АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 594/694/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Губіш О.А. Провадження №
22-ц/789/990/14 Доповідач - Хома М.В.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива”на
рішення Борщівського районного суду
Тернопільської області від 17 липня 2014
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Золота
Нива" до ОСОБА_2, третьої особи без
самостійних вимог реєстраційної
служби Борщівського районного
управління юстиції Тернопільської
області про визнання недійсною угоди
про дострокове розірвання договору
оренди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ТзОВ "Золота нива"
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
третьої особи без самостійних вимог
реєстраційної служби Борщівського
районного управління юстиції
Тернопільської області про визнання
недійсною угоди про дострокове
розірвання договору оренди землі,
оскільки вона була підписана
директором товариства, який не був
наділений такими повноваженнями.

Рішенням Борщівського районного суду
Тернопільської області від 17 липня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Золота нива"
просить рішення суду скасувати, та
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги. Свої вимоги апелянт
мотивує неправильним застосуванням
норм матеріального права. Зокрема,
зазначає, що колишній директор ОСОБА_3
перевищив свої повноваження у момент
укладання угоди про дострокове
розірвання договору оренди землі від
26.08.2013р. Ця обставина, на думку апелянта,
не була врахована судом першої
інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 8 лютого 2008 року
між ОСОБА_2 та ТзОВ "Золота Нива" було
укладено договір оренди землі №306, за
умовами якого відповідач передає, а
позивач приймає в строкове платне
користування земельну ділянку для
сільськогосподарського використання
площею 1,39 га, яка розташована в
адміністративних межах Заліської
сільської ради.

Договір оренди землі набирає чинності
після його підписання сторонами та
його державної реєстрації. Строк дії
договору становить 10 років.

Державна реєстрація Договору оренди
землі здійснена 21 квітня 2008 року, про що
свідчить відповідний запис на останній
сторінці Договору. Земельна ділянка
була передана відповідачем позивачу 8
лютого 2008 року, що підтверджується
актом передачі та прийому земельної
ділянки.

Відповідно до оскаржуваної угоди, 26
серпня 2013 року орендар - товариство з
обмеженою відповідальністю "Золота
нива", в особі директора ОСОБА_3, що діяв
на підставі статуту, та орендодавець
ОСОБА_2, досягли взаємної згоди
достроково припинити дію Договору
оренди землі шляхом його розірвання.

Позивач посилався на те, що згідно
статуту ТОВ "Золота Нива", в редакції
від 30.11.2011 року, умов трудового
контракту від 03.02.2010р., протоколу №34 від
03.02.2014р. позачергових загальних зборів
учасників ТОВ "Золота Нива", ОСОБА_3 в
період з 03.02.2010р. по 03.02.2014р. обіймав
посаду директора ТОВ "Золота Нива", був
наділений відповідними
повноваженнями, ряд яких мали певні
обмеження - (згідно пп. 7.3, 17.3.16 Статуту)
мав право вчиняти дії, спрямовані на
припинення товариством договорів
оренди земельних ділянок всіх форм
власності лише за згодою загальних
зборів товариства. Тому вважає, що
угода про розірвання договору оренди є
недійсною.

Відповідно до ч.1,3 ст. 92 ЦК України
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону. У
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Позивачем надано копію статуту
товариства в редакції від 30.11.2011року,
копію трудового контракту з ОСОБА_3 від
03.02.2010р, в яких передбачено ці
обмеження.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не довів ті
обставини, що відповідач знав чи за
всіма обставинами не міг не знати про
обмеження повноважень директора ТОВ
"Золота нива" ОСОБА_3 на момент
укладення угоди про дострокове
розірвання договору про оренду землі
04.03.2008р - 26.08.2013р.

З таким висновками суду
погоджується колегія апеляційного
суду.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" до Єдиного
державного реєстру

також вносяться:

- дані про наявність обмежень щодо
представництва від імені юридичної
особи; - дані пов'язані з змінами в
установчих документах;

- прізвище, ім'я, по батькові, дата
обрання (призначення) та реєстраційні
номери облікових карток платників
податків, які обираються
(призначаються) до органу управління
юридичної особи, уповноважених
представляти юридичну особу у
правовідносинах з третіми особами, або
осіб, які мають право вчиняти дії від
імені юридичної особи без довіреності,
у тому числі підписувати договори.

Згідно ч.3 ст. 18 цього Закону якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, не були до
нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала
або могла знати ці відомості.

Ст.19 вказаного Закону зазначає порядок
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі.

Як вбачається з виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ
"Золота нива", у ньому відсутні
відомості про обмеження щодо
представництва від імені юридичної
особи у ОСОБА_3

У справі відсутні будь-які докази, які б
свідчили, що при укладенні угоди про
розірвання договору оренди
відповідачка повідомлялася про
які-небудь обмеження директора.

Отже, ТОВ "Золота Нива" не доведено, що
відповідачка могла знати про обмеження
повноважень директора ТОВ "Золота Нива"
ОСОБА_3 на момент укладення угоди про
дострокове розірвання договору

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного та обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
заявлених позовних вимог.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Золота
нива" - відхилити.

Рішення Борщівського районного
суду Тернопільської області від 17
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома