Справа № 296/1899/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира
в складі :

головуючого-судді Маслак В.П.,

при секретарі Щетініної Ю. Л..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Приватного
науково-виробничого підприємства
«ЕЛКОН» про встановлення факту
трудових відносин та виплату
заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОФ «Елкон» про встановлення факту
трудових відносин та стягнення з
відповідача 15000,00 грн. заборгованості
по заробітній платі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
01.12.2011р. позивач влаштувався на роботу в
охоронну фірму «Елкон», однак офіційно
працевлаштований не був, оскільки
відповідачу це було невигідно.
Позивачу було встановлено графік
чергувань та посадовий оклад в розмірі
2500,00 грн. 16.05.2013р. позивача було
звільнено без попередження,
заборгованість із заробітної плати
склала 15000 грн.

В судовому засіданні 21.08.2014р. за
клопотанням представника позивача
змінено відповідача на належного -
Приватне науково-виробниче
підприємство «ЕЛКОН».

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали вимоги
позовної заяви.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів та
вимог позовної заяви.

Заслухавши пояснення позивача і його
представника, представника
відповідача та свідків, дослідивши
матеріали справи та подані докази, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як зазначає позивач, 01.12.2011р. його було
прийнято на роботу в ПНВП«Елкон» за
адресою: м.Житомир, вул.Кооперативна,8.
При прийнятті на роботу позивач
заповнив анкету, де вказав свої
персональні дані.

У судовому засіданні позивач вказав, що
у 2012р. його було переведено на роботу
охоронником до ТОВ "Полянківська
кераміка" в смт.Полянки Баранівського
району Житомирської області. Було
встановлено графік чергувань та
визначено посадовий оклад в розмірі
2500,00грн. 16.05.2013р. його було звільнено з
роботи без офіційного попередження.

У зв'язку з наявністю заборгованості із
заробітної плати в розмірі 15000,00 грн.
позивач звертався до відповідача з
вимогою сплатити борг, однак вказані
вимоги виконані не були.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що
неофіційно разом з позивачем за усною
угодою з начальником охорони працювали
в смт.Полянки Баранівського району
Житомирської області, ТОВ
"Полянківська кераміка". Вказали, що
прийняття на роботу відбувалося шляхом
заповнення анкети за адресою:
м.Житомир, вул.Кооперативна,8.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 24 КЗпП України
трудовий договір укладається, як
правило, в письмовій формі. Додержання
письмової форми є обов'язковим, зокрема
при укладенні трудового договору з
фізичною особою. При укладенні
трудового договору громадянин
зобов'язаний подати паспорт або інший
документ, що посвідчує особу, трудову
книжку, а у випадках, передбачених
законодавством, - також документ про
освіту (спеціальність, кваліфікацію),
про стан здоров'я та інші документи.
Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 06.11.92
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів» укладання трудового
договору оформляється наказом чи
розпорядженням власника підприємства,
установи, організації чи
уповноваженого ним органу. Фактичний
допуск до роботи вважається укладанням
трудового договору незалежно від того,
чи було прийняття на роботу належним
чином оформлене, якщо робота
проводилась за розпорядженням чи з
відома власника або уповноваженого ним
органом.

Як встановлено у судовому засіданні
представник відповідача заперечував
факт існування трудових відносин із
позивачем та залучення його до роботи у
вказаний в позові період.

У відповідності до ст.29 КЗпП України до
початку роботи за укладеним трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний: роз'яснити
працівникові його права і обов'язки та
проінформувати під розписку про умови
праці, наявність на робочому місці, де
він буде працювати, небезпечних і
шкідливих виробничих факторів, які ще
не усунуто, та можливі наслідки їх
впливу на здоров'я, його права на пільги
і компенсації за роботу в таких умовах
відповідно до чинного законодавства і
колективного договору; ознайомити
працівника з правилами внутрішнього
трудового розпорядку; визначити
працівникові робоче місце, забезпечити
його необхідними для роботи засобами
та проінструктувати працівника з
техніки безпеки виробничої санітарії,
гігієни праці і протипожежної охорони.

Тобто, у будь-якому випадку заборонено
допускати працівника до роботи до того,
як будуть виконані вимоги ст. 29 КЗпП
України.

Натомість, в судовому засіданні
позивач визнав, що трудової книжки та
інших документів відповідачу не
надавав, накази про прийняття його на
роботу та звільнення не приймалися,
складався графік чергування, однак він
не був затверджений власником
підприємтсва чи уповноваженим ним
органом (посадовою особою), права та
обов'язки, умови праці під розписку
позивачу не роз'яснювалися.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Пояснення свідка в даному випадку
оцінюється в сукупності з іншими
наданими доказами, в тому числі
письмовими, які повинні містити в собі
інформацію щодо предмета доказування.

Суду не надано будь-яких письмових
доказів, які б підтверджували
беззаперечно перебування позивача у
фактичних трудових відносинах з
відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог, а відтак у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3,10,60,208,209,212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
В. П. Маслак