Справа № 201/6731/14-ц
Провадження 2/201/1894/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Трещова
В.В. при секретарі - Горбатенко Д.К.

за участю представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
скоєння злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська з
вищезазначеною позовною заявою про
відшкодування моральної шкоди, в
обґрунтування якої зазначила, що 13.10.2007
року внаслідок вибуху побутового газу
було пошкоджено житловий будинок
АДРЕСА_1чим їй було завдану моральну
шкоду. Просила стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Позивач тричі викликалась у судове
засідання, але жодного разу не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням справу розглянути без її
участі, просила позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, посилаючись
на його безпідставність та
необґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Правовідносини, що виниклі між
сторонами врегульовані положеннями
діючого ЦК України.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2007 року
внаслідок вибуху побутового газу було
пошкоджено житловий будинок АДРЕСА_1,
що визнано сторонами справи.

Станом на 13.10.2007 року власником
квартири №9-10 у вказаному будинку був
чоловік позивачки ОСОБА_2, який
проживав там разом з позивачем, та
іншими членами родини: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно із списком членів
ЖСК -414, затвердженого рішенням
виконкому Бабушкінської районної ради
народних депутатів №770 від 26.06.1992 року,
та ордером на житлове приміщення в
будинку ЖСК №20 від 02.09.1992 року. (а.с.20-22).

Ст. 1167 ЦК України містить підстави
відповідальності за завдану моральну
шкоду: моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті; моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній
особі внаслідок її незаконного
засудження, незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт; в інших
випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Для відшкодування моральної шкоди за
правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України
необхідно довести такі факти:
неправомірність поведінки особи,
наявність шкоди, наявність причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
шкодою, що є обов'язковою умовою
відповідальності та виражається в
тому, що шкода має виступати
об'єктивним наслідком поведінки
завдавача шкоди, наявність вини
завдавача шкоди. Таким чином лише
наявність всіх вищезазначених умов є
підставою для прийняття судом рішення
про відшкодування завданої шкоди.

Наявність моральної шкоди доводиться
потерпілим, який в позовній заяві має
зазначити, які моральні страждання та у
зв'язку з чим він поніс і чим
обґрунтовується розмір компенсації.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки позивачем не
надано суду належних та достатніх
доказів наявності та розміру моральної
шкоди у неї, наявності
причинно-слідчого зв'язку між діями
відповідача та спричиненою шкодою.

Доводи позивача у позовній заяві
зводяться до перерахування правових
норм регламентуючих спірні
правовідносини. Позов не містить
належних та достатніх доказів
наявності моральної шкоди у позивача з
врахуванням фактичних обставин справи,
що свідчить про невиконання позивачем
процесуального обов'язку доведення
позовних вимог та обставин, якими вона
обґрунтовує свої позовні вимоги.

Таким чином, оскільки факт порушення
відповідачем прав свобод чи інтересів
позивача не знайшов свого
підтвердження, жодних правових підстав
для задоволення позову судом не
встановлено, а позивачем не надано,
тому суд приходить до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
витрати по справі покладаються на
сторону проти якої постановлено
рішення, тобто в даному випадку не
відшкодовуються позивачу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14,
60, 82, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Головуючий: суддя