Справа № 354/467/14-ц
Провадження по справі № 2/354/251/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м.Яремче

Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді
Гандзюка Д.М.

секретаря
Петращук Т.Ю.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Мироняка Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Яремче
справу за позовом ОСОБА_1 до
Микуличинської сільської ради про
визнання незаконним рішення та
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про визнання рішення 28
сесії Микуличинської сільської ради
від 14.10.2009 р. №184-28/2009 незаконним та
визнання державного акта серії ЯК
№665551, виданого 14.01.2010 р. ОСОБА_1
недійсним.

В обгрунтування своїх вимог позивач
зазначає, шо рішенням виконавчого
комітету Микуличинської сільської
ради Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області від 08.02.2000
р. йому надано у користування земельну
ділянку площею 0.28 га на АДРЕСА_1, яку
виділено в натурі. 08.09.2005 р. рішенням
сесії Микуличинської сільської ради
було затверджено технічну
документацію на вказану земельну
ділянку та видано позивачу державний
акт на право власності на землю від
14.11.2005 р., який рішенням Яремчанського
міського суду від 08.08.2006 р. визнано
недійсним.

29.05.2007 р. позивач звернувся із заявою до
Микуличинської сільської ради про
передачу йому у власність земельної
ділянки площею 0.28 га, так як він є
належним землекористувачем. На
порушення ст.ст.15, 20 Закону України "Про
звернення громадян" та ст.118 ЗК України,
Микуличинською сільською радою та
сільським головою с.Микуличин не
прийнято рішення з приводу цієї заяви
та письмово не повідомлено про
наслідки її розгляду.

Постановою Яремчанського міського
суду Івано-Франківської області від
16.08.2007 р. йому відмовлено в задоволенні
позову до Микуличинської сільської
ради, третя особа на стороні
відповідача сільський голова
с.Микуличин про визнання протиправними
бездіяльність Микуличинської
сільської ради та сільського голови в
частині розгляду та прийняття рішення
за заявою від 29.05.2007 р. про приватизацію
земельної ділянки площею 0.2800 га на
АДРЕСА_1.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.05.2008 р.
постанову Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 16.08.2007 р.
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
Микуличинської сільської ради в
частині розгляду та прийняття рішення
за його заявою про безоплатну передачу
у приватну власність (приватизацію)
земельної ділянки площею 0.28 га в
АДРЕСА_1.

Згідно протоколу засідання
узгоджувальної комісії від 12.05.2009 р.
рекомендовано голові Микуличинської
сільської ради належно виконати
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.05.2008 р. та
посприяти ОСОБА_1 у виготовленні
технічної документації та отриманні
державного акту на земельну ділянку на
АДРЕСА_1.

Рішенням 28 сесії Микуличинської
сільської ради від 14.10.2009 р. "Про
передачу земельних ділянок в
безоплатну приватну власність внесено
зміни в рішення Микуличинської
сільської ради від 14.12.1999 року №110 "Про
приватизацію земельних ділянок", в
частині визначення (уточнення) площі і
цільового призначення земельних
ділянок, переданих у приватну
власність ОСОБА_1 Площа земельної
ділянки, яка передана позивачу для
ведення особистого селянського
господарства складає 0.2806га. і
знаходиться в АДРЕСА_1.

14.01.2010 р. позивачу було видано державний
акт на право власності на вказану
земельну ділянку серії ЯК №665551.
Позивач зазначає, що тільки в даний час
йому стало відомо, що частина його
приватизованої земельної ділянки по
державному акті серії ЯК №665551 площею
0.2806 га входить у приватизовану
земельну ділянку в 2007 р. ОСОБА_3, а тому
він не може належно використовувати
свою приватизовану земельну ділянку.

Рішенням 10 сесії Микуличинської
сільської ради від 30.05.2007 р. № 85-10/2007 "Про
вилучення, надання земельних ділянок
на виготовлення технічної
документації, затвердження технічної
документації та передача земельних
ділянок у власність і видача дозволів
на виготовлення проекту відводу на
землю організаціям, установам та
підприємствам" було надано дозвіл
ОСОБА_3 на збір технічної документації
на приватизацію земельних ділянок
площею 0.25 га для обслуговування
житлового будинку та 0.0953 га для ведення
особистого селянського господарства,
які знаходяться на АДРЕСА_1.

Рішенням 14 сесії Микуличинської
сільської ради від 12.10.2007 р. № 111-14/2007
"Про вилучення, надання земельних
ділянок на виготовлення технічної
документації, затвердження технічної
документації та передача земельних
ділянок у власність і видача дозволів
на виготовлення проекту відводу на
землю організаціям, установам та
підприємствам" затверджено технічну
документацію ОСОБА_3 на приватизацію
земельних ділянок площею 0.25 га для
обслуговування житлового будинку та
0.0953 га для ведення особистого
селянського господарства, які
знаходяться на АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що приватизація
земельних ділянок ОСОБА_3 була
проведена з порушеннями вимог чинного
законодавства. Він як межівник
вказаних земельних ділянок не
підписував жодних документів для
приватизації земельних ділянок ОСОБА_3
Про рішення Микуличинської сільської
ради від 30.05.2007 р. та державні акти
ОСОБА_3 він довідався тільки в даний
час, тому пропустив строк звернення до
суду з поважних причин. Позивач просить
поновити йому строк звернення до суду.

Позивач просить визнати рішення 28
сесії Микуличинської сільської ради
від 14.10.2009 р. №184-28/2009 незаконним та
державний акт серії ЯК №665551, виданого
14.01.2010 р., недійсним.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав з інших підстав, від вказаних
у позовній заяві. Він пояснив, що
відповідач виготовив йому державний
акт без участі позивача. Вивчивши
державний акт, позивач встановив, що в
площу його земельної ділянки включена
дорога по межі «А-Б», яка веде до інших
господарств. З цим позивач не згідний і
державний акт зроблено неправильно.
Позивач просить задоволити позов.

Представник Микуличинської сільської
ради Мироняк Л.Ю. позов визнав частково.
Представник пояснив, що позивач не
погоджується з виданим йому державним
актом через те, що в площу його
земельної ділянки включена частина
дороги, якою ніхто не користується.
Позивач постійно звертається до
сільської ради із заявами про
скасування державного акта і
виготовлення нового. Представник
ствердив, що позивач не має ніяких
спорів з приводу користування своєю
земельною ділянкою по межі «А-Б». Проте
між ним і ОСОБА_3 тривалий час існує
спір з приводу користування земельною
ділянкою по межі «Б-В». Представник не
виключає, що у випадку задоволення
позову спір між позивачем і ОСОБА_3
поновиться. При вирішення спору
представник покладається на рішення
суду.

Суд заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази та оцінивши досліджені
докази в сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач просить визнати незаконним
рішення 28 сесії Микуличинської
сільської ради від 14.10.2009 р. №184-28/2009
(а.с.14). Пунктом 30 вказаного рішення
уточнено площу і цільове призначення
земельної ділянки, переданої у
власність позивачу.

Позивач також просить визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0.2806 га, яка надана позивачу у власність
для ведення особистого селянського
господарства (а.с.7).

Відповідно до правил ч.10 ст.59 Закону
«Про місцеве самоврядування в
Україні», акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Згідно правил ч.1 ст.155 ЗК України, у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до положень ст.12 ЗК України,
до повноважень сільських рад у галузі
земельних відносин на території сіл
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Відповідно до правової позиції,
висловленої Верховним Судом України
при розгляді справи №6-169цс12 17.04.2013 р.,
яка є обов'язковою і для місцевого суду,
у разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
право особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним, а державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий органом, який не мав на
це законних повноважень, визнається
недійсним.

Але позивач не довів, що рішення
Микуличинської сільської ради від
14.10.2009 р. №184-28/2009 не відповідає
Конституції або законам України і що
його права порушені названим рішенням
та виданим державним актом на право
власності на земельну ділянку.

Не обгрунтованими є твердження
позивача про те, що частина його
земельної ділянки і частина земельної
ділянки ОСОБА_3 накладаються і що при
передачі земельних ділянок у власність
ОСОБА_3 було порушено вимоги
законодавства. На ствердження цієї
обставини позивач не вказав жодних
доказів. А при розгляді справи за
позовом ОСОБА_1 до Микуличинської
сільської ради, ОСОБА_3 про визнання
незаконними рішення 10 сесії
Микуличинської сільської ради від
30.05.2007 р. №85-10/2007 та рішення 14 сесії
Микуличинської сільської ради від
12.10.2007 р. №111-14/2007 встановлено, що
сільська рада дотримала встановленого
порядку приватизації земельних
ділянок ОСОБА_3 Відповідно до положень
ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Проте позивач таких
вимог не виконав і не довів обставини,
якими він обґрунтовує позовні вимоги.
Суд також вважає, що часткове визнання
позову представником відповідача є
непереконливим, позаяк суперечить
наданим представником поясненням і
нічим не обґрунтоване.

Встановлені судом обставини дають
підстави зробити висновок про
необґрунтованість вимог позивача. В
зв'язку з цим в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі ст.ст.12, 152 ЗК України, ст.59
Закону «Про місцеве самоврядування в
Україні» та керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні позову відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
до Микуличинської сільської ради про
визнання незаконним рішення
Микуличинської сільської ради від
14.10.2009р. №184-28/2009 та недійсним
державного акта серії ЯК №665551 на право
власності на земельну ділянку площею
0.2806 га, кадастровий номер земельної
ділянки :11:004:0167, виданого 14.01.2010 р.
ОСОБА_1

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Яремчанський міський суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. М. Гандзюк