У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про повернення коштів та
стягнення моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 20 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що на
підставі усної домовленості позичив
відповідачу 60 000 грн, які останній
зобов'язувався повернути до 09 лютого 2012
року, що підтверджується власноруч
написаними відповідачем розписками.

Враховуючи не виконання відповідачем
своїх зобов'язань та не повернення
вказаних коштів у добровільному
порядку, позивач просив стягнути з
останнього борг у урахуванням 3 % річних
в сумі 62 600 грн та заподіяну моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

Рішенням Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 30 475 грн 55 коп. заборгованості
згідно розписок від 09 лютого 2011 року.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення 30 475 грн 55
коп. заборгованості скасовано та
ухвалено нове рішення, яким стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 62 600 грн
заборгованості за договором позики.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати вказане судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції та стягуючи з
відповідача заборгованість за
договором позики в сумі 62 600 грн,
апеляційний суд на підставі доказів,
поданих сторонами, що належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов
правильного висновку про те, що
заборгованість відповідача за
договором позики становить 59 500 грн.,
прострочення боржником зобов'язання
складає більше ніж 1,5 роки, а виходячи
із положень ст. 625 ЦК України інфляційні
нарахування на суму та 3 % річних
входять до складу грошового
зобов'язання.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова