Справа № 523/3922/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року Суворовський районний
суд міста Одеси в складі головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» про захист прав споживача

Установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк» про стягнення пені за
прострочення повернення грошових
коштів, стягнення 3% річних від
простроченої суми, стягнення моральної
шкоди, визнання порушеним принципу
рівності сторін договору,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
31.10.2011р. між нею та ПАТ «Платинум Банк»
було укладений договір №?1301.980
банківського рахунку для фізичних
осіб, згідно п.1.2. якого Банк надає
Клієнту послуги з приймання та
зарахування на рахунок грошових
коштів, що йому надходять, виконує
розпорядження Клієнта про
перерахування та видачу відповідних
сум з рахунку та згідно п.3.1.3. Банк бере
на себе зобов'язання здійснювати
прийняття та видачу готівки.

04 грудня 2013 року між Позивачем та
ПАТ «Платинум Банк» було укладений
договір №00209773 про розміщення вкладу
«Готівка щомісяця», строком на три
місяці. Згідно п.1.1. цього договору банк
приймає від вкладника на вкладний
рахунок НОМЕР_1 грошову суму у розмірі
1100000 гривень та зобов'язується
повернути вклад та сплатити 22,25% за
користування вкладом. Згідно п.2.2. дата
повернення вкладу 04.03.2014р.

Зазначену у договорі №00209773 суму
вкладу та суму коштів з рахунку НОМЕР_2
зазначену у відповідних заявах
Позивача на замовлення готівкових
коштів - банк 04.03.2014р. у повному обсязі
коштів не повернув. Позивач подавала і
заяви-вимоги про негайне повернення
всіх належних їй коштів та заяви про
закриття банківського рахунку НОМЕР_2.
Згідно п.3.4.4. договору №?1301.980 -
Клієнт має право закрити рахунок.
Відповідач видавав кошти Позивачу
04.03.2014р. у сумі 125000грн., 05.03.2014р. у сумі
100000грн., замість раніше заявлених
1100000грн.. Фактично банк відмовив
Позивачу в отриманні всієї наявної на
рахунку суми грошових коштів, чим
порушив її права на вільне
користування своїми грошовими коштами.

Оскільки на вимогу позивача їй не
було повернуто всіх коштів за
банківськими договорами, ОСОБА_1
вважає, що такими діями відповідача
порушуються її права та просить суд
ухвалити рішення про стягнення з
публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк» () на
користь ОСОБА_1 пеню за прострочення
повернення грошових коштів у розмірі
56747,20 гривень; 3% річних від простроченої
суми у розмірі 29873,60 гривень; моральну
шкоду у розмірі 10000 гривень; просить
визнати порушеними права споживача
ОСОБА_1, внаслідок не повернення коштів
у строки передбаченими договорами та
визнати порушеним принцип рівності
сторін договору.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була сповіщена належним чином,
надала до суду заяву у якій просить
розглянути справу за її відсутності, не
заперечує проти заочного розгляду
справи і підтримує свої позовні вимоги
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був сповіщений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності Відповідача та ухвалити
заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України.

Дослідив матеріали справи,
встановив факти та відповідні до них
правовідносини, суд дійшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволеню з наступних підстав:

31.10.2011р. між Позивачем та ПАТ
«Платинум Банк» було укладений договір
№?1301.980 банківського рахунку для
фізичних осіб. 04 грудня 2013 року між
Позивачем та ПАТ «Платинум Банк» було
укладений договір №00209773 про
розміщення вкладу «Готівка щомісяця» у
сумі 1100000 гривень, строком на три
місяці. Дата повернення вкладу 04.03.2014р..
24.02.2014р.

Позивачем було заявлено про
відмову від автоматичної пролонгації
строку зберігання вкладу /а.с.7/. 27.02.2014р.
Позивач подала до відділення банку
заяву про закриття, з 04 березня 2014 року,
поточного рахунку НОМЕР_2 /а.с.9/.

24.02.2014р. і 27.02.2014р. Позивачем було
заявлено про забезпечення каси
готівковими коштами в сумі 1100000 гривень
/а.с. 8; 10/. З 04.03.2014р. по 07.03.2014р.

Позивачем до Банку було подано
чотири аналогічних заяви з вимогою про
негайне повернення всіх належних їй
коштів та закриття поточного рахунку
НОМЕР_2.

Згідно ст.1074 ЦК України обмеження
прав клієнта щодо розпорядження
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпорядження рахунком за рішенням
суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 1075
Цивільного кодексу України договір
розривається за заявою клієнта в
будь-який час.

Відповідач по справі, як банк,
продовжує свою діяльність,
користується грошима позивача по
справі й відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів
справи, користуючись своїм правом,
передбаченим умовами договору та
діючим законодавством ОСОБА_1
звернулася до відповідача з вимогою
повернення наявних на рахунку грошових
коштів, у зв'язку з чим, згідно з умовами
договору відповідач повинен був
провести всі розрахунки, однак цього
зроблено не було.

Суд вважає, що відповідач істотно
порушив свої зобов'язання по цьому
договору, фактично позбавивши
останнього його права, передбаченого
Законом, на повернення коштів на першу
вимогу, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, при чому
зобов'язання має виконуватися належним
чином і у встановлений строк,
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Згідно ст. 610 ЦК України зазначене
вище є порушенням банком зобов'язання,
а саме його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його в
строк, встановлений договором або
законом. Він відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до статті 41
Конституції України кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю та не
може бути протиправно позбавлений
права власності.

Ст. 625 ЦК України передбачено
можливість стягувати за прострочення
виконання грошового зобов'язання
проценти річних. Якщо за прострочення
сторони в договорі не передбачили
сплату процентів річних та їх розмір,
підлягають сплаті 3% річних від
простроченої суми. Прострочена
/неповернута/ сума на 04.03.2014р. складає
995786,98грн.*3%=29873,60грн.

В розумінні п.3 ч.1 ст. 1 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
згідно якого виконавець - суб'єкт
господарювання, який виконує роботи,
або надає послуги, відповідач є
виконавцем відповідних послуг. Під
поняттям послуга згідно з п.17 ч.1 ст. 1
даного Закону розуміється діяльність
виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб. Споживачем є
фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника. В даних
правовідносинах позивач ОСОБА_1 є
споживачем послуг, які повинен
надавати відповідач за договором
банківського вкладу.

З зазначеного вбачається, що
відповідачем - виконавцем послуг, не
дотримано умови договору, що полягають
у простроченні грошового зобов'язання
за договором. Позивач за законом має
право на належну якість продукції, а у
разі порушення умов договору про
виконання робіт (надання послуг),
споживач має право вимагати
відшкодування збитків, якщо виконавець
своєчасно не приступив до виконання
зобов'язань за договором.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про
захист прав споживачів» захист прав
споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.

Умовами договору, (п.6.1), зазначено,
що сторони за невиконання чи неналежне
виконання своїх зобов'язань за
договором несуть відповідальність
згідно чинного законодавства України.

Права та інтереси Позивача
врегульовані ст.10 п.5 Закону України
«Про захист прав споживачів».
Виконавець послуг «Платинум Банк»
своєчасно не виконав своїх зобов'язань
по виплаті грошових коштів і
відмовлявся їх виконувати. Стаття 10 п.5
ЗУ «Про захист прав споживачів»
передбачає, що у разі коли виконавець
не може виконати (прострочує виконання)
роботу (надання послуги) згідно з
договором, за кожний день прострочення
споживачеві сплачується пеня у розмірі
трьох відсотків вартості роботи
(послуги). Прострочення виконання
зобов'язання на 04.03.2014р. -
995789,98грн.*3%=29873,60грн. та на 05.03.2014р. -
895786,98*3%=26873,60грн. Всього пеня за
прострочення повернення грошових
коштів за два дні становить 56747,20грн.
/29873,60+26873,60=56747,20/.

В частині заявлених позовних
вимог про стягнення моральної шкоди,
суд вважає, що в їх задоволенні слідує
відмовити, оскільки Позивачем не
обґрунтовано підстави та розмір
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. 41 Конституції
України, п.п. 1.2.; 3.1.3.; 3.4.4.; 6.1. Договору
№?1301.980, ст.ст. 22, 23, 386, 525, 526, 610-615, 629,
1060, 1066-1075 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 57, 60, 61, 169, 212-215, 224 ЦПК України,
ст.ст. 1; 4; 10; 21; 22 ЗУ «Про захист прав
споживача» ,суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» () про захист прав
споживача задовольнити частково.

Визнати порушеними права
споживача ОСОБА_1, внаслідок не
повернення коштів у строки
передбаченими договорами та визнати
порушеним принцип рівності сторін
договору.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» () на користь
ОСОБА_1 пеню за прострочення повернення
грошових коштів у розмірі 56747,20 гривень.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» () на користь
ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми у
розмірі 29873,60 гривень.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» () на користь
держави судовий збір у розмірі 866,20
гривень.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку, а саме
рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починається відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя -