Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст. Шалота
Костянтин Валерійович
Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Забродського
М.І.

суддів: Заполовського В.Й.,
Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Гукової
О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи без самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання квартири спільною
сумісною власністю подружжя,
встановлення порядку користування
квартирою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 13 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом та просила
визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 і визнати за нею право власності
на ? частину цівєї квартири.

Крім того просила встановити порядок
користування спірною квартирою та
виділити в користування:

- ОСОБА_2 житлову кімнату 6 - площею
9,7 кв.м., житлову кімнату 8 - площею 11,6
кв.м. та лоджію яка належить до цієї
кімнати; - ОСОБА_3 житлову кімнату 7 -
площею 15,7 кв.м. та балкон який
належить до цієї кімнати;

- підсобні приміщення: кухню - 5
площею 7,6 кв.м., туалет - 4 площею 1 кв.м.,
ванну кімнату - 3 площею 2,6 кв.м., коридор
- 1 площею 12,3 кв.м. залишити у спільному
користуванні співвласників.

В обґрунтування позову зазначала, що з
06 вересня 1975 року перебувала в шлюбі з
відповідачем, який 19 квітня 2011 року
рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира було
розірвано.

Під час спільного проживання ними було
придбано за спільні кошти квартиру
АДРЕСА_1. Проте право власності на її
було зареєстровано за відповідачем.
Спірна квартира складається з 3-х
кімнат загальною площею 62 кв.м.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 13 червня 2014 року
позов задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
частину зазначеної квартири.

Встановлено порядок користування
квартирою та виділено позивачці
житлову кімнату 6-площею 9,7 кв.м.,
а відповідачу-житлову кімнату 8 площею
-11,6 кв.м. та лоджію, яка належить до цієї
кімнати. Залишено у спільному
користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлову
кімнату 7 площею 15,7 кв.м. та балкон, який
належить до цієї кімнати, підсобні
приміщення: кухню 5 -площею 7,6 кв.м.,
туалет 4 - площею 1,0 кв.м., ванну
кімнату - площею 2,6 кв.м., коридор 1 -
площею 12,3 кв.м.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 453 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині встановлення
порядку користування спірною
квартирою та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є несправедливим та
необґрунтованим.

Вважає, що судом безпідставно
залишено у спільному користуванні
кімнату 15,7 кв.м., оскільки враховуючи її
стосунки з відповідачем це є
неможливим та буде породжувати нові
конфлікти з ним.

Зазначає, що вона є власником ?
частини спірної квартири, а тому суд
першої інстанції повинен був виділити
в користування кожному із
співвласників саме жилі приміщення, а
підсобні приміщення залишити у
спільному користуванні.

Крім того, судом першої інстанції
виділено їй найменшу кімнату площею 9,7
кв.м., яка за свою площею значно менша
від норми жилої площі, яка передбачена
ст. 47 ЖК України.

Вважає, що вона обмежена в праві
користування своєю власністю на даний
час, а встановлений судом порядок
користування обмежує її право
власності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 13 червня 2014 року
визнано квартиру в ЖБК «Космос»
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на ? частину її.

Рішення районного суду, в цій
частині, не оскаржується.

Виходячи з наведеного та на підставі
ст.ст. 317,319 ЦК України суд першої
інстанції правильно вважав, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Він володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно технічного паспорту спірної
квартири видно, що вона складається з
трьох ізольованих кімнат загальною
житловою площею 37.00 кв.м. Зокрема
кімната :№ 6 - площею 9.70 кв.м., кімната №7
- площею 15,70 кв.м., кімната №8 - площею 25,0
кв.м.(а.с.12-13).

Суд першої інстанції при
встановлені порядку користування
квартирою обґрунтовано виходив з того,
що кожному із співвласників належить
по 13,5 кв.м. житлової площі.

Проте з урахуванням житлових
кімнат та їх площ при встановленні
порядку користування квартирою є
неможливим дотриматися рівності
часток у сторін.

Тому районний суд, встановлюючи
порядок користування, правильно
виходив з того, що між сторонами уже
склався на протязі двох останніх років
такий порядок користування квартирою.

Крім того, ОСОБА_3 в суді апеляційної
інстанції зазначив, що відповідачка за
період проживання у цій квартирі сама
встановлювала порядок користування
нею. Тобто проживала в кімнаті №7
площею 15,70 кв.м., а потім перейшла у
кімнату №6 площею 9,70 кв.м., залишивши
останню кімнату синові. Проти цього не
заперечила і сама ОСОБА_2

При розгляді справи судом
дотримані вимоги цивільного
процесуального закону, всебічно, повно
й об'єктивно з'ясовані обставини справи
та надана їм належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги проте,
що суд першої інстанції обмежив її
право власності у користування
квартирою є безпідставні, оскільки
кімната площею 15,70 кв.м. залишена у
спільному користуванні сторін.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
правильність його рішення не
впливають. Відтак підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304,307,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних, і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: