
аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн.
щомісячно, починаючи з 17.08.2011р. і до
досягнення сином повноліття, допустити
негайне виконання рішення суду у межах
одномісячного сукупного платежу
аліментів, проводити індексацію
аліментів відповідно до закону.

В обґрунтування позову посилалась на
те, що 25.09.2009 р. вона зареєструвала шлюб
із ОСОБА_5 У період подружнього життя у
них ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народився син
ОСОБА_6. У червні 2011 р. вони з
відповідачем припинили спільне
проживання, а 17 серпня 2011 р. рішенням
Христинівського районного суду шлюб
між ними було розірвано. Після
припинення сімейних відносин їх син
залишився проживати з нею і перебуває
на повному її утриманні, а відповідач
перестав приходити до дитини, бачитись
з нею, тобто відмовився від участі у
його утриманні та вихованні. Вона
неодноразово в телефонному режимі
зверталась до відповідача з проханням
підтримати дитину матеріально, але
регулярної допомоги не одержувала. За
період з січня 2012 р. до вересня 2013 р. зі
сторони відповідача лише кілька разів
надходили кошти на утримання сина.
Змоги працювати вона не має, у зв'язку з
одруженням та народженням дитини вона
не закінчила навчання у
Білоцерківському національному
аграрному університеті, тому
спеціальності не отримала. Син досить
часто хворіє та потребує її
материнського піклування, що позбавляє
її змоги активно працювати та
заробляти необхідні кошти, щоб
повністю забезпечувати усі його та
свої потреби. Жодного виду допомоги від
держави вона не одержує. Натомість
відповідач, маючи добре здоров'я,
працює неофіційно в м. Києві, має
нерегулярні, але значні доходи,
аліменти нікому не платить, стягнень по
виконавчих документах з нього не
проводиться, інших неповнолітніх дітей
немає. Тобто увесь заробіток він
повністю витрачає на свої потреби, а їх
син, який постійно потребує
нормального харчування, одягу, увагою
та матеріальним забезпеченням зі
сторони батька обділений. Вважає, що
встановлення аліментів у твердій
грошовій сумі є найбільш доцільним,
зважаючи на мінливий дохід
відповідача, а з огляду на його статки,
стан здоров'я та відсутність інших
утриманців він має можливість
сплачувати аліменти на дитину на її
користь у розмірі 1300 грн. щомісячно. За
загальним правилом, що встановлене
статтею 191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову. Поряд з цим
законодавцем встановлено виключення
із даного правила та визначено, що
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. Упродовж
вересня 2011 р. - грудня 2013 р. вона
неодноразово зверталась з усним
проханням до відповідача про сплату їй
аліментів на утримання сина.
Відповідач запевняв її, що буде
сплачувати аліменти добровільно. На що
вона йому вірила, оскільки періодично
від нього надходили кошти на утримання
сина, але у грудні 2013 р. він заявив їй, що
більше гроші платити не буде. З
урахуванням зазначеного вона вважає за
можливе аліменти на утримання їхнього
з відповідачем спільного сина
стягувати з дня ухвалення
Христинівським районним судом рішення
про розірвання шлюбу, тобто з 17.08.2011 р.
Частиною 2 ст. 184 СК України встановлено,
що розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позов підтримала повністю, посилаючись
на обставини, зазначені в позовній
заяві, при вирішенні справи у судове
засідання не з'явилась, проте її
інтереси представляла ОСОБА_1, яка у
судовому засіданні позов підтримала
повністю, посилаючись на обставини,
зазначені у позовній заяві. Крім того,
позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
пояснила, що вона неодноразово в
телефонному режимі зверталася до
відповідача з проханням про
матеріальну допомогу на дитину,
відповідач переказував трохи коштів на
її банківську карточку.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов визнав частково, а саме стягнення
аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно із
сплатою їх з дня подання позову до суду,
при цьому пояснив, що хоче допомагати
дитині, завжди йшов на поступки
колишній дружині, коли та зверталась за
допомогою, дитина більше знаходиться
біля бабусі, а колишня дружина працює в
м. Києві. При вирішенні справи
відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, хоча про час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, від нього
також не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе
вирішити справу за відсутності
позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3
і ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
представник позивача ОСОБА_1 не
заперечувала проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази: копію свідоцтва про народження
дитини, довідку виконкому Верхняцкої
селищної ради Христинівського району
від 17.12.2013 р. за № 4320 про те, що дитина
проживає та знаходяться на утриманні
позивача, рахунки за медичні послуги та
квитанції про їх сплату, висновки
лікарів про стан здоров'я сина сторін,
довідку Новоград - Волинського
міського центру зайнятості
Житомирської області від 02.04.2014 р. за №
07-575 про перебування відповідача ОСОБА_3
на обліку, інші письмові докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
25.09.2009 р. до 17.08.2011 р. У період
подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народився син ОСОБА_6. Після припинення
сімейних відносин їх син залишився
проживати з позивачем ОСОБА_2 і
перебуває на повному її утриманні, а
відповідач ОСОБА_3 періодично надає
матеріальну допомогу на малолітнього
сина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

У зв'язку з цим з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_2 необхідно
стягнути аліменти на їх дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві
просила визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Суд вважає, що
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі є найбільш доцільним,
оскільки відповідач ОСОБА_3 не має
постійного місця роботи, має
нерегулярний, мінливий дохід.

При визначенні розміру аліментів
відповідно до ч.1 ст. 182 СК України суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
відсутність у платника аліментів інших
дітей.

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві
просила стягнути з відповідача ОСОБА_3
аліменти на дитину на її користь у
розмірі 1300 грн. щомісячно, оскільки
останній має можливість сплачувати
аліменти у такому розмірі, відповідач
ОСОБА_3 неофіційно працює у м. Києві.
Відповідач ОСОБА_3 у своєму поясненні у
судовому засіданні зазначив, що має
можливість сплачувати аліменти у
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
щомісячно. Позивач ОСОБА_2 не надала
суду доказів отримання доходів
відповідачем ОСОБА_3 у розмірі, який би
забезпечував йому можливість сплати
аліментів на дитину у твердій грошовій
сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно.
Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві
необхідність стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн.
щомісячно також обґрунтовувала тим, що
дитина часто хворіє, що потребує
додаткових коштів. Суд вважає, що
позивач ОСОБА_2 не позбавлена
можливості у подальшому звернутись до
суду на підставі ст. 185 СК України з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
що викликані особливими обставинами -
хворобою дитини. Тому суд вважає за
необхідне визначити аліменти у
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
щомісячно. В той же час позивач ОСОБА_2
не позбавлена можливості у подальшому
звернутись до суду на підставі ст. 192 СК
України з позовом до відповідача
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів у
разі встановлення обставин зміни
матеріального стану відповідача
ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 просила стягнути
аліменти на дитину з відповідача
ОСОБА_3 на її користь з дня ухвалення
Христинівським районним судом рішення
про розірвання шлюбу сторін, тобто з
17.08.2011 р.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову, а згідно з ч.2 цієї статті
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_2 не подала
суду докази того, що вона вживала
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, але не могла їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати.

Наданий позивачем ОСОБА_2 витяг про рух
коштів за платіжною карткою за період з
01.09.2011 р. до 17.12.2013 р. не може вважатись
належним та допустимим доказом,
оскільки не містить інформацію щодо
предмета доказування, витяг стосується
платіжної картки ОСОБА_7, крім того,
витяг не засвідчений належним чином.
Тому суд не бере його до уваги при
вирішенні справи.

З урахуванням зазначеного суд вважає
за необхідне аліменти на дитину
стягнути за загальним правилом, яке
міститься у ч.1 ст. 191 СК України, тобто
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне допустити
негайне виконання рішення у справі у
межах суми платежу за один місяць.

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві також
просила проводити індексацію
аліментів відповідно до закону.

Суд вважає, що вказана позовна вимога
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Частиною 2 ст. 184 СК України встановлено,
що розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Вказана вимога закону стосується
майбутнього часу, тобто часу після
винесення судом рішення про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі, вона
повинна виконуватись відповідачем та
контролюватись державним виконавцем
без зазначення про це у відповідному
рішенні суду. Крім того, позивачем
ОСОБА_2 не надані суду докази порушення
її права у вказаному питанні.

З відповідача ОСОБА_3 на підставі ч.3 ст.
88 ЦПК України в дохід держави необхідно
стягнути судовий збір пропорційно до
задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 180, 182 ч.1, 184 ч.ч.1, 2, 191 СК
України, ст. ст. 60, 88 ч.3, 212-215, 224, 226, 367 ч.1
п.1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі в розмірі 500
(п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи
від дня пред'явлення позову, тобто з
16.01.2014 року, і до досягнення дитиною
повноліття.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального
фонду Державного бюджету України
(УДКСУ у Христинівському районі
Черкаської області, № доходного
рахунку 0453, МФО 854018, , банк одержувача ГУДКСУ у
Черкаській області, код бюджетної
класифікації 22030001) на користь держави 93
(дев'яносто три ) грн. 54 коп. судового
збору.

Рішення про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя М. Ф. Олійник