АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9705/2014
інстанції - Маліновська В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченка М.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 06 червня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
про роз'яснення рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.08.2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «BRAUN» про розірвання
договору та відшкодування збитків та
за зустрічним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «BRAUN» про розірвання
договору та компенсацію понесених
збитків, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник  ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з заявою про роз'яснення рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.08.2013р. у справі №2/12838/11.

В заяві зазначав про те, що рішення є
незрозумілим в частині грошових коштів
в сумі 5 756,00грн. сплачених ОСОБА_2 по
Договору №3 за шафу-купе.

Заявник вважає, що оскільки рішенням
суду вказаний договір між сторонами
було розірвано, то відповідно до ч.2
ст.651, ч.4 ст.653, 1212 ЦК України ФОП ОСОБА_3
має повернути Позивачці ОСОБА_2 грошові
кошти у розмірі 5 756грн.

Враховуючи те, що в резолютивній
частині рішення від 12.08.2013р. не було
вказано про необхідність повернення
ОСОБА_2 вказаної суми грошових коштів,
то заявник просив роз'яснити рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.08.2013р. у справі №2/12838/11 у
частині повернення грошових коштів,
які були сплачені за Договором-3
(Договором №000000103 від 05.11.2010 р.),
підписаним між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 06.06.2014 року в
задоволені заяви представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_1, про роз'яснення рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.08.2013 року у справі №2/12838/11 за
позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи
підприємця - ОСОБА_3, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «BRAUN», про розірвання
договору та відшкодування збитків та
за зустрічним позовом Фізичної особи
підприємця - ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «BRAUN», про розірвання
договору та компенсацію понесених
збитків - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву про
роз'яснення рішення суду.

В скарзі посилався на те, що судом
першої інстанції під час винесення
даної ухвали не вірно застосовані
норми процесуального законодавства
України, у зв'язку з чим зазначена
ухвала є незаконною та такою, що
порушує права позивача, надані йому
чинним законодавством України.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Згідно п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», де зазначено, що
відповідно до статті 221 ЦПК України
роз'яснення рішення суду, можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що 12.08.2013 року
Шевченківським районним судом м. Києва
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ФОП - ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «BRAUN», про
розірвання договору та відшкодування
збитків та за зустрічним позовом ФОП -
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «BRAUN»,
про розірвання договору та компенсацію
понесених збитків, було постановлено
рішення, яким у задоволенні первісного
позову було відмовлено, а зустрічний
позов задоволено частково.

При цьому як вбачається з тексту
рішення Позивачка ОСОБА_2, зокрема
просила суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її
користь 5 756,00грн. сплачених за товар з
істотними недоліками згідно Договору
№000000103 від 05.11.2010р.(абз.4 а.2 рішення).

Вимоги щодо вказаного договору
заявлялись і позивачкою за зустрічним
позовом ФОП ОСОБА_3, яка зокрема просила
суд 1) розірвати договір №000000103 від
05.11.2010р., укладений між нею ОСОБА_2; 2)
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
понесені за Договором №000000103 від 05.11.2010
р. збитки у сумі 7 519,00грн.(абз. 9 а. З
рішення).

При вирішенні спору по суті судом
розглянуті заявлені сторонами вимоги
та, як вказувалось вище, позивачу за
первісним позовом відмовлено в позові,
а вимоги позивача за зустрічним
позовом - задоволено частково.

В тексті рішення суду наведено мотиви
прийнятого рішення, зокрема на аркушах
рішення 6, 7 в частині питання щодо
повернення коштів за Договором№3
(Договором №000000103 від 05.11.2010 р.) (а.с.176-
184). З рішення вбачається, що районний
суд дійшов висновку, що грошові кошти
сплачені позивачем за замовлені меблі
за висновками суду не підлягають
поверненню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції сторона позивача за
первісним позовом оскаржувала його до
Апеляційного суду м. Києва.

18.09.2013 року ухвалою апеляційного суду м.
Києва рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 12.08.2014 року
залишено без змін, а апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 без
задоволення.

Мотиви прийнятого судом апеляційної
інстанції рішення, зокрема в частині
питання про грошові кошти в сумі 5 756грн.
наведені в тексті ухвали зокрема на
аркуші 5 (а.с.208-213).

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про відсутність підстав для
роз'яснення рішення, яка є зрозумілим,
відповідають встановленим обставинам
справи та положенням процесуального
закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції під час
винесення даної ухвали не вірно
застосовані норми процесуального
законодавства України, у зв'язку з чим
зазначена ухвала є незаконною та такою,
що порушує права позивача, надані йому
чинним законодавством України, колегія
суддів не приймає, оскільки зміст
оскаржуваної ухвали не дає жодних
підстав вважати, що вона постановлена
при невірному застосуванні
процесуального законодавства.

Ухвала суду постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 06 червня 2014 року про
відмову в задоволенні заяви про
роз'яснення рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 12.08.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: