Справа №566/751/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
районний суд
головуючого - судді Лободзінського А.С.
при секретарі Драган Л.М.
з участю представника позивача -
провівши заочний розгляд у відкритому
судовому засіданні цивільної справи за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договорами позики,-
ОСОБА_2 звернулвся в суд з позовом
до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з
відповідача заборгованість відповідно
до укладених договорів позики,
посилаючись на невиконання умов
договорів від 05 листопада 2010 року, у
зв'язку з чим за ОСОБА_3 станом на 26.05.2014
року утворилась заборгованість в сумі
3863,04 (три тисячі вісімсот шістдесят три
дол. США 04 центи), що за курсом НБУ
станом на 26.05.2014 року в гривневому
тисяч сорок шість грн. 22 коп.), та за
договором позики від 10 листопада 2014
двісті вісімдесят вісім грн. 17 коп.).
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2
підтримав з підстав наведених у
позовній заяві та просить їх
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 на розгляд
справи не з'явився, заперечень проти
позову не надав, хоча завчасно був
повідомлені про час і дату розгляду
справи в суді судовою повісткою (а.с.13,
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений про час і дату судового
розгляду, і від якого не надійшло заяви
про розгляд справи за його відсутності
або якщо повідомлені ним причини
неявки визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Так як відповідач повторно не
з'явився на судовий розгляд справи,
хоча був завчасно повідомлений про час
і дату розгляду справи в суді, заяви про
розгляд справи у його відсутності не
надав, а представник позивача не
заперечує проти заочного розгляду
справи, суд рахує за можливе ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.
Вивчивши матеріали справи суд
прийшов до наступних висновків.
Як видно з матеріалів справи, 05
листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
було укладено договори позики , за
якими останній отримав кошти в сумі 3500
доларів США та 45 000 грн, зі складанням
розписок, які містили вказівки на строк
повернення коштів. (а.с. 21, 22).
Правило ч.1 ст.1049 ЦК України
встановлює обов'язок позичальника
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
Як видно з матеріалів справи,
взяті на себе зобов'язання за
договорами позики від 10 листопада 2010
року, відповідач не виконав, що
призвело до утворення заборгованості,
що станом на 26.05.2014 року становить 3863,04
(три тисячі вісімсот шістдесят три дол.
США 04 центи), що за курсом НБУ станом на
26.05.2014 року в гривневому еквіваленті
шість грн. 22 коп.), яка складається з:
- неповернутий борг: 3500,00 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 26.05.2014
року (100USD=1166,0821 грн) в гривневому
- три проценти річних: 363,04 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 26.05.2014
року (100USD=1166,0821 грн) в гривневому
еквіваленті становить 4233,3445 грн.,
також за договором позики від 10
тисяч двісті вісімдесят вісім грн. 17
коп.), що складається з:
п'ять тисяч грн. 00 коп.);
- три проценти річних: 4667,67 (чотири
тисячі шістсот шістедсят сім грн. 67
- інфляційні витрати: 5620,50 (п'ять
тисяч шістсот двадцять грн. 50 коп.).
підтверджуються розрахунком
заборгованості (а.с. 4) та оригіналами
розписок про одержання коштів.
Наявність боргового документу у
позивача підтверджує факт
неповернення боргу відповідачем. При
цьому нарахування 3% річних та
інфляційних витрат випливає зі ст. 625 ЦК
України, заперечень проти нарахувань
яких відповідач не надав.
Таким чином, проаналізувавши
наведені докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що обов'язок
ОСОБА_4 по поверненню позики знайшов
своє підтвердження. У зв'язку з цим, з
відповідача необхідно стягнути борг за
договорами позики який становить 3863,04
(три тисячі вісімсот шістдесят три дол.
тисяч двісті вісімдесят вісім грн. 17
коп.) в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
з відповідача підлягають стягненню
також понесені позивачем витрати по
справі.
Враховуючи вище викладене, на
підставі 526, 551, 1054 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10,11,14,15, 158-159, ч.4 ст.174, 208-210, 212-215 ЦПК
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
договорами позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 заборгованість за договором
позики від 05 листопада 2010 року в сумі
3863,04 (три тисячі вісімсот шістдесят три
дол. США 04 центи), що за курсом НБУ
станом на 26.05.2014 року в гривневому
тисяч сорок шість грн. 22 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 заборгованість за договором
позики від 05 листопада 2010 року в сумі
вісімдесят вісім грн. 17 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати 552,88 гривень та
450,46 гривень, що становить 1003,34 гривень.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Заочне рішення також може бути
оскарженно до судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області шляхом
подання в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
СУДДЯ: