Справа № 203/2467/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року
Кіровський районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.

при секретарі - Чередник І.О.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
стягнення індексу інфляції за
несвоєчасне страхове відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. (а.с. 3-7)

22 травня 2014 року у судовому засіданні
було задоволено клопотання
представника позивача та долучено до
матеріалів справи уточнена позовна
заява. (а.с. 70-76)

Позивач у позовній заяві з урахуванням
уточнень та представник позивача у
судовому засіданні посилались на те, що
10.09.2012 року о 12-30 год. в м.
Дніпропетровську на перехресті вул.
Сєрова та вул. Комсомольської,
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участі транспортного засобу
марки Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_6 та транспортного
засобу марки Dacia Logan, транспортний засіб
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Згідно
свідоцтва про реєстрацію транспортний
засіб марки Toyota Camry, державний номер
НОМЕР_1 на праві приватної власності
належить ОСОБА_5, а ОСОБА_6 керував
транспортним засобом на підставі
довіреності. Дана ДТП сталася
внаслідок порушення відповідачем
ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху.
Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження,
розмір матеріального збитку, завданий
автомобілю Toyota Camry, державний номер
НОМЕР_1 складає 92 367 грн. 11 коп., а витрати
на проведення дослідження склали 500
грн. 24 квітня 2014 року страхова компанія
здійснила виплату страхового
відшкодування позивачу з вирахуванням
франшизи в розмірі 47 867 грн. 11 коп., однак
позивач вважає що страхова компанія
зобов'язана була сплатити страхове
відшкодування в розмірі 50 000 грн. Крім
того, позивач вважає, що страхова
компанія прострочила виплату
страхового відшкодування зі своєї
вини, а отже позивач має право отримати
від страхової компанії пеню, 3 % річних
та заборгованість з урахуванням
індексу інфляції за несвоєчасне
виплачене страхове відшкодування за
період з 10.02.2014 рок по 23.04.2014 рік у
розмірі 4 522 грн. 45 коп., у зв'язку з чим,
позивач звернулась до суду та просила
суд стягнути з відповідача ОСОБА_2
заборгованість у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 42 367 грн. 11 коп., витрати на
оплату експертного дослідження у
розмірі 500 грн., та у рахунок
відшкодування моральної шкоди суму у
розмірі 15 000 грн. Крім того, позивач
просила суд стягнути з відповідача
ПрАТ СК «Провідна» пеню, 3 % річних та
заборгованість з урахуванням індексу
інфляції за несвоєчасне виплачене
страхове відшкодування за період з
10.02.2014 року по 23.04.2014 рік в розмірі 4 522
грн. 45 коп., а також солідарно стягнути з
відповідачів витрати по сплаті
судового збору. (а.с. 70-73)

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав та наполягав на їх
задоволенні у повному обсязі. (а.с. 149-150).

Відповідач ОСОБА_2 та представник
відповідача у судовому засіданні проти
позову заперечували, оскільки
кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_2 було закрито в зв'язку з
примиренням обвинуваченого з
потерпілою, а тому позивач вимагаючи
від відповідача відшкодування шкоди,
завданої позивачу, повинна була
довести суду провину відповідача у ДТП,
яка сталася 10.09.2012 року. Крім того,
автотоварознавчою експертизою був
встановлений розмір матеріальних
збитків, який склав 92 367 грн. 11 коп., з них
44 000 грн. - залишкова вартість
автомобіля після ДТП, враховуючи, що
страхова компанія виплатила позивачу в
якості страхової виплати суму в
розмірі 47 867 грн. 11 коп. Після чого, між
сторонами був укладений договір, яким
було погоджено та виплачено розмір
страхового відшкодування, за умови, що
позивач в майбутньому не буде
пред'являти фінансових, матеріальних
та іншого роду претензій до страховика
з питань виплати на її користь або
користь інших осіб страхового
відшкодування, компенсації інших
матеріальних та моральних збитків,
пов'язаних з ДТП, оскільки даний
договір не скасовано, відповідач
вважає, що матеріальна шкода позивачу
була відшкодована в повному обсязі, а
отже відсутні підстави для її
повторного відшкодування. Окрім цього,
відповідач посилався на те, що
заявлений позивачем розмір
спричиненої моральної шкоди є значно
завищеним, безпідставним та таким, що
має бути зменшений судом, оскільки в
винним в відбувшийся ДТП також був
визнаний чоловік позивача ОСОБА_6, який
своїми діями порушив правила
дорожнього руху України, що
знаходиться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку з
наставшими наслідками ДТП, тим паче,
заявлена сума моральної шкоди не
відповідає кількості та глибині
пережитих ОСОБА_6 моральних страждань,
у зв'язку з чим розмір моральної шкоди
повинен бути зменшений судом.
Враховуючи викладене, відповідач та
представник відповідача просили суд
відмовити в задоволенні вимог в
повному обсязі. (а.с. 134-135, 149-150)

Представник відповідача ПрАТ СК
«Провідна» у судовому засіданні
заперечувала проти заявлених позовних
вимог з урахуванням уточнень,
посилаючись на те, що 01.04.2014 року між
страховою компанією та позивачем було
укладено договір про врегулювання
страхового випадку за полісом від
23.08.2012 року, згідно якого сторони дійшли
згоди, що розмір страхового
відшкодування по ДТП, яка мала місце
10.09.2012 року, складає 47 867 грн. 11 коп. Крім
того, сторони погодили, що у
майбутньому не будуть пред'являти
фінансових, матеріальних та іншого
роду претензій до ПрАТ «СК «Провідна» з
питань виплати страхового
відшкодування та компенсації інших
матеріальних або моральних збитків,
пов'язаних з ДТП, яка сталася 10.09.2012
року. Таким чином, позивач погоджуючись
з умовами укладеного та підписаного
договору, та не заперечуючи факт
виконання страховою компанією своїх
обов'язків по ньому, просить суд в
порушення вимог закону, перевищити
межі здійснення її цивільних прав та в
односторонньому порядку змінити на
свою користь зміст договору, що по
своїй суті є неприпустимим. Окрім
цього, представник відповідача
посилалась на те, що укладеним
договором страхування, взагалі не
передбачено, що в разі не виконання
зобов'язання зі страхової компанії
підлягають до стягненню інфляційні та 3
% річних, а посилання позивача на ст. 625
ЦК України є безпідставними, оскільки
відшкодування шкоди - це
відповідальність, а не боргове
зобов'язання на яке повинні
нараховуватись проценти за
користування чужими грошовими коштами.
Також, представник відповідача
зазначила, що навіть якщо і підлягали
до нарахування штрафні санкції за
прострочення виплати страхового
відшкодування, то вони мали
нараховуватись за період з 24.02.2014 року
по 17.04.2014 року, а не з 10.02.2014 року по 23.04.2014
рік. Враховуючи вищевикладене,
представник відповідача вважає, що
страхова компанія виконала свої
зобов'язання за договором страхування
та договором від 01.04.2014 року належним
чином та в повному обсязі з дотриманням
всіх вимог чинного законодавства, а
тому уточнені вимоги позивача не
можуть бути задоволені за рахунок ПрАТ
СК «Провідна», а отже позовні вимоги є
незаконними та необґрунтованими, та
такими, що не підлягають задоволенню,
тому у задоволенні позову необхідно
відмовити. (а.с. 56-59, 84-86, 116-119, 149-150)

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до наступного
висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2012 року
близько о 12 год. 30 хвилин у м.
Дніпропетровську, на перехресті вул.
Сєрова та вул. Комсомольської,
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участі транспортного засобу
марки Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_6 та транспортного
засобу марки Dacia Logan, державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що
підтверджується письмовими доказами,
наявними в кримінальній справі №
0418/8401/2012.

13 листопада 2013 року ухвалою
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська відповідача ОСОБА_2,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України
було звільнено від кримінальної
відповідальності, відповідно до ст. 46
КК України, у зв'язку з примиренням з
потерпілим ОСОБА_7, тому кримінальне
провадження було закрито, а цивільний
позов було залишено без розгляду, що
підтверджується копією ухвали суду,
яка набрала законної сили, наявною в
матеріалах справи. (а.с. 31)

З огляду на матеріали справи,
встановлено, що транспортний засіб
марки Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1
належить на праві власності ОСОБА_5, але
на момент ДТП транспортним засобом на
підставі довіреності керував ОСОБА_6,
чоловік позивача, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб та іншими
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи. (а.с. 8-12, 14)

Також, встановлено, що транспортний
засіб марки Dacia Logan, державний номер
НОМЕР_2, на підставі полісу серії АА №
4692271, застрахований в страховій
компанії ПрАТ «СК «Провідна», яка є
діючим членом МТСБУ, що
підтверджується копією витягу з сайту
МТСБУ, наявною в матеріалах справи. (а.с.
13)

Відповідно до висновку судового
експерта-автотоварознавця по
визначенню матеріального збитку
нанесеного власнику КТЗ від 26.092012 року
розмір вартості ремонту транспортного
засобу марки Toyota Camry, державний номер
НОМЕР_1 складає 144 770 грн. 70 коп., витрати
на проведення експертного дослідження
склали 500 грн., що підтверджується
копією висновку від 26.09.2012 року, копіями
додатків, які становлять невід'ємну
частину експертного дослідження
автотоварознавця та копією квитанції
від 26.09.2012 року, наявними в матеріалах
справи. (а.с. 15-30)

Встановлено, що 23.08.2012 року між
відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем
ПрАТ «СК «Провідна» був укладений
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АВ/4815112, строком дії з 24.08.2012
року по 23.08.2013 рік, відповідно до якого
було застраховано цивільну
відповідальність страхувальника та
осіб, які керують забезпеченим
транспортним засобом марки «Dacia Logan»,
державний номер НОМЕР_2. Пунктом 4
Полісу АВ/4815112 був встановлений
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
третім особам, який становив 50 000 грн., а
розмір франшизи склав 500 грн., що
підтверджується копією полісу №
АВ/4815112 від 23.08.2012 року, наявною в
матеріалах справи. (а.с. 60)

Також, встановлено, що 26.04.2013 року
позивач зверталась до страхової
компанії із заявою про виплату
страхового відшкодування, стосовно
ДТП, яка сталась 10.09.2012 року в м.
Дніпропетровську на перехресті вул.
Сєрова та вул. Комсомольської за участю
забезпеченого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_2 та транспортного
засобу марки «Toyota Camry», державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, що
підтверджується копією заяви № 0401/39/5745
від 26.04.2013 року, наявною в матеріалах
справи. (а.с. 61)

Судом встановлено, що 25.11.2013 року
позивачем на адресу відповідача ПрАТ
«СК «Провідна» було надіслано ухвалу
суду та копію висновку № 975 від 26.09.2012
року, відповідно до якого розмір
матеріального збитку нанесеного
власнику КТЗ, вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу автомобіля складала
144 770 грн. 70 коп., в той час як ринкова
вартість ТЗ на момент ДТП складала 92 367
грн. 11 коп. Крім того, страхова компанія
відповідно до умов договору разом з ТОВ
УПП «АВТО он-лайн України» провело Авто
он-лайн аукціон, та згідно
зобов'язуючої пропозиції, вартість
після аварійного «Toyota Camry», з державним
номером НОМЕР_1 склала 44 000 грн., таким
чином сума страхового відшкодування,
що підлягала сплаті позивачу складала
48 367 грн. 11 коп., що підтверджується
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи. (а.с. 61-64)

З огляду на викладене, 01.04.2014 року між
позивачем та відповідачем ПрАТ «СК
«Провідна» було укладено договір про
врегулювання страхового випадку
0401/39/5745 за Полісом обов'язкового
цивільно-правової відповідальності
власників наземних ТЗ № АВ/4815112/0402/12 від
23.08.2012 року (надалі - Договір), згідно
якого сторони дійшли згоди, що розмір
страхового відшкодування складає 47 867
грн. 11 коп., тому на виконання вимог
закону та умов укладеного договору,
18.04.2014 року страхова компанія
перерахувала позивачу страхове
відшкодування у розмірі 47 867 грн. 11 коп.
Крім того, позивач укладаючи та
підписуючи договір, погодилася з
розміром страхового відшкодування,
порядком виплати та відмовою в
майбутньому не пред'являти фінансових,
матеріальних та іншого роду претензій
до ПрАТ «СК «Провідна» з питань виплати
страхового відшкодування та
компенсації інших матеріальних або
моральних збитків, що підтверджується
копією договору від 01.04.2014 року, наявною
в матеріалах справи. (а.с. 65)

Встановлено, що 18.04.2014 року
відповідачем на виконання умов
вищезазначеного договору було
перераховано на користь позивача сума
стразового відшкодування у розмірі 47 867
грн. 11 коп., що підтверджується копією
платіжного доручення № 016444 від 18.04.2014
року та копією відомості № ВПТ-008780 від
17.04.2014 року для виплати коштів
страхових відшкодувань одержувачам за
період з 01.12.2013 року по 17.04.2014 рік,
наявними в матеріалах справи. (а.с. 66-67)

Відповідно до надано позивачем
розрахунку до уточненої позовної
заяви, загальний розмір штрафних
санкцій, що підлягає стягненню з
відповідача ПрАТ «СК «Провідна» на
користь позивача за період з 10.02.2014 року
по 23.04.2014 рік складає 4 522 грн. 45 коп., з
яких розмір інфляційних витрат - 2 919
грн. 89 коп., пеня - 1 315 грн. 36 коп. та 3 %
річних в порядку ст. 625 ЦК України - 287
грн. 20 коп., що підтверджується
розрахунком заборгованості, наявним в
матеріалах справи. (а.с. 74-75)

Крім того, судом встановлено, що
загальна вартість ремонту
транспортного засобу марки Toyota Camry,
державний номер НОМЕР_1 відповідно до
рахунку-фактури № СФ-0032 від 03.09.2013 року
склала 91 101 грн. 51 коп., що
підтверджується копією
рахунку-фактури від 03.09.2013 року, копією
акту прийому-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) від 01.11.2013 року та
копіями квитанцій, наявними в
матеріалах справи. (а.с. 89-93)

Судом встановлено, що в рамках
кримінального провадження за
обвинуваченням ОСОБА_2 була проведена
судова автотехнічна експертиза
обставин дорожньо-транспортної
пригоди у кримінальній справі, за
результатами проведення якої було
надано висновок, що в даній дорожній
обстановці, з технічної точки зору,
учасники даного ДТП мали діяти водій
ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 16.6. ПДР
України, а водій ОСОБА_6 відповідно до
вимог п.п. 12.3., 12.4., 12.9. ПДР України. Крім
того, встановлено, що при заданих
обставинах ДТП, водій автомобіля "Dacia
Logan" ОСОБА_2 мав технічну можливість не
допустити даного зіткнення, за умови
виконання дій відповідно до вимог п. 16.6.
ПДР України, а водій автомобіля "Toyota Camry"
ОСОБА_6 в заданій дорожній ситуації мав
технічну можливість запобігти даному
ДТП. Також, відповідно до висновку
експертизи в дорожній ситуації, з
технічної точки зору, дії водіїв
вищезазначених транспортних засобів
не відповідали вимогам ПДР України, що
перебуває у причинному зв'язку з даним
ДТП, викладені обставини
підтверджуються копією висновку
експерта від 14.11.2012 року та копією
висновку судової автотехнічної
експертизи обставин ДТП від 15.10.2013 року,
наявними в матеріалах справи. (а.с. 139-148)

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1,3 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договір та
інші правочини; завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі. Частиною 3 ст. 11 ЦК України також
передбачено, цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 627, 629, 631 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договорів, виборі контрагента та
визначенні умов договору. Договір є
обов'язковим для виконання. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони. Договір набирає
чинності з моменту його укладання.
Сторони можуть встановити, що умови
договору застосовуються до відносин
між ними, які виникли до його укладання.

У пункті 1 статті 628 ЦК України
визначено, що зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України визначено,
що джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається,
що особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Спеціальний законом, який регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, є Закон України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (надалі -
Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону встановлено,
що якщо норми цього Закону
передбачають інше, ніж положення інших
актів цивільного законодавства
України, то застосовуються норми цього
Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася

за участю забезпеченого транспортного
засобу, внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована, за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю та/або майну
потерпілого.

Статтею 1.3. Закону визначено, що
потерпілі - юридичні та фізичні особи,
життю, здоров'ю та/або майну яких
заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу.

Згідно із п.22.1. ст. 22 Закону у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для
отримання страхового відшкодування
потерпілий чи інша особа, яка має право
на отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2. Закону виплата
страхового відшкодування здійснюється
страховиком не пізніш як через 90 днів з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування та документів
зазначених у ст. 35 цього Закону.

Як вбачається зі змісту п. г п. 35.1.
Закону обов'язок по обґрунтуванню
вимоги заявника та надання доказів, що
підтверджують заявлені вимоги
відповідно покладений саме на
заявника. Разом з тим, для виплати
страхового відшкодування страховою
компанією необхідна встановлена у
судовому порядку вина страхувальника,
а саме належним чином завірена копія
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
страхувальника або обвинувальний
вирок суду відносно водія
застрахованого автомобіля, як набрали
законної сиди.

Згідно із п. 22.1. ст. 22 Закону, при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо

його ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 12.1. ст. 12 Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.5, 36.6 ст. 36 Закону за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня. Страхувальником
або особою, відповідальною за завдані
збитки. має бути компенсована сума
франшизи, якщо вона була передбачена
договором страхування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно п. 3, 4 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Суд при розгляді позовних вимог
приймає до уваги, що відносини, які
виникли між сторонами регулюються
спеціальним Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до якого,
позивачем були надані всі необхідні
документи передбачені ст. 35 цього
Закону для виплати страхового
відшкодування, внаслідок ДТП, яка мала
місце 10.09.2012 року, тому відповідач ПрАТ
«СК «Провідна» враховуючи, що вартість
транспортного засобу до ДТП складала 92
367 грн. 11 коп., вартість транспортного
засобу після ДТП склала - 44 000 грн., а
також з огляду на встановлений
договором розмір франшизи у сумі 500 грн.
на яку було зменшено страхове
відшкодування, дійшовши згоди з
позивачем щодо розміру страхового
відшкодування, 18.04.2014 року відповідач
ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала
позивачу страхове відшкодування у
розмірі 47 867 грн. 11 коп.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач ПрАТ «СК
«Провідна» виконало свої зобов'язання
за договором страхування належним
чином та в повному обсязі з дотриманням
всіх вимог чинного законодавства,
оскільки на підтвердження зазначених
обставин між позивачем та страховою
компанією було укладено договір про
врегулювання страхового випадку №
0401/39/5745, відповідно до якого сторони
погодили та дійшли згоди, що у
майбутньому не будуть пред'являти
фінансових, матеріальних та іншого
роду претензій до ПрАТ «СК «Провідна» з
питань виплати страхового
відшкодування та компенсації інших
матеріальних або моральних збитків,
пов'язаних з ДТП, яка сталася 10.09.2012
року, а отже позивач погоджуючись з
умовами укладеного та підписаного
договору не має правових підстав
відповідно до ст.ст. 13, 626-629, 631 ЦК
України, перевищувати межі здійснення
своїх цивільних прав та в
односторонньому порядку змінювати на
свою користь зміст договору.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
вирішуючи вимоги позивача про
стягнення з відповідача ПрАТ «СК
«Провідна» 3 % річних та заборгованість
з урахуванням індексу інфляції за
несвоєчасне страхове відшкодування,
суд виходив з того, що посилання
позивача на ст. 625 ЦК України, як на
підставу для стягнення з відповідача 3 %
річних та заборгованості з урахуванням
індексу інфляції не застосовуються до
відносин з відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки відшкодування
шкоди є відповідальністю, а не грошовим
зобов'язанням, яке виникає з договірних
зобов'язань, а тому суд приходить до
висновку, що положення зазначеної
статті не поширюється на
правовідносини, що виникли між
сторонами у зв'язку із завданням шкоди
майну позивача, а отже є
необґрунтованими. Окрім цього, суд
вирішуючи вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача ПрАТ «СК
«Провідна» пені відповідно до положень
ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» приходить до
висновку про неможливість зазначеного
стягнення, оскільки позивач підписуючи
договір про врегулювання страхового
випадку своїм підписом погодилася з
розміром страхового відшкодування,
порядком виплати та відмовою в
майбутньому пред'являти фінансові,
матеріальні та іншого роду претензії
до відповідача ПрАТ «СК «Провідна» з
питань виплати страхового
відшкодування та компенсації інших
матеріальних або моральних збитків, а
тому позовні вимоги позивача щодо
стягнення пені є порушенням п. 4
укладеного між сторонами договору,
оскільки змінюють зміст договору,
враховуючи викладене, суд вважає
необхідним відмовити позивачу у
задоволенні цієї частини позовних
вимог до відповідача ПрАТ «СК
«Провідна».

Суд частково задовольняючі вимоги
позивача в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_2 матеріальних
збитків в розмірі 42 867 грн. 11 коп.,
виходив з того, що відповідно до
висновку № 975 від 26.09.2012 року,
матеріальний збиток нанесений
власнику транспортного засобу та
відновлювальний ремонт склав 144 770 грн.
70 коп., однак ринкова вартість
транспортного засобу на момент ДТП
складала 92 367 грн. 11 коп., а тому
відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки дорожніх
транспортних засобів, матеріальний
збиток завданий позивачу дорівнював 92
367 грн. 11 коп., однак вартість
транспортного засобу позивача після
ДТП на підставі проведеного авто
он-лайн аукціону складала 44 000 грн.,
враховуючи, що вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу вища ніж ринкова
вартість до пошкодження, а тому згідно
до вимог Закону, такий автомобіль
повинен був бути визнаний знищеним,
оскільки його ремонт є економічно
необґрунтованим. Однак, позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення на свою користь матеріальних
збитків, відповідно до не
відшкодованої страховою компанією
частини відновлювального ремонту
транспортного засобу, з огляду на те, що
на даний час позивач особисто
використовує даний автомобіль, не
вбачає можливості та бажання передати
транспортний засіб відповідальній за
шкоду особі, тобто відповідачу ОСОБА_2,
в разі відшкодування останнім різниці
між вартістю відновлювального ремонту
та здійсненою страховою компанією
виплатою, тому у суду відсутні правові
підстави для відшкодування на користь
позивача з відповідача ОСОБА_2
матеріальної шкоди у розмірі 42 367 грн. 11
коп., але суд вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача франшизи у розмірі 500
грн., оскільки відповідачем ПрАТ «СК
«Провідна» під час виплати позивачу
страхового відшкодування на підставі
ст. 12 Закону було зменшено розмір суми
страхового відшкодування, яке
підлягало виплаті позивачу, тому суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
розмір франшизи у сумі 500 грн.

Також суд вирішуючи позовні вимоги
позивача до відповідача ОСОБА_2 в
частині відшкодування моральної шкоди,
приймає до уваги, що ухвалою суду від
13.11.2013 року кримінальне провадження
стосовно відповідача ОСОБА_2 було
закрито у зв'язку з примиренням з
потерпілою ОСОБА_7, крім того, висновком
автотехнічної експертизи від 15.10.2013
року проведеною в рамках кримінального
провадження було встановлено, що водій
транспортного засобу ОСОБА_6 в даній
дорожній ситуації мав технічну
можливість попередити дане ДТП, при
виконанні дій у відповідності до вимог
п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки
зору знаходилося в
причинно-наслідковому зв'язку з
наставшими наслідками ДТП, а тому суд
враховуючи вимоги ст. 1167 та ч. 2 ст. 1193 ЦК
України, приймає до уваги ступень вини
водія транспортного засобу ОСОБА_6 та
відповідача ОСОБА_2, заявлений
позивачем розмір спричиненої позивачу
моральної шкоди, а також доводи
позивача щодо характеру та обсягу
завданих їй моральних і душевних
страждань, внаслідок ДТП, яка мала
місце 10.09.2012 року, характер немайнових
витрат, їх тривалість й можливість
відновлення, тяжкість вимушених змін у
її життєвих стосунках, порушення
нормальних життєвих зв'язків і
стосунків з оточуючими людьми, та
вважає за необхідне позовні вимоги в
даній частині задовольнити частково
шляхом зменшення розміру моральної
шкоди до 3 000 грн.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що
для визначення матеріального збитку,
який був нанесений транспортному
засобу, позивачем була оплачена судова
автотоварознавча експертиза по
визначенню розміру матеріального
збитку нанесеного власнику КТЗ, тому
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
вартість проведення експертного
дослідження, яке становить 500 грн. (а.с.
30)

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст. 88
ЦПК України, враховуючи результат
вирішення справи, та вважає за
необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача судові
витрати в розмірі 243 гривні 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 23, 509, 525, 526, 627, 628, 629, 631, ч. 1 ст. 1167,
ч. 1-2 ст. 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1.3., 6, 12, 22, 29, 30, 35, 35.1., 36.2,
36.5, 36,6, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_4) у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди суму
у розмірі 500 грн., у рахунок
відшкодування моральної шкоди суму у
розмірі 3 000 грн. за проведення
експертного дослідження суму у розмірі
500 грн., а також у рахунок повернення
судових витрат - 243 грн. 60 коп., а разом 4
243 грн. 60 коп.

ОСОБА_5 у задоволенні іншої
частини позовних вимог до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, стягнення індексу
інфляції за несвоєчасне страхове
відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Ф.Ф. Маймур