Провадження № 2-о/127/641/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м.
Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І. Е.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме про
встановлення факту ведення бойових дій
та його участі у бойових діях.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Розглянувши заяву, суд прийшов до
висновку про відмову у відкритті
провадження у справі, враховуючи
наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
учасниками бойових дій визнаються,
зокрема часники бойових дій на
території інших країн -
військовослужбовці ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Комітету державної безпеки, особи
рядового, начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та технічних
спеціалістів і радників), працівники
відповідних категорій, які за рішенням
Уряду колишнього Союзу РСР проходили
службу, працювали чи перебували у
відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у
бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів).
Військовослужбовці Збройних Сил
України, Служби безпеки України,
Служби зовнішньої розвідки України,
особи рядового, начальницького складу
і військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ України, інших
утворених відповідно до законів
України військових формувань, які за
рішенням відповідних державних
органів були направлені для участі в
міжнародних операціях з підтримання
миру і безпеки або у відрядження в
держави, де в цей період велися бойові
дії. Перелік держав, зазначених у цьому
пункті, періоди бойових дій у них та
категорії працівників визначаються
Кабінетом Міністрів України;

Відповідним рішенням Уряду з цього
питання, прийнятого на виконання вимог
п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України, - є постанова
Кабінету Міністрів України № 63 від
08.12.1994 року «Про організаційні заходи
щодо застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», якою встановлено
Перелік держав і періодів бойових дій
на їх території та перелік осіб, на яких
поширюється дана Постанова.

Участь вище вказаних громадян, у
бойових діях або в забезпеченні
бойової діяльності військ (флоту)
визначається комісіями, що
створюються у міністерствах і
відомствах, які направляли своїх
працівників на роботу в держави, де в
цей період велися бойові дії. Якщо
працівників направляли на роботу
міністерства, відомства колишнього
Союзу РСР, а також Української РСР, що
згодом були ліквідовані або
реорганізовані, комісії створюються у
міністерствах, відомствах України, у
віданні яких перебувають чи
перебували підприємства, установи та
організації, з яких відряджалися
зазначені працівники, згідно Постанови
КМУ № 16 від 13.01.1995 року «Про
застосування п. 2 ст. 6 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту»».

Отже, чинним законодавством визначено
порядок для визначення статусу
учасника бойових дій. Тобто, чинним
законодавством встановлено певний
позасудовий порядок вирішення такого
питання. Відмова відповідного органу в
установленні необхідного заявнику
факту може бути оскаржена
заінтересованою особою в порядку,
визначеному чинним законодавством
України.

На вище викладене звернув увагу також
Верховний Суд України в листі від 01.01.2012
року та Постанові Пленуму «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» № 5
від 31.03.1995 року.

Отже, дана заява ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення не може розглядатися судом.

Зазначені вищі обставини переконують
суд в наявності підстав для відмови у
відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене, керуючись
ст. 256 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за заявою ОСОБА_4 про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: