АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №671/1066/14-ц
Провадження №22-ц/792/1741/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Заїки В.М.,

суддів: Грох Л.М., Пастощука М.М.,

при секретарі:
Кошельнику В.М.,

за участю
представників апелянта,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Даніель» в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Даніель» на рішення
Волочиського районного суду
Хмельницької області від 02 липня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Даніель» в особі уповноваженої
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Даніель» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6,
Волочиський районний сектор
управління Державної міграційної
служби у Хмельницькій області, служба у
справах дітей Волочиської районної
державної адміністрації про виселення
громадян з житлового приміщення на яке
звернуто стягнення та зняття їх з
реєстрації місця проживання.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін та їх представників,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Даніель»(далі - ПАТ «КБ «Даніель»), в
особі уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель»
звертаючись до суду з названим позовом,
в обґрунтування своїх вимог заявляв, що
27.02.2007 року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Даніель» (правонаступником якого з
04.03.2010 року є ПАТ «КБ «Даніель» та
ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Волочиського районного округу ОСОБА_7
27.02.2007 р. за р/н 844. Іпотечний договір
укладався, як забезпечення виконання
зобов'язань позичальника ОСОБА_6 по
кредитному договору №88/5 - КП від 27.02.2007
р.

Згідно іпотечного договору ОСОБА_6 в
іпотеку передано домоволодіння,
загальною площею 84,9 кв.м. та земельну
ділянку площею 0,25 га, цільове
призначення - для обслуговування
житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним
договором не виконував. Рішенням

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції: Чорний
С.Б.
Провадження № 22-ц/792/1741/14 Доповідач:
Заїка В.М.
Категорія: 19,21

Волочиського районного суду від 16.03.2011
року стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_9 на користь ПАТ «КБ «Даніель»
заборгованість по кредитному договору
та судові витрати в загальному розмірі
850 628,44 грн., судом видано виконавчий
лист №2-30/2011 від 01.11.2011 року про
виконання даного рішення. Постановою
заступника начальника ДВС
Волочиського РУЮ від 06.12.2011 року
відкрито виконавче провадження.
Відділом ДВС було звернуто стягнення
на майно, що належить ОСОБА_6 і є
предметом іпотеки, накладено арешт на
земельну ділянку площею 0,25 га. та
домоволодіння загальною площею 84,9
кв.м., що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1., згідно акту опису і
арешту майна від 15.02.2012 року №1483.

Позивач вказував, що в спірному будинку
зареєстроване місце проживання:
ОСОБА_3.(ІНФОРМАЦІЯ_1.),
ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_2.), ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4),
однак під час примусового виконання
стало відомо, що у спірному будинку
проживає малолітня дитина. Згідно
листа Волочиської РДА стало також
відомо, що у домоволодінні
зареєстрована і проживає також ОСОБА_5
(29.06.2012 р.н.).

Під час укладання іпотечного договору
у вищезазначеному домоволодінні були
зареєстровані та проживали ОСОБА_1 та
її син ОСОБА_2, однак ОСОБА_6, всупереч
умов іпотечного договору самочинно,
без згоди Банку - як іпотекодержателя
неправомірно зареєстрував в належному
йому на праві домоволодіння ОСОБА_5 її
малолітньою донькою ОСОБА_10 та
малолітньою ОСОБА_5, які не являються
членами його сім'ї, та немають
встановлених законом прав
користування даним житлом.

Відповідачам направлялися листи з
вимогами добровільно звільнити
займане житло протягом одного місяця з
дня отримання даної вимоги, проте ними
цього зроблено не було.

У зв'язку з цим позивач просив виселити
з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_11 (1962 р.н.), ОСОБА_2 (1988 р.н.), а також
неправомірно зареєстрованих громадян
ОСОБА_3 (1982 р.н.), ОСОБА_4.(2008 р.н.),
ОСОБА_5.(2012 р.н.)., зобов'зати Управління
Державної міграційної служби у
Хмельницькій області Волочиський
районний сектор зняти їх з реєстрації
місця проживання у спірному
домоволодінні.

Рішенням Волочиського районного суду
від 02 липня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням
спору Банк подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове, яким задовольнити
позов.

Апелянт вказує, що суд не надав
належної правової оцінки доказам в їх
сукупності, помилково встановивши при
цьому, що рішенням суду від 16.03.2011 року
не звернуто стягнення на іпотечне
майно.

Крім того, апелянт вказує, що суд
відмовляючи в задоволенні позову не
прийняв до уваги факт порушення
іпотекодавцем умов іпотечного
договору та не мотивував підстави
відмови в частині позовних вимог щодо
зобов'язання Управління ДМС
Волочиський районний сектор зняти
відповідачів з реєстрації.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону оскаржуване
рішення повністю відповідає.

Відповідно до ст..33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання іпотеко
держатель вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

З норм ст..40 Закону України «Про
іпотеку» та п.43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
випливає, що тільки після задоволення
вимог про задоволення вимог про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд може прийняти рішення про
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення.

Судом встановлено, що за позовом Банку
відповідно до рішення Волочиського
районного суду від 16 березня 2011 року
задоволено вимоги до ОСОБА_6 та ОСОБА_9
про стягнення боргу за кредитним
договором від 27 лютого 2007 року №88/5-КП
та звернуто стягнення лише на
будинковолодіння, загальною площею 114,5
кв.м та земельну ділянку, площею 0,0607 га
по вул.Космонавтів, 14 в м.Волочиськ.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Оскільки позивачем не надано доказів
щодо проведення звернення стягнення на
спірне приміщення та земельну ділянку,
то судом правильно відмовлено у
виселенні названих вище осіб.

Інші доводи на законність рішення не
впливають.

Рішення суду першої інстанції
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає нормам діючого
законодавства і підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,315,317,319, ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Даніель» в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Даніель» відхилити.

Рішення Волочиського районного суду
Хмельницької області від 02 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка