Справа № 129/393/14-ц Провадження №
22-ц/772/2050/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бондар О. В.Категорія:
31Доповідач: Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Марчук В.С., Чуприни В.О.

при секретарі : Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Гайсинського
районного суду Вінницької області від
29 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, завданої
злочином, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
відповідачів, обгрунтовуючи свої
вимоги тим, що 06 липня 2010 року на
земельній ділянці с. Тимар ОСОБА_3
спільно з ОСОБА_4 на грунті неприязних
стосунків заподіяли позивачу легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.
Посилаючись на те, що протиправними
діями відповідачів, підтвердженими
вироком Гайсинського районного суду
Вінницької області від 10.10.2012 року,
ОСОБА_2 було завдано матеріальної та
моральної шкоди, що полягала в
понесених витратах на лікування,
витратах на ремонт мопеда, витратах на
правову допомогу у кримінальній
справі, а також у моральних
стражданнях, позивач просив суд (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь 3584 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, а
саме 344 грн. - витрати на лікування, 240
грн. - витрати, понесені на ремонт
мопеда, 3000 грн. на правову допомогу при
розгляді кримінальної справи, а також
15000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою Гайсинського районного
суду Вінницької області від 29 травня 2014
року провадження в частині стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрат
на правову допомогу адвоката в сумі 3000
грн., понесених при розгляді
кримінальної справи закрито.

Рішенням Гайсинського районного
суду Вінницької області від 29 травня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 340 грн.
матеріальної шкоди та 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди. В решті
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про судові витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду в частині стягнення з
відповідачів на його користь суми
моральної шкоди ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить його в
цій частині скасувати та задовольнити
його позовні вимоги. В іншій частині
рішення суду просив залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що
протиправними діями відповідачів
ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди,
яка полягала у фізичному болю та
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, душевних стражданнях у
зв'язку з приниженням його гідності,
перенесеним страхом за своє життя, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя, а
визначений її розмір забезпечить
баланс між захистом порушених прав
позивача та інтересів відповідачів.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що відповідно до
вироку Гайсинського районного суду
Вінницької області від 10.10.2012 року, який
набрав законної сили 26.10.2012 року, ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і
призначено покарання у виді штрафу в
сумі 850 грн., ОСОБА_4 визнано винною у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
125 КК України і призначено покарання у
виді штрафу в сумі 850 грн., за те, що 6.07.2010
р. з 20.00 по 21.00 год. поблизу ставу в
с.Тимар Гайсинського району біля
садиби по АДРЕСА_1 на грунті неприязних
стосунків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
заподіяно потерпілому ОСОБА_2 легкі
тілесні ушкодження у виді саден в
ділянці обличчя, лівого та правого
передпліччя, лівої гомілки, саден та
синців в ділянці грудної клітки, що не
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, та легкі тілесні ушкодження у
виді рани в ділянці правого
передпліччя, струсу головного мозку,
після травматичного невриту правого
ліктьового нерва, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я ОСОБА_2;
цим же вироком ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звільнено від покарання на підставі п.
г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011
році».

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює
право кожної особи на захист свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
такого захисту є відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, що
гарантується в першу чергу
Конституцією України, а також
Цивільним кодексом і відповідними
законами України.

За умовами ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом, або іншим
ушкодженням здоров'я.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду
України в п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями бездіяльністю інших
осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

За умовами ч. 3 ст. 23 ЦПК України
моральна шкода відшкодується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції достатньо врахував
характер, обсяг та глибину заподіяних
ОСОБА_2 моральних страждань, їх
негативні наслідки, особу
відповідачів, а також вимоги
розумності, виваженості та
справедливості.

В апеляційній скарзі, з
урахуванням уточнених в судовому
засіданні вимог, ОСОБА_2 просив
стягнути з відповідачів на його
користь витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката в сумі 10000
грн., не надавши при цьому доказів на
підтвердження таких витрат та їх
розрахунку.

Доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи. Тому,
ухвалене у справі судове рішення є
законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Гайсинського районного
суду Вінницької області від 29 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І.Чорний

Судді:
В.С.Марчук

В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: