Справа № 183/2346/14-ц
№ 2/183/2405/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.
при секретарі Тен І. О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
в с т а н о в и в:
Позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з відповідачем знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996 року, від
якого мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що
подружжя з лютого 2012 року остаточно
припинило сімейно-шлюбні відносини.
Спільне життя з відповідачем не
склалося через не бажання відповідача
працювати, вживання алкоголю,
відсутність допомоги з його боку як
фінансової, так і по господарству,
відсутність уваги до неї та дитини,
психологічне насильство. Позивачка
вважає, що подальше спільне життя і
збереження шлюбу з відповідачем
суперечить їх інтересам.
Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про слухання
справи у його відсутність, не згоден з
обставинами, які наведені у позові, але
згоден з розірванням шлюбу.
Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
сторони з 27.04.1996 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі (а.с.7), від якого
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружжя з лютого
2012 року остаточно припинило
сімейно-шлюбні відносини, на даний час
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Спільне життя
не склалося через відсутність
взаємопорозуміння, подружжя не бачить
можливості примирення та збереження
Тому, суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.
При цьому суд враховує, що сторони
дійшли згоди щодо способів утримання
неповнолітньої дитини, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з
Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка
не ставить питання про відновлення
свого дошлюбного прізвища, після
розірвання шлюбу їй слід залишити її
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112,
113 СК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 27 квітня 1996 року
Виконкомом Піщанської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 3, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від
якого мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.
При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити - «ОСОБА_1».
Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Суддя