УХВАЛА

іменем україни

09 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика
П.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Касьяна О.П.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Комунального
підприємства «Ромнитеплосервіс»
Роменської міської ради до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за надані послуги з
централізованого опалення, за
касаційною скаргою Комунального
підприємства «Ромнитеплосервіс»
Роменської міської ради на рішення
апеляційного суду Сумської області від
20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство
«Ромнитеплосервіс» (далі - КП
«Ромнитеплосервіс») Роменської
міської ради звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за надані послуги з централізованого
опалення, посилаючись на те, що остання
не проводила розрахунки за надані
послуги, в результаті чого утворилася
заборгованість за період з січня 2012
року до квітня 2013 року в розмірі 3 046 грн
30 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 27 січня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь КП
«Ромнитеплосервіс» Роменської міської
ради 3 046 грн 30 коп. боргу, 49 грн 08 коп.
річних та 243 грн 60 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 20 березня 2014 року зазначене
судове рішення змінено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь КП
«Ромнитеплосервіс» Роменської міської
ради 761 грн 58 коп. боргу, 12 грн 27 коп.
річних та 60 грн 90 коп. судового збору.

У поданій касаційній скарзі КП
«Ромнитеплосервіс» Роменської міської
ради просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із встановленого
законом обов'язку ОСОБА_3, як власника
житла, сплачувати за отримані послуги з
централізованого опалення та дійшов
висновку про стягнення з останньої
заборгованості та річних.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції, виходив з того, що суд
першої інстанції вирішив спір без
урахування вимог ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» і без
з'ясування кола власників квартири, у
якій проживає відповідач, та,
враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 є
співвласником 1/4 частини квартири, щодо
якої виник спір з питань оплати послуг
з централізованого опалення, дійшов
висновку про те, що з останньої
необхідно стягнути не всю суму
заборгованості та річних, а лише 1/4 їх
частини, тобто 761 грн 58 коп.
заборгованості за надані послуги та 12
грн 27 коп. річних.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна з таких
підстав.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 21 січня 1997 року
власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яким на праві
приватної часткової власності
належить по 1/4 частини квартири.

Відповідно до довідки КП
«Житло-Експлуатація» від 30 жовтня 2013
року № 400 будинок АДРЕСА_1 опалюється
котельнею КП «Ромнитеплосервіс» з 2006
року.

Згідно з розрахунком позивача
заборгованість відповідача за спожиту
теплову енергію становить 3 046 грн 30 коп.
(а.с. 28).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 358, ст. 360 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Оскільки судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі співвласники
квартири користуються комунальними
послугами, у процесі розгляду справи
вони не надали допустимих доказів про
укладення кожним із співвласників
окремих угод на користування
комунальними послугами, висновки
апеляційного суду про те, що з
відповідача слід стягнути кошти лише
за 1/4 частини квартири відповідно до
своєї частки у спільному майні, є
помилковими.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
встановивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню із залишенням
в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Ромнитеплосервіс»
Роменської міської ради задовольнити.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 20 березня 2014 року
скасувати, рішення Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 27 січня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді: Є.П.
Євграфова

Ю.Г.
Іваненко

О.П. Касьян

О.М. Ситнік