Провадження № 22ц/790/5712/14
інст.: Золотарьова Л.І.
Справа № 640/6624/14-ц
Категорія: договір поруки
Доповідач: Шевченко Н.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Кокоші В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каменській Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 03 липня 2014 року по цивільній праві
за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» в особі
відділення ПАТ «ПУМБ» «Регіональний
центр в м. Харкові», третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрома» про
визнання договору поруки недійсним,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк» в особі відділення
ПАТ «ПУМБ» «Регіональний центр в м.
Харкові» про визнання договору поруки
недійсним.

Посилався на те, що 29 квітня 2013 року між
сторонами було підписано договір
поруки № 10-60, за умовами якого ОСОБА_1
поручився перед банком за виконання
ТОВ «Агрома» своїх зобов'язань.

Вказаним договором передбачалось, що
порука буде вважатися припиненою, якщо
протягом трьох років з дня настання
строку повернення кредиту в повному
обсязі Кредитор не пред'явить до
поручителя вимоги або позову, що
суперечить нормам цивільного
законодавства, додержання яких є
необхідним для чинності даного
правочину.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 03 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить визнати Договір
поруки № 10-60 від 29 квітня 2013 року
недійним з моменту його укладення.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
слухання справи, не перешкоджає
розглядові справи.

З урахуванням вимог
процесуального закону щодо дотримання
розумних строків розгляду справи судом
апеляційної інстанції та належного
повідомлення учасників процесу про
слухання справи, колегія суддів
вважала за можливе розглянути справу
за відсутності сторін у справі.

При цьому колегія суддів виходить
із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
відсутності підстав для визнання
договору поруки недійсним.

Такі висновки колегія суддів
вважає правильними.

Судом встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що 29.04.2013 року між ПАТ
«Перший Український Міжнародний банк»
в особі Відділення ПАТ «ПУМБ»
«Регіональний центр в м. Харкові» та
ОСОБА_1 укладений договір поруки №10-60,
відповідно якого останній поручився
перед кредитором за виконання
боржником (ТОВ «Агрома») зобов'язань,
вказаних в ст. 2 цього договору. (а.с.6-9).

Згідно з п. 1.2 договору, поручитель
відповідає перед кредитором за
виконання зобов'язання боржником в
повному обсязі.

Пунктом 6.1. договору поруки
передбачено, що порука за цим договором
припиняється, якщо протягом трьох
років з дня настання строку повернення
Кредиту в повному обсязі,
встановленого п. 2.1.1. цього Договору,
Кредитор не пред'явить до Поручителя
вимоги або позову, а також в інших
випадках, передбачених чинним
законодавством України.

З огляду на зазначене суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що в договорі за згодою сторін
визначений строк дії поруки, а саме 3
роки з дня настання строку повернення
Кредиту в повному обсязі,
встановленого п. 2.1.1. цього Договору,
тобто з 25.04.2014 року, 25.04.2015 року, 25.04.2016
року.

Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Як роз'яснено в п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не є
укладеними правочини (договори), у яких
відсутні встановлені законодавством
умови, необхідні для їх укладення
(відсутня згода за всіма істотними
умовами договору; не отримано акцепт
стороною, що направила оферту; не
передано майно, якщо відповідно до
законодавства для вчинення правочину
потрібна його передача тощо).
Встановивши ці обставини, суд
відмовляє в задоволенні позову про
визнання правочину недійсним.

Як роз'яснено в п. 14 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при вирішенні спорів
про визнання кредитного договору
недійсним суди мають враховувати
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема ЦК
(статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19
Закону України «Про захист прав
споживачів». Кредитний договір
обов'язково має укладатись у письмовій
формі (стаття 1055 ЦК); недодержання
письмової форми тягне його нікчемність
та не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його нікчемністю.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Таким чином, суд дійшов правильного
висновку про те, що за згодою сторін у
договорі поруки визначений строк його
припинення - 3 роки з дня настання
строку повернення Кредиту в повному
обсязі, встановленого п. 2.1.1. цього
Договору, а тому укладаючи договір
поруки від 29.04.2013 року, сторонами
договору не були порушені вимоги ст. 203
ЦК України.

Відповідно до ст. 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи положення ст.ст. 10, 60
ЦПК України, саме позивач має довести
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настанням відповідних наслідків.

Таким чином, судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено у
позові через недоведеність істотних
порушень при укладенні спірних
договорів.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вимогами закону та
матеріалами справи.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини по справі, наданим доказам
дав належну оцінку і постановив
законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 03 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: