Справа № 367/2474/14-ц Головуючий у І
інстанції Саранюк Л.П.Провадження №
22-ц/780/4212/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Бевзюк М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 травня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
Київської області, Ірпінської міської
ради Київської області при визнання
договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
названим позовом, в якому просив
визнати недійсним договір № 173 від 10
липня 2012 року, укладений між виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
Київської області та ним про залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь.

Позовні вимоги обґрунтовував тим,
що між виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області та
ОСОБА_2 10 липня 2012 року був укладений
договір № 173 про залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь.

Вважає, що договір має бути
визнаний в судовому порядку недійсним,
так як під час його розроблення та
підписання відповідачами було
порушено норми чинного на той момент
законодавства.

Даний договір був розроблений та
підписаний в порядку передбаченому
"Положенням про порядок залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь",
затвердженого рішенням Ірпінської
міської ради від 15.11.2011 року № 1192-21-VI.
Вказане рішення є нормативно-правовим
актом, який мав бути прийнятий та
оприлюднений Ірпінською міською радою
у відповідності до чинного
законодавства.

Рішенням Ірпінської міської ради
№ 1192-21-VI від 15.11.2011 року було
затверджено порядок залучення коштів
замовників на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури (а.с.11-12).

Крім того, були затверджені
Положення про порядок залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь (а.с.13-15) та
типовий договір про залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь (а.с.16-18).

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору № 173
місцем розташування об'єкта є м. Ірпінь,
вул. Матросова, 19-Б, загальною площею
834,10 кв. м., квартирною площею 667, 28 кв. м.

Згідно п. 2.2. Договору №173 Величина
пайової участі (внеску) Замовника у
створенні інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Ірпеня
розраховується відповідно до Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
Положення про порядок залучення коштів
будівництва об'єктів архітектури, що
здаються в експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь,
затвердженого рішенням сесії
Ірпінської міської ради від 15.11.11
№1192-21-VI і визначається для
багатоповерхових житлових будинків у
розмірі 4 (чотири) відсотка від
загальної кошторисної вартості
будівництва (реконструкції) об'єкта
містобудування, визначеної згідно з
державними будівельними нормами, без
урахування витрат з придбання та
виділення земельної ділянки,
звільнення будівельного майданчика
будівель, споруд та інженерних мереж,
влаштування внутрішньо -
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій.
Для даної забудови величина пайового
внеску складає - 95 831, 90 грн.

Відмовляючи у задоволені позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
оспорюваний договір укладений з
дотриманням вимог чинного
законодавства, а тому підстав для
визнання його не дійсним немає.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» встановлено
законодавчу норму прямої дії про
обов'язковість встановлення органом
місцевого самоврядування порядку
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту відповідно до норм цього Закону.

Частиною 9 ст. 40 даного Закону
визначено істотні умови договору,
зокрема такими умовами є : розмір
пайової участі, строк (графік) сплати
пайової участі та відповідальність
сторін. Також невід'ємною частиною
договору є розрахунок величини
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

Крім того, враховуючи лист
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 22.07.2011 p. N
23-11/6294/0/6-11 «Про пайову участь
забудовників у створенні та розвитку
інфраструктури населених пунктів» -
оскільки саме таким актом
встановлюються як порядок залучення
коштів пайової участі і, відповідно,
істотні умови договорів пайової
участі, так і порядок розрахунку
розміру пайової участі, то без нього
неможливо органу місцевого
самоврядування довести коректність
зробленого розрахунку величини
пайової участі конкретного замовника
будівництва, що є істотною умовою
такого договору згідно з нормами
абзацу шостого частини дев'ятої статті
40 Закону N 3038.

Оскільки нормативно-правовоий акт,
яким встановлюються порядок залучення
коштів пайової участі та істотні умови
договорів пайової участі відсутній,
позивач вважав, що є правові підстави
вважати договір, укладений на підставі
такого нормативно-правового акту,
недійсним. До цього часу рішення
Ірпінської міської ради від 15
листопада 2011 року № 1192-21-VI «Про порядок
залучення коштів замовників на
розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури м. Ірпінь»
не було офіційно оприлюднене в
друкованому засобі масової інформації
Ірпінської міської ради, а тому не
набрало чинності. Зобов'язання сторін
за Договором не можуть виникнути,
оскільки на момент підписання Договору
рішення Ірпінської міської ради від 15
листопада 2011 року № 1192-21 -VI не набрало
чинності.

У зв»язку з вищевикладеним,
позивач просив визнати договір № 173 від
10 липня 2012 року, укладений між
виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради Київської області та ним
про залучення коштів замовників
будівництва об'єктів архітектури, що
здаються в експлуатацію на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь недійсним.

Рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 05 червня 2014
року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та недоведеність обставин, що
мають значення для справи.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 липня 2012
року між ОСОБА_2 та виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
Київської області в особі міського
голови Скаржинського В.Д. було
підписано договір №173 про залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури на розвиток інженерно -
транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпеня (а.с.7-9). Також
було підписано і графіки сплати
пайового внеску (а.с.10).

З договору № 173 від 10 липня 2012 року
вбачається, що правочин містить
вказані обов'язкові умови.

Так, п.2.2 Договору сторонами
погоджено розмір пайової часті
позивача в розмірі 95831, 90 грн. що
відповідає п.2 ч.6 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» ( а.с. 7-9).

Погоджено сторонами правочину також
і графік сплати пайового внеску, а саме
окремими платежами в серпні-грудні 2012
року на загальну суму 95831,90 грн. (а.с.10).

Визначено сторонами і
відповідальність за неналежне
виконання умов договору - п.2.5 Договору.

Як невід'ємна частина договору в
тексті самого договору, а саме в п. 2.2.
наведений відповідний розрахунок
величини пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

Таким чином сторонами при укладення
та підписання даного правочину було
повністю дотримано вимоги ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Доводи апелянта про не оприлюднення
в засобах масової інформації
Положення про порядок залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь, що є
нормативно-правовим актом, який мав був
прийнятий та оприлюднений Ірпінською
міською радою у відповідності до
чинного законодавства, обґрунтовано
відхилено судом першої інстанції як
підстава для визнання договорів не
дійсними.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 15.11.2011 року Ірпінською
міською радою Київської області у
відповідності до норм ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» було
ухвалено рішення, яким затверджено
«Положення про порядок залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію, на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь» . Дане
рішення на даний час є чинним та не
скасовано.

Разом з тим, доводи позивача про
неоприлюднення вказаного «Положення
…» в газеті Ірпінський вісник не може
бути визнано підставою для визнання
недійсними оспорюваних у вказаній
справі договорів, оскільки відповідно
до роз'яснення Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України викладених в листі №23-11/6294/0/6-11
від 22 липня 2011 року відсутність
вказаного акту як нормативно правового
може бути лише підставою для відмови в
укладення договорів про пайову участь
забудовників у створенні та розвитку
інфраструктури населених пунктів, а в
справі, яка переглядається
апеляційним судом між сторонами уже
був укладений вказаний договір який

сторонами підписаний, та в якому
сторонами були повністю погоджені
істотні умови договору.

Таким чином, доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому колегія суддів
відхиляє апеляційну скаргу, а рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 27 травня 2014 року залишає
без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: