Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів
: - Василевича В.С., Хилевича В.С.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_4 на рішення
Рівненського міського суду від 14
травня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестаційна
будівельна компанія «Град-Буд» до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи -приватний
нотаріус Рівненського нотаріального
округу ОСОБА_6, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аванті-Буд», ОСОБА_7
про визнання недійсним договору
відступлення права вимоги (цесії) .

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Рівненського міського
суду від 14 травня 2014 р. задоволено позов
ТзОВ «Інвестаційна будівельна
компанія «Град-Буд» : визнано недійсним
договір відступлення права вимоги
(цесії), укладений 15.08.2012 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_3 та посвідчений приватним
мнотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 (
реєстраційний номер 1524). Вирішено
питання про судові витрати.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі представник ОСОБА_3 адвокат
ОСОБА_4 вважає його незаконним,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вказує, що є невірним висновок суду
щодо порушення п.3.3.7. договору № 54-2/2006 р.
від 04.01.2006 р., згідно з яким учасник може
переуступити право вимоги за цим
договором на користь інших осіб лише до
запланованої дати вводу будинку в
експлуатацію (1 квартал 2011 р. згідно з п.
1.4. договору), а тому вказаний договір
суперечить вимогам ч. 3 ст. 512 ЦК України.

Судом не враховано , що між ОСОБА_3
та ТзОВ « Аванті-Буд» було укладено
додаткову угоду до даного договору,
згідно з якою вказаний пункт був
змінений, оскільки ТзОВ «Аванті-Буд» не
здало в експлуатацію будинок, який і на
даний час є недобудованим
забудовником, яким є ТзОВ
«ІБК»Град-Буд».

Оскільки суд не витребував
оригінал додаткової угоди та оригінал
оскаржуваного договору, вважає
сумнівним твердження суду про
неналежність доказів, наданих
апелянтом. Вважає, що суд помилково
застосував ст. 512 ЦК України , оскільки
вказана норма лише забороняє заміну
кредитора у разі, якщо це вказано у
договорі або законі, однак оригінал
додаткової угоди досліджений судом не
був.

________________________________________________________________________
___________________________________

Головуючий у 1-й
інст. -Діонісьєва Н.М.

Провадження №22ц/787/1455/2014

Доповідач - Оніпко О.В.

Є безпідставним висновок суду і про
те, що ОСОБА_5 не мала усього обсягу прав
та обов»язків за договором № 54-2/2006 р.
від 04.01.2006 р., оскільки внесла 60 000 грн.
пайового внеску не на рахунок ТзОВ «
Аванті-Буд», а у касу товариства.

Висновок суду про те, що
відповідачі мали довести факт
зарахування вказаних коштів на
розрахунковий рахунок ТзОВ «
Аванті-Буд» є неправомірним і
відповідачем надано усі докази сплати
ним пайового внеску.

Крім того, ними було надано
рішення Рівненського міського суду від
10.11.2011 р. по справі № 2-6593/11, що є чинним,
та яким підтверджено факт сплати
ОСОБА_5 усієї суми внеску та наявності у
неї повного обсягу прав та обов»язків
за вказаним вище договором. Це
відповідає і вимогам ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст.
517 ЦК України .

Враховуючи вищенаведене та те, що
сторони були вільними в укладенні
договорів , мали право домовитися про
необхідність чи відсутність передачі
додаткової угоди № 1 від 22.04.2006 р., а
також, що будинок до цього часу не
введено в експлуатацію і сторони
договору не мають жодних претензій
один до одного, вважає, що права
позивача, як забудовника жодним чином
не порушено. Просить рішення скасувати,
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ТзОВ «ІБК «Град-Буд»
відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду 1-ї
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про її задоволення, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
04.01.2006 р. між ОСОБА_5 та ТзОВ «Аванті-Буд»
був укладений договір № 54-2/2006 про
пайову участь у будівництві житлового
чотирнадцятиповерхового будинку по
АДРЕСА_2 у м. Рівне на умовах даного
договору ( а.с. 9-15).

30.09.2011 р. ТзОВ «Аванті-Буд» та ТзОВ»
«Інвестиційна будівельна компанія
«Град-Буд» ( надалі ТзОВ « ІБК
«Град-Буд») уклали договір № 08-09/11 ,
згідно з яким ТзОВ «Аванті-Буд»
передає, а ТзОВ «ІБК «Град-Буд» приймає
всі його права інвестора-забудовника
по добудові, вводу в експлуатацію та
розподілу площ у новозбудованому
будинку по АДРЕСА_2 у м. Рівне ( а.с. 18-19).

15.08.2012 р. ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_3 договір
відступлення права вимоги (цесії),
згідно з яким остання стає кредитором
за договором № 54-2/2006 від 04.01.2006 р. і до
неї переходить право вимоги на суму
пайового внеску у розмірі 364 331 грн., в
обсязі та на умовах, що існували на
момент укладення цього договору ( а.с.
6-8).

16.09.2013 р. ТзОВ « ІБК «Гранд-Буд»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
та ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору відступлення прав вимоги
(цесії) від 15.08.2012 р., зазначаючи, що він
суперечить вимогам закону, зокрема :
ст.ст. 203, 215, 512,514, 651, 629 ЦК України .

Також, вказувало, що ОСОБА_5 порушено
умови договору від 04.01.2006 р., зокрема, п.
3.3.7, згідно з яким учасник може
переуступити права вимоги, належне
йому, на користь інших осіб лише до
запланованої у договорі дати введення
будинку в експлуатацію - 1 -й квартал 2011
р.

Позивач зазначав, що оспорюваний ним
договір є недійсний і з тих підстав, що
ОСОБА_5 всупереч вимогам п. 2.3 порушено
порядок та умови здійснення
перерахунку пайового внеску у сумі 364331
грн., оскільки сплачено до 16.07.2010 р. лише
304 331 грн., тому договір від 04.01.2006р.,
укладений між ОСОБА_5 та ТзОВ «
Аванті-Буд» не набув чинності. Оскільки
договір цесії безпосередньо
стосується прав та обов»язків ТзОВ «
ІКБ «Град-Буд», як особи, яка повинна
видавати документи для оформлення прав
власності на житло, просили суд визнати
його недійсним.

Задовольняючи позов ТзОВ «ІБК
«Град-Буд» та визнаючи недійсним
договір відступлення права вимоги,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 15.08.2012 р.,
місцевий суд послався у рішенні на те,
що ОСОБА_5 не дотримала умови п. 3.3.7
договору від 04.01.2006 р., зокрема, уклала
оспорюваний договір поза межами
строків, з яким сторони договору
пов»язували можливість укладення
договору відступлення права вимоги, а
також на те, що під час укладення та
нотаріального посвідчення договору
15.08.2012 р. приватним нотаріусом не було
належним чином встановлено наявність
та обсяг права первісного кредитора у
зобов»язанні, оскільки ОСОБА_5 було
сплачено на виконання умов договору
від 04.01.2006 р. лише 304 331 грн. і доказів про
внесення нею на рахунок ТзОВ «
Аванті-Буд» решти 60 000 грн.
відповідачами суду не надано.

Проте, з таким висновком місцевого суду
не погоджується колегія суддів,
виходячи з наступного.

Згідно з п.2.3 договору від 04.01.2006 р. за №
54-2/2006 р., пайовий внесок учасника
(ОСОБА_5.) за даним договором становить
364 331 грн. та має бути перерахований
учасником на розрахунковий рахунок
виконавця ( ТзОВ «Аванті-Буд») до 16.07.2010
р. У разі несплати пайового внеску на
протязі 3-х банківських днів після
закінчення зазначеного для оплати
терміну, договір вважається
неукладеним, учасник втрачає всі права
вимоги на об»єкт будівництва, що був за
ним закріплений.

Згідно з доказами, що є у матеріалах
справи та які не спростовані позивачем,
у червні-липні 2008 р. та 16.07.2010 р. ОСОБА_5 у
повному обсязі сплатила пайовий внесок
на рахунок ТзОВ «Аванті-Буд» ( а.с. 38-39).

Вказані обставини встановлені і
рішенням Рівненського міського суду
від 10.11.2011 р., що є чинним та яким
задоволено позов ОСОБА_5 до ТзОВ
«Аванті-Буд» і визнано за позивачкою
майнові права на об»єкт інвестування,
яким є квартира АДРЕСА_1.

Також зазначеним рішенням встановлено,
що відповідач ТзОВ «Аванті-Буд» , який
визнав у повному обсязі позовні вимоги
ОСОБА_5, не виконав свої зобов»язання ,
встановлені договором від 04.01.2006 р. та
не ввів у встановлений строк - 1 квартал
2011 р. будинок в експлуатацію, чим
порушив права позивачки.

За наведених обставин висновок суду 1-ї
інстанції про недоведеність
відповідачами сплати у повному обсязі
пайового внеску за договором № 54-2/2006 р.
від 04.01.2006 р. та невстановлення у
зв»язку з цим при укладанні та
нотаріальному посвідченні договору
між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про відступлення
права вимоги обсягу прав первісного
кредитора (ОСОБА_5.) є безпідставним.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Що стосується посилань позивача на
укладення договору відступлення права
вимоги поза межами встановленого
договором строку - 1 кварталу 2011 р., то
вони також не заслуговують на увагу і
не можуть бути підставою для визнання
договору недійсним.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527 та 530 ЦК
України, зобов»язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
судочинства та у строки, встановлені
зобов»язанням.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527 та 530 ЦК
України, зобов»язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
судочинства та у строки, встановлені
зобов»язанням.

Відповідно до ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Як зазначено вище, судовим рішенням
від 10.11.2011р. встановлено факт
невиконання ТзОВ « Аванті-Буд» умов
договору та невведення в експлуатацію
будинку у 1-му кварталі 2011 року. Вказані
обставини не заперечують і сторони у
справі.

Крім того, про це свідчить і
укладення між ТзОВ «Аванті-Буд» та ТзОВ
« ІБК «Град-Буд» 30.09.2011 р. договору №
08-09/11, яким ТзОВ «Аванті-Буд» передало
усі свої права інвестора-забудовника, у
т.ч. і щодо введення будинку АДРЕСА_2 у м.
Рівне в експлуатацію ТзОВ « ІБК
«Град-Буд» і інший термін введення в
експлуатацію вказаного будинку будь -
якими договорами не визначено.

Також, колегією суддів
встановлено, що і на даний час
позивачем не виконуються
зобов»язання, визначені договором від
30.09.2011р., будинок не введено в
експлуатацію, будівництво не
завершено.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
оспорюваний договір укладено у
відповідності до вимог ст.ст. 512 -516 ЦК
України і порушення норм, встановлених
ст.ст. 203, 204, 215 ЦК України вказаний
правочин не містить, а доводи позивача
про укладення 15.08.2012 р. ( тобто, після
спливу 1-го кварталу 2011 р. ) ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 договору відступлення права
вимоги (цесії) , жодним чином не
свідчить про його незаконність або
недійсність, враховуючи тривалість
порушень виконання умов п. 1.4 договору
від 04.01.2006р. як ТзОВ «Аванті-Буд», так і
самим позивачем.

Будь-яким чином не стосуються та не
є підставою для визнання оспорюваного
договору недійсним і доводи позивача
про наявність договору від 11.01.2006 р. №
110-4/2006 р. між ТзОВ "Аванті-Буд» з ОСОБА_7
та сплату останнім пайового внеску
ТзОВ «Аванті-Буд» за прибутковим
касовим ордером від 04.03.2009 р. у сумі 374 465
грн. (а.с. 52-61).

Крім того, як ствердив представник
позивача у судовому засіданні
апеляційної інстанції, жодних
претензій або позовів з цього приводу
до суду ОСОБА_7 до позивача або до інших
осіб ані з часу укладення договору, ані
з часу сплати ним коштів ТзОВ
«Аванті-Буд» не пред»являв.

У зв»язку з наведеним, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування рішення суду 1-ї інстанції
та ухвалення у справі нового рішення -
про відмову ТзОВ «ІБК « Град-Буд» у
позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310, 313-314, 316
ЦПК України, ст. ст. 203, 204, 215, 512 -516 , 526, 527,
530, 629 ЦК України , колегія суддів, -

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Рівненського міського
суду від 14 травня 2014 р. - скасувати.

В позові Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інвестаційна
будівельна компанія «Град-Буд» до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи -приватний
нотаріус Рівненського нотаріального
округу ОСОБА_6, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аванті-Буд», ОСОБА_7
про визнання недійсним договору
відступлення права вимоги (цесії) -
відмовити.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестаційна будівельна компанія
«Град-Буд» на користь ОСОБА_3 судові
витрати в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий
Судді :