УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Харцизький
міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Хомінець І.В.,

при секретарі - Христофор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьк подання
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Донецької області Гладкого Є.О.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
з України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний
виконавець відділу ДВС Харцизького
міського управління юстиції Гладкий
Є.О. звернувся до суду з поданням в
якому просив тимчасово, а саме до
фактичного виконання рішення, обмежити
у праві виїзду України ОСОБА_2. Своє
подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавчий лист № 2-1488 від 07.06.2004,
виданий Харцизьким міським судом
Донецької області, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 40290,56 грн.
06.07.2011 р. винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження,
боржнику запропоновано самостійно
виконати рішення суду в строк до 13.07.2011
року, але до теперішнього часу боржник
ухиляється від виконання рішення.
Вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання не призвели до
виконання рішення суду. Станом на 07.07.2014
року рішення суду не виконується.

Суд, дослідивши матеріали
подання, знаходить його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.377-1
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що у відділі
Державної виконавчої служби
Харцизького МУЮ Донецької області
знаходиться виконавчий лист № 2-1488 від
07.06.2004 р., виданий Харцизьким міським
судом Донецької області, про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 40290,56 грн.

Постановою від 06.07.2011 р. відкрито
виконавче провадження № 27528936 за
вказаним виконавчим листом, та надано
боржнику строк для добровільного
виконання рішення до 14.07.2011 року.

З акту державного виконавця від
31.01.2014 року вбачається, що за адресою,
вказаною у виконавчому документі,
майно належне боржникові відсутнє, при
цьому в акті не зазначено підпису
боржника, також не зазначено за якою
адресою проводився огляд майна
боржника, та не вбачається чи відбулося
входження державного виконавця до
квартири боржника.

З копії повідомлення УПФУ в м.
Харцизьку вбачається, що ОСОБА_2 в УПФУ
м. Харцизьку на обліку не перебуває,
пенсію не отримує.

З копії інформаційної довідки з
Держреєстру речових прав на нерухоме
майно, щодо суб'єкта вбачається, що у
Держреєєстрі речових прав на нерухоме
майно у ОСОБА_4 не вбачається.

Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 цієї ж статті
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

З наведеного слідує, що державний
виконавець повинен довести факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язання за рішенням суду, тобто
такі діяння особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

З матеріалів подання вбачається, що
державним виконавцем не надано жодних
доказів про належне повідомлення
ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого
провадження відносно нього і
обізнаності боржника про строки
виконання зобов'язання, а також не
надано доказів того, що державним
виконавцем виконані усі можливі заходи
для стягнення заборгованості з
боржника ОСОБА_2, як і доказів щодо
ухилення боржника від виконання
зобов'язання перед стягувачем.

Невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, вказаного
в постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Таким чином, на підставі
вищезазначеного, суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст.4, 209, 210,
377-1 ЦПК України, ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.ст.2, 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Донецької області Гладкого Є.О.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
з України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд
протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: