Провадження № 6/161/484/14
У Х В А Л А

01 серпня 2014 року
м.
Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Франківського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Вітинського Т.М. про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння (реєстрації, проживання)
особи боржника-фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець
Франківського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції
Вітинський Т.М. звернувся в суд із
поданням про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння (реєстрації,
проживання) особи боржника-фізичної
особи. Вказує, що у Франківському ВДВС
Львівського МУЮ на виконання перебуває
виконавчий документ № 465/4032/13-ц виданий
02.10.2013 року Франківським районним судом
м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_3 616360 грн. боргу та
судових витрат у розмірі 3441 грн. 08.11.2013
року за заявою стягувача на підставі
виконавчого документу державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Боржник не пред'явив у відділ
документів про сплату заборгованості,
а тому державним виконавцем скеровано
запити у реєструючи органи для
встановлення майнового стану боржника.
У боржника наявні рахунки, на які
накладено арешт. Водночас, будь-якого
рухомого майна чи нерухомого майна за
останнім не рахується. Ухвалою
Франківського районного суду м. Львова
від 28.03.2014 року надано дозвіл на
примусове проникнення до одного із
місць проживання боржника ОСОБА_2 в
АДРЕСА_3. Фактично встановлено, що
останній проживає за кількома
адресами, в АДРЕСА_1, за якою
зареєстрована його дружина - ОСОБА_4
Вважає, що даний факт вказує на
цілеспрямоване укриття матеріального
стану боржника за сприяння його
родичів, які ймовірно є власниками
нерухомого майна. Просить винести
ухвали про примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1, у якій проживає
боржник.

Державний виконавець Вітинський Т.М. у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
повідомлявся належним чином про дату,
час та місце розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши подані
матеріали, приходить до висновку, що
подання не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у Франківському ВДВС
Львівського МУЮ на виконання перебуває
виконавчий документ № 465/4032/13-ц виданий
02.10.2013 року Франківським районним судом
м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_3 616360 грн. боргу та
судових витрат у розмірі 3441 грн. (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить, до висновку, що державному
виконавцю при зверненні до суду із
питанням про примусове проникнення до
житла слід довести: 1) що у фізичної
особи-боржника наявне житло чи інше
володіння, до якого слід проникнути; 2)
або є інша особа, у якої знаходиться
майно та кошти боржника, до житла чи
володіння якої є необхідність у
примусовому проникненні.

Постановою державного виконавця від
08.11.2013 року за вказаним виконавчим
листом відкрито виконавче провадження,
та надано боржнику добровільний строк
для виконання виконавчого документа
(а.с.6). Водночас, державним виконавцем
не надано суду відомостей про
отримання боржником копії
вищевказаної постанови про відкриття
провадження у справі, котра у
відповідності до ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження»
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Таким
чином, суд немає можливості визначити
чи було відомо боржнику про відкриття
виконавчого провадження, та про
покладення на нього обов'язку у
добровільному порядку виконати
рішення суду, а також чи ухиляється
останній від виконання своїх
зобов'язань.

Як вбачається із копій інформаційної
довідки з реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
за боржником ОСОБА_2 не зареєстровано
право власності на будь-якого нерухоме
майно (а.с.20-21). Таким чином, державним
виконавцем не доведено, що боржник
володіє будь-яким житловим приміщенням
чи останній зареєстрований у такому
житловому приміщенні, що перебуває у
його володінні, так як будь-яких
відомостей про реєстрацію місця
проживання боржника державним
виконавцем також не було надано суду.
Водночас, із відповіді
адресно-довідкового підрозділу УДМС
України у Волинській області від 15.07.2014
року вбачається, що боржник ОСОБА_2 у м.
Луцьку не зареєстрований (а.с.34).

Водночас, із подання державного
виконавця вбачається, що боржник
перебуває у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_4, котра зареєстрована в АДРЕСА_1.
Державним виконавцем не надано
належних та допустимих доказів
перебування у володінні ОСОБА_4
вищевказаного житла за адресою
АДРЕСА_1, а також перебування боржника
ОСОБА_2 із вищевказаною особою у
зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції
України кожному гарантується
недоторканність житла; не допускається
проникнення до житла чи до іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.
Гарантування кожному прав на повагу та
недоторканність житла є не тільки
конституційно-правовим обов'язком
держави, а й дотриманням взятих
Україною міжнародно-правових
зобов'язань відповідно до положень
Загальної декларації прав людини 1948
року, Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод 1950 року,
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права 1966 року. Зазначені
міжнародні акти згідно з частиною
першою статті 9 Конституції України є
частиною національного законодавства
України.

Наявність ухвали Франківського
районного суду м. Львова від 28.03.2014 року
про примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 по місцю виконання
рішення суду не є безумовною підставою
для задоволення вищевказаного подання,
адже будь-яких доказів вчинення дій
передбачених ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», в т.ч. виходу
державного виконавця за вищевказаною
адресою з метою перевірки майнового
стану боржника та проведення опису й
арешту майна, в порядку передоручення
іншому органу ДВС, на території якого
знаходиться вказане нерухоме майно,
надано суду не було.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 376 ЦПК України, суд
-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця Франківського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння (реєстрації, проживання)
особи боржника-фізичної особи -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного
судуПрисяжнюк Л.М.