Справа № 495/4657/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 липня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини і визнання
права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
про встановлення факту прийняття
спадщини і визнання права власності на:
житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому
складається з: житлового будинку літ.
«А», загальною площею 39,3 кв.м, житловою
площею 29,1 кв.м, літньої кухні літ. «Б»,
споруд № 1,2, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся - ОСОБА_2, після смерті
якої відкрилась спадщина у вигляді
вищезазначеного майна, на яке вона
претендує як єдиний спадкоємець за
заповітом, оскільки спадкоємців інших
черг за законом, заповітом або
спадкоємців які б мали право на
обов'язкову спадкову частку, не має.
Оформити свої спадкові права
нотаріально позивачка не може в зв'язку
з тим, що через те, що у заповіті
допущена помилка в написанні прізвища
заповідачки, а саме вказано прізвище
«ОСОБА_2», замість вірного «ОСОБА_2».

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, представила заяву згідно
якої позовні вимоги підтримує, просить
справу розглядати за її відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав заяву
згідно якої просив розглянути справу
за його відсутністю, не заперечуючи
проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна бабуся
позивачки ОСОБА_2, якою 21.02.1990 року був
складений заповіт, зареєстрований в
реєстрі за № 28, відповідно до якого все
майно, де би воно не находилось і в чому
б воно не складалось померла ОСОБА_2
заповідала позивачці. ОСОБА_2 до дня
смерті проживала та була зареєстрована
у житловому будинку АДРЕСА_1, який
належав померлій ОСОБА_2 відповідно до
свідоцтва про право власності від
21.04.1975 року.

Позивачка є єдиною спадкоємицею за
заповітом.

Для вступу у спадщину позивачка
звернулася до нотаріальної контори,
однак, їй було у цьому відмовлено, у
зв'язку з тим, що в заповіті помилково
було вказано прізвище заповідача
«ОСОБА_2», замість вірного «ОСОБА_2», що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_1 від 12.02.2005 року, свідоцтвом
про право власності, свідоцтвом про
народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від
15.03.1949 року, де в графі мати вказано
«ОСОБА_2».

Таким чином, вищевикладені факти
свідчать про те, що у заповіті від 01.02.1999
року, невірно визначено прізвище
заповідача «ОСОБА_2», замість вірного
«ОСОБА_2».

Згідно з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем
часом народження цієї особи.

На даний час позивачка фактично
прийняла зазначене спадкове майно,
оскільки постійно проживала разом з
бабусею до дня її смерті, повністю
керує і цілком володіє будинком,
проводячи ремонти, сплачуючи
комунальні платежі та необхідні
податки, обробляючи земельну ділянку.

У відповідності зі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
прийняти спадщину, і незалежно від часу
його прийняття вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
на якій вони розміщені.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що позивачка являється єдиним
спадкоємцем за заповітом майна, яке
повністю прийняла у своє володіння, суд
вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту приналежності
житлового будинку, прийняття спадщини
і визнання права власності на спадкове
майно обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню, установити
факт належності ОСОБА_2 заповіту від
01.02.1999 року, згідно якого вона заповіла
все своє майно де б воно не було і з чого
б воно не складалось - ОСОБА_1; а також
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, що відкрилась після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та
складається з : житлового будинку
АДРЕСА_1, який в цілому складається з:
житлового будинку літ. «А», загальною
площею 39,3 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м,
літньої кухні літ. «Б», споруд № 1,2,
визнавши за нею право власності на
спадкове майно, що складається з:
житлового будинку АДРЕСА_1, який в
цілому складається з: житлового
будинку літ. «А», загальною площею 39,3
кв.м, житловою площею 29,1 кв.м, літньої
кухні літ. «Б», споруд № 1,2, яке
відкрилося за заповітом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст.1233 - 1235, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст. ст.. 10,11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Встановити факт належності ОСОБА_2
заповіту від 01.02.1999 року, згідно якого
вона заповіла все своє майно де б воно
не було і з чого б воно не складалось -
ОСОБА_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, що відкрилась після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та
складається з : житлового будинку
АДРЕСА_1, який в цілому складається з:
житлового будинку літ. «А», загальною
площею 39,3 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м,
літньої кухні літ. «Б», споруд № 1,2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:
житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому
складається з: житлового будинку літ.
«А», загальною площею 39,3 кв.м, житловою
площею 29,1 кв.м, літньої кухні літ. «Б»,
споруд № 1,2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: