У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою
відповідальністю «Паперовий Змій», про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Паперовий
Змій» до публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк», ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору іпотеки та
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 05 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ
«Укргазбанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
ТОВ «Паперовий Змій» про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_3, шляхом
продажу на прилюдних торгах з
початковою ціною продажу предмета
іпотеки, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності на стадії
виконавчого провадження.

У липні 2012 року ТОВ «Паперовий Змій»
звернулося до суду з позовом до ПАТ АБ
«Укргазбанк», ОСОБА_3 та просило
визнати недійсним умову
п. 2.1 кредитного договору № 95,
укладеного 29 травня 2007 року між ВАТ АБ
«Укргазбанк», правонаступником якого є
ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Паперовий
Змій» щодо забезпечення отримання
кредитних коштів укладенням договору
іпотеки, за яким ОСОБА_3 передала
належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_1 в іпотеку ПАТ АБ «Укргазбанк»;
визнати недійсним договір іпотеки
укладений між ОСОБА_3 та ПАТ
АБ «Укргазбанк»; заборону на
відчуження квартири АДРЕСА_1,
накладену при посвідченні договору
іпотеки від 31 травня 2007 року між ОСОБА_3
та ПАТ АБ «Укргазбанк», посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 і
зареєстрованого у реєстрі
нотаріальних дій за № 989, скасувати з
внесенням відповідного запису до
Державного реєстру іпотек та Єдиного
реєстру заборон відчуження нерухомого
майна.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 18 грудня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 05 лютого 2014 року, позов
ПАТ АБ «Укргазбанк» було задоволено. У
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 95 від 29 травня 2007
року у сумі 13 412 856 грн. 36 коп.
перед ПАТ АБ «Укргазбанк» звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_3, шляхом
продажу на прилюдних торгах з
початковою ціною продажу предмета
іпотеки, визначеною суб'єктом
оціночної діяльності на стадії
виконавчого провадження. Вирішено
питання судового збору. У задоволенні
позовних вимог ТОВ «Паперовий Змій»
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційного
суду та направити справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що ТОВ
«Паперовий Змій» зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконує, внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка підлягає погашенню
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Суд апеляційної інстанції погодився з
висновками суду першої інстанції та
залишив без змін рішення суду першої
інстанції.

З таким висновком апеляційного суду
повінстю погодитись не можна, оскільки
він не ґрунтується на матеріалах
справи та суперечить нормам
процесуального права.

Судом установлено, що 29 травня 2007 року
між ВАТ АБ «Укгазбанк»
(правонаступником якого є ПАТ АБ
«Укргазбанк» ) та ТОВ «Паперовий змій»
було укладено кредитний договір № 95
відповідно до якого банк відкрив
позичальнику не відновлювальну
відкличну кредитну лінію з загальним
лімітом 5 500 000 грн. на
поповнення обігових коштів строком на
24 місяці з кінцевим терміном
повернення не пізніше 29 травня 2009 року
(а. с. 7-14 т. 1).

26 січня 2009 року та 06 квітня 2009 року між
сторонами були укладені додатки № 2 та
№ 3 до кредитного договору відповідно
до якого змінювалися строки повернення
кредитних коштів та процентні ставки
(а. с. 146-149 т. 1)

У забезпечення умов виконання
кредитного договору між ВАТ АБ
«Укргазбанк», правонаступником, якого
є ПАТ АБ «Укргазбанк», та
ОСОБА_3 31 травня 2007 року був укладений
договір іпотеки. Предметом даного
договору є нерухоме майно: квартира
АДРЕСА_1, що у м. Києві, яка належить на
праві спільної власності ОСОБА_3 та її
чоловіку ОСОБА_4 (а. с. 21-25 т. 1).

Обтяження нерухомого майна іпотекою
зареєстроване у Державному реєстрі
іпотек, згідно витягу про реєстрацію у
Державному реєстрі іпотек № 12773134 від 31
травня 2007 року (а. с. 26 т. 1).

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд, зокрема,
зазначав, що відповідач ОСОБА_6, треті
особи: ОСОБА_4 приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися,
про день та час розгляду справи
повідомлялися належним чином
відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Такий висновок суду є помилковим та не
ґрунтується на нормах процесуального
права.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу. Судова повістка
може бути вручена безпосередньо в суді,
а у разі відкладення розгляду справи
про час і місце наступного засідання
може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Як вбачається з супровідного листа
Апеляційного суду м. Києва від
30 грудня 2013 року, ОСОБА_3 на адресу,
зазначену нею у апеляційній скарзі,
рекомендованим листом було направлено
повідомлення про розгляд справи 05
лютого 2014 року о 12 год. 30 хв. (а. с. 185).

Проте вказаний лист було повернуто до
апеляційного суду із зазначенням
причини повернення «за закінченням
встановленого строку зберігання», а не
з відміткою «за зазначеною адресою не
проживає» (а. с. 188).

Повторно даний лист ОСОБА_3 судом не
направлявся.

Тобто суд апеляційної інстанції у
порушення ст. 74 ЦПК України дійшов
помилкового висновку про належне
повідомлення ОСОБА_3 про день та час
розгляду справи, тим самим позбавив
останню надати по справі пояснення та
заперечення.

Таким чином ухвала апеляційного суду
як постановлена з порушенням норм
процесуального права відповідно до ст.
338 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05
лютого 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко