Справа № 203/4183/14-ц
Провадження № 2/0203/1317/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Католікяна М.О.,

при секретарі Науменко
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

24 червня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що сторони перебувають у шлюбі від
серпня 1983 року. Від шлюбу сторони
малолітніх, неповнолітніх дітей не
мають. Стосунки з відповідачем
розладилися. Сторони проживають разом,
проте не ведуть спільне господарство,
шлюбних відносин не підтримують.
Зберігати сім'ю позивач не бажає,
вважає, що шлюб носить формальний
характер і просить суд шлюб розірвати
(а.с.а.с. 2 - 4).

Позивач у судовому засіданні
підтримала заявлений позов, а
відповідач та його представник -
заперечували проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, дійшов висновку про
те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105
Сімейного кодексу України (далі - СК)
шлюб припиняється шляхом його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду у
відповідності зі статтею 110 цього
Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує
фактичні взаємовідносини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, приймає до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інших обставин життя подружжя. Суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечило би інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають
суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі від 20.08.1983 р. (а.с. 5).

Від шлюбу сторони малолітніх,
неповнолітніх дітей не мають.

Через відсутність взаєморозуміння та
постійних сварок, які виникають в
родині з різноманітних причин,
відсутність у сторін бажання створити
міцну та дружню сім'ю від лютого 2011 року
сторони не ведуть спільне
господарство, не підтримують шлюбних
відносин, але мешкають разом.

Позивач зберігати сім'ю не бажає,
вважає, що сім'я розпалася остаточно і
збереження сім'ї неможливе.

Суд не вважає за необхідне надавати
сторонам строк для примирення,
оскільки за поясненнями відповідача у
судовому засіданні, він неодноразово
припускався подружньої зради і має
коханку.

За вказаних обставин суд вважає, що
вимоги позивача обґрунтовані й
підлягають задоволенню.

У порядку статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню компенсація
судових витрат у сумі 693,60 грн. (судовий
збір - 243,60 грн., витрати на правову
допомогу - 450,00 грн.) (а.с.а.с. 1, 8).

Керуючись статтями 4 - 11, 18, 57 - 60, 79, 88, 208,
209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 20 серпня 1983 року у
відділі запису актів громадянського
стану Жовтневого району міста
Дніпропетровська (актовий запис № 1594),
розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІН
- НОМЕР_1) в рахунок відшкодування
судових витрат 693,60 грн.

Рішення набирає законної сили у
порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК
України, і може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його постановлення. У разі якщо
рішення було постановлено за
відсутності особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 25 липня
2014 року.

Суддя
М.О. Католікян