Провадження № 2/234/272/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року

Краматорський міський суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді
Сухоручко Ю.О.

при секретарі -
Скоробогатовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Краматорську цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український міжнародний банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського
суду звернулося Публічне акціонерне
товариство «Перший Український
міжнародний банк» з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим,
що 06.09.2006 року між Публічнм акціонерним
товариством «Перший Український
міжнародний банк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 4962686.
Згідно договору ОСОБА_1 отримав кредит
у розмірі 9000 доларів США, зі сплатою
відсотків за користування кредитом, та
взяв на себе зобов'язання повернути
банку кредит частинами в розмірах,
в порядку та в строки, визначені
Кредитним договором.

Враховуючи, що відповідач не виконав
належним чином своїх зобов'язань за
кредитним договором, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість, позивач
просив в уточненій позовній заяві
(а.с.89-90) стягнути з відповідача на його
користь: заборгованість, станом на
24.03.2014 р., за сумою кредиту у розмірі 5
021,43 доларів США , заборгованість із
сплати процентів за користування
кредитом в розмірі 2 526, 55 доларів США,
пеню в розмірі еквівалентної 871, 82
доларів США , штраф за порушення
зобов'язання еквівалентний розміру 90
доларів США .

У судове засідання
представник позивача Прохоров О.О. не
з»явився, але надіслав заяву про
слухання справи за його відсутність
та підтримання позову у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3, у судове
засідання не з'явилися, надали суду
заяву, в якій просить справу розглядати
без його участі, а також просить
застосувати строк позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи
набуває впевненості, що позов не
підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
06.09.2006 року між Публічнм акціонерним
товариством «Перший Український
міжнародний банк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 4962686.
Згідно договору ОСОБА_1 отримав кредит
у розмірі 9000 доларів США, зі сплатою
відсотків за користування кредитом, та
зобов'язаний повернути банку
кредит частинами в розмірах, в
порядку та в строки, визначені
Кредитним договором. ( а.с.15-19).

Відповідно до розрахунку
заборгованості ( а.с.91-98), відповідач
своїх зобов'язань за договором не
виконав: з 11.05.2010 року припинив
погашення кредиту, а з 11 травня 2010 року -
сплату процентів за користування
кредитом (відповідно до графіку
повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитом,
термін протягом якого мають бути
сплачені проценти з 05.05.10р по 11.05.2010р.
а.с.21).

Таким чином, графіком платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку

Відповідач надіслав до суду заяву
про застосування строку позовної
давності.

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно з умовами кредитного договору (
п.п.3.2.1) позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами (щомісячними платежами) в
розмірі та в строки, визначені графіком
повернення кредиту та щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом, а також встановлено
відповідальність за порушення графіку
повернення кредиту та процентів за
користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником частинами
кожного 11 числа місяця, а процентів -
кожного місяця з 5 по 11 число,
наступного за місяцем, в рахунок якого
вносяться кошти, початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань. Така
позиція висловлена в постанові
Верховного суду України від 06
листопада2013 року, справа № 6-116 цс/13.

Таким чином початок позовної давності
для стягнення цих платежів необхідно
обчислювати з травня 2010 року.

До суду позивач звернувся 12.11.2013 року,
тобто з пропуском встановленого
законом трирічного строку.

Враховуючі, що відповідач та його
представник звернулися до суду із
заявою про застосування строку
позовної давності, суд вважає за
необхідним відмовити позивачу в
задоволені позову у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 10, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 257,
261, 267, 530, 610, 611, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення складене в одному екземплярі в
нарадчій кімнаті.

Суддя:
Ю.О.Сухоручко