АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/950/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2462/14
Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік
Доповідач Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року м. Полтава

Клегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Акопян В.І., Петренка В.М.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодуванняморальної та
матеріальної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2
звернулися до суду із вказаним позовом,
просили ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача по 20 000 грн.
моральної шкоди кожному, на користь
ОСОБА_1 - 600 грн. витрат на юридичну
допомогу, на користь ОСОБА_2 - 974 грн.
витрат на юридичну допомогу.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що за
неправдивою заявою відповідача у
червні 2010 року відносно позивачів
порушена кримінальна справа за ч.2 ст.125
КК України. У лютому 2014 року по справі
ухвалений виправдовувальний вирок.
Наведені обставини порушили нормальні
життєві зв'язки позивачів.

Рішенням Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просять рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що висновки суду
суперечать встановленим обставинам,
якими повністю підтверджується
недобросовісне використання
відповідачем свого права на звернення
до суду за захистом порушеного права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи у межах доводів апеляційного
оскарження, дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення і ухвалити
нове по суті позовних вимог в разі
неправильного застосування норм
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
02 жовтня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
прокуратури Глобинського району із
заявою про злочин, у якій повідомив, що
22 вересня 2009 року у його помешканні
ОСОБА_1, ОСОБА_2 завдали йому тілесних
ушкоджень, у зв'язку з чим він проходить
лікування у Градизській районній
лікарні (а.с.30).

Постановою дільничого інспектора
Глобинського РВ ГУМВС України в
Полтавській області від 19 жовтня 2009
року у порушені кримінальної справи за
заявою ОСОБА_3 відмовлено (а.с.38).

21 грудня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
Глобинського районного суду
Полтавської області із скаргою в
порядку ст.27 КПК України про
обвинувачення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125
КК України (а.с. 31-35).

Постановою судді Глобинськогго
районного суду Полтавської області від
29 червня 2010 року відносно ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 порушена кримінальна справа за
ч.2 ст.125 КК України, ОСОБА_3 визнаний
потерпілим (а.с.25).

Вироком Глобинського районного суду
Полтавської області від 10 травня 2011
року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані невинними
у вчинені злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України (а.с.26-29). Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 06 вересня 2011 року зазначений вирок
скасований, справа повернута на новий
розгляд в іншому складі суду.

Постановою Глобинського районного
суду Полтавської області від 20 грудня
2012 року кримінальна справа за скаргою
приватного обвинувачення ОСОБА_3
відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 закрита у
зв'язку з відмовою потерпілого від
підтримання обвинувачення (а.с.29).

При новому розгляді справи вироком
Семенівського районного суду
Полтавської області від 29 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 06 лютого 2014 року (а.с.16 - 24), ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 виправдані по обвинуваченню за
ч.2 ст.125 КК України за недоведеністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
звернення ОСОБА_3 до суду із скаргою
приватного обвинувачення не є
протиправною дією, що виключає
можливість покладення на нього
відповідальності в порядку ст.1167 ЦК
України.

З таким висновком колегія суддів
погодитися не може, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Таким чином, для
правильного вирішення спору необхідно
встановити наявність чи відсутність у
діях ОСОБА_3 факту недобросовісного
використання права на захист,
гарантованого ч.4 ст.55 Конституції
України та його безпосереднього
зв'язку із негативними наслідками, що
настали для позивачів.

Вироком суду, який набрав законної
сили, встановлено, що показання
потерпілого ОСОБА_3, якими він
обґрунтовував своє обвинувачення, є
неправдивими (а.с.23). Судовим рішенням
також встановлено, у ОСОБА_3 склалися
неприязнені стосунки з колишньою
дружиною ОСОБА_4 та її співмешканцем
ОСОБА_1, яким він погрожував фізичною
розправою. Цей факт підтверджений
також і постановою дільничого
інспектора Глобинського РВ ГУМВС
України в Полтавській області від 19
жовтня 2009 року. Досліджені судами
першої і апеляційної інстанції докази
у кримінальній справі, зокрема
показання підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4 і ОСОБА_7,
пояснення судового-медичного експерта
Ширая В.В., дають підстави ввжати
встановленим, що обвинувачення ОСОБА_3
не ґрунтувалося на беззаперечних
об'єктивних доказах, зібраних у порядку
встановленому процесуальним законом.

Наведене дає підстави зробити висновок
про те, що з боку ОСОБА_3 мало місце
зловживання своїм правом на судовий
захист, що потягнуло безпідставне
притягнення позивачів до кримінальної
відповідальності.

Не потребує доказуванню як
загальновідома (ч.2 ст.61 ЦПК України) та
обставина, що незаконне притягнення до
кримінальної відповідальності,
перебування у статусі підсудного майже
чотири роки справляє на особу
негативний морально-психологічний
вплив, порушує його життєві зв'язки та
нормальний уклад життя.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачі не надали суду належних і
допустимих доказів, які б об'єктивно
підтвердили визначений ними розмір
відшкодування моральних страждань,
отже, ґрунтуючись на засадах
розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК
України), колегія суддів при
встановлені адекватного обставинам
розміру грошового відшкодування
моральної шкоди виходить з факту
безпідставного обвинувачення,
тяжкості пред'явленого обвинувачення і
тривалості кримінального провадження.
Враховуючи наведене, а також те, що
ухвалення виправдовувального вироку
само по собі є певною компенсацією
моральних страждань, колегія суддів
визнає справедливою і достатньою суму
сатисфакції у розмірі по 2 000 грн.
кожному з позивачів.

У відповідності до ст.88 ЦПК України на
користь позивачів слід стягнути
документально підтверджені судові
витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при
зверненні до суду з позовом позивачами
сплачений судовий збір по 243 грн. 60 коп.
кожним, за подання апеляційної скарги -
судовий збір по 121 грн. 80 коп. кожним.
Окрім того, ОСОБА_1 понесені витрати з
надання правової допомоги у сумі 974 грн.
(а.с.57,58). Витрати ОСОБА_1 на правову
допомогу у сумі 600 грн. компенсації не
підлягають, оскільки вони здійснені
під час розгляду кримінальної справи
(а.с.5054).

Таким чином, рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвалити
нове, яким позов задовольнити частково.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,
ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 червня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 по 2 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди кожному,
по 365 грн. 40 коп. витрат зі сплати
судового збору кожному. Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 974 грн. витрат
на надання правової допомоги.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя
О.А. Лобов

Судді
В.І. Акопян

В.М. Петренко

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов