АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7844/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2257/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М.
Доповідач Петренко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Петренка В.М.

Суддів: Лобова О.А., Одринської Т.В.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою відкритого
акціонерного товариства національної
акціонерної страхової компанії ,,
Оранта ''

на рішення Октябрського районного
суду м.Полтави віл 08 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства
національної акціонерної страхової
компанії (ВАТ НАСК) ,,Оранта '' про
стягнення страхового відшкодування.

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ВАТ НАСК
,,ОРАНТА'' про стягнення страхового
відшкодування, посилаючись на те, що
04.07.2012 року о 19 год. 30 хв. від автодороги
Київ-Харків в напрямку с. Нижні Млини
Полтавського району рухався
автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний
номер НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_2 який, виїхавши на смугу
зустрічного руху допустив зіткнення з
автомобілем ВАЗ-21074 ЗНГ, реєстраційний
номер НОМЕР_2 під його керуванням.
Винним у скоєному ДТП визнано водія
ОСОБА_2 В результату ДТП автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Між власником автомобіля Volkswagen
Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2
ОСОБА_2 та Полтавською обласною
дирекцією ВАТ HACK ,,ОРАНТА'', було
укладено договір страхування
цивільно-правової відповідальності
(поліс № АВ/0692009 від 09.11.2011 року.

4.10.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до відповідача з заявою про виплату
страхового відшкодування, як це
передбачено Законом України ,, Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів''. Розмір страхового
відшкодування, згідно страхового акту
№ОЦВ-12-10923/1, складає 27 882 грн. 53 коп.. У
встановлений законом строк відповідач
не виплатив позивачу страхове
відшкодування, а тому позивач прохає
стягнути з відповідача 27 882 грн. 53 коп.
страхового відшкодування та 410 грн. -
три проценти річних ( а.с.1,2).

18 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1
подав до суду уточнену позовну заяву, у
якій прохає стягнути з відповідача 27 882
грн. 53 коп. страхового відшкодування та
410 грн. - три проценти річних (а.с.85, 86 ).

10 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
подав до суду доповнення до позовної
заяви, у якому прохає стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 27 882 грн.
53 коп. страхового відшкодування, 1 136
грн.69 коп. - процентів за користування
коштами, 3 853 грн. 90 коп. пені та 6 500 грн. -
витрат пов'язаних з розглядом судової
справи ( а.с.99).

07 травня 2014 року позивач ОСОБА_1
подав до суду доповнення до позовної
заяви, у якому прохає стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 27 882 грн.
53 коп. страхового відшкодування, 1 125
грн.623 коп. - процентів за користування
коштами, 5 271грн. 71 коп. пені та 6 500 грн. -
витрат пов'язаних з розглядом судової
справи ( а.с.113 ).

Рішення Октябрського районного
суду м.Полтави від 08 травня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ НАСК ,, Оранта '' на
користь ОСОБА_1 страхове відшкодування
в сумі 27 882 грн. 53 коп., пеню в сумі 5 271
грн. 71 коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 1 500 грн., а всього 34 654
грн. 24 коп..

З рішенням не погодилось ВАТ НАСК ,,
Оранта '' . В апеляційній скарзі прохає
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу в частині
стягнення пені та витрат на правову
допомогу, В іншій частині рішення
залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України за результатами розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове в разі порушення судом
норм матеріального чи процесуального
права.

Відповідно ч.1 с. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції з
дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства
встановлено, що 04 липня 2012 року о 19 год.
30 хв. о 19 год. ЗО хв. на
вул.Нижньомлинська, 38, в м.Полтаві, від
автодороги Київ-Харків в напрямку с.
Нижні Млини Полтавського району
рухався автомобіль Volkswagen Transporter ,

від автодороги Київ-Харків в напрямку
с. Нижні Млини Полтавського району
рухався автомобіль Volkswagen Transporter,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_2 який, виїхавши
на смугу зустрічного руху допустив
зіткнення з автомобілем ВАЗ-21074 ЗНГ,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під його
керуванням. В результаті ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження, що підтверджується
наявною у справі довідкою № 9031698 ( а.с. 6
).

Винним у скоєному ДТП визнано
водія ОСОБА_2

Встановлено, що на момент ДТП
цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2 знаходилася під страховим
захистом в HACK «Оранта» згідно
страхового полісу № АВ/0692009.

Судом встановлено, що
підтверджується матеріалами справи і
не заперечується представником
відповідача, що позивач ОСОБА_1
неодноразово звернувся до Полтавської
обласної дирекції ВАТ НАСК ,, ОРАНТА ''
з заявою про виплату йому страхового
відшкодування.

Доводи апелянта про пропуск
строку для звернення до суду з вимогою
про стягнення пені не ґрунтується на
вимогах закону.

Згідно вимог п.36.5 ст. 36 Закону
України ,, Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів '' передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати)
з вини страховика (МТСБУ) особі, яка
має право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо
за порушення зобов'язання встановлено,
неустойку, то вона підлягає стягненню в
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

На підставі вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК
України позовна давність у один рік
застосовується: зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається із матеріалів
справи позивач звернувся до суду з
позовом до ВАТ НАСК ,,ОРАНТА'' 19 червня
2013 року з вимогою про стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в зв'язку з простроченням її виплати.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
прострочення виплати страхового
відшкодування відбулося з вини
страхової компанії.

Згідно з положеннями статті 253 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до вимог ст.266 ЦК України
зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність сплила і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Як встановлено судом сума страхового
відшкодування відповідачем не
виплачена.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
строку позовної давності за основною
вимогою.

Враховуючи вищевикладене, обчислення
позовної давності щодо вимог про
стягнення пені здійснюється окремо за
кожний день (місяць), за який пеня
підлягає нарахуванню, відтак право на
позов про стягнення пені за кожний день
(місяць) виникає щодня (щомісяця) на
відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права. Пеня є
санкцією, яка нараховується з першого
дня прострочення виконання
зобов'язання й до того дня, доки
зобов'язання не буде виконано.

Вимога про стягнення пені за
прострочення виплати страхового
відшкодування випливає із Закону
України ,,Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів'' та не пов'язано виключно з
волевиявленням застрахованого на
отримання такого відшкодування як
пеня.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення витрат на правову допомогу
колегія суддів приходить до наступного
висновку.

Згідно ст.47 ЦПК України учасниками
цивільного процесу, крім осіб які
беруть участь у справі, секретар
судового засідання, судовий
розпорядник, свідок, експерт,
перекладач, спеціаліст, особа, яка
надає правову допомогу.

Відповідно із ч.1 ст.12 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право на правову допомогу, яка
надається адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права, в порядку
встановленому законом.

На підставі вимог ст.56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правої
допомоги. Особа, яка має право на
надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1, довіреністю від 17
липня 2012 року, надав ОСОБА_3
повноваження представляти свої
інтереси при розгляді справи.

Саме у такому процесуальному статусі
ОСОБА_3 приймав участь у розгляді
справи. Це відображено в наявних у
журналі судового засідання від 08
травня 2014 року.

Таким чином він брав участь у розгляді
цивільної справи, як представник
позивача за довіреністю із
повноваженнями представника,
передбаченими ст.44 ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні докази,
що ОСОБА_3 є фахівець права і має право
надавати правову допомогу. Суд не
постановляв ухвали про його допуск до
участі у справі, як особи, яка надає
правову допомогу. Наявний у справі
договір про надання юридичної допомоги
не є тим документом, який дає право
особі приймати участь у справі в якості
фахівця у галузі права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
позивача про стягнення витрат на
правову допомогу задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 , 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства національна
страхова компанія ,, Оранта '' -
задовольнити частково.

Рішення Октябрського
районного суду м.Полтави від 08 травня
2014 року в частині задоволення позову
про стягнення витрат на правову
допомогу скасувати, в задоволенні
позову ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Петренко В.М.

Судді:
Лобов О.А.

Одринська Т.В.

З оригіналом згідно

Суддя
Петренко В.М.