Провадження №2/485/510/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Василівської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. В позові
зазначив, що є спадкоємцем за заповітом
після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. В склад спадкового майна
входить житловий будинок, розташований
по АДРЕСА_1, який тітка побудувала в 60-х
роках, однак право власності не
зареєструвала в органах БТІ. За такого
позбавлений можливості оформити свої
спадкові права, а тому просить визнати
за ним право власності на житловий
будинок в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, з
викладених у позові підстав просив про
його задоволення.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, до суду звернувся з заявою про
розгляд справи у його відсутність,
проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Між сторонами склалися правовідносини
з приводу спадкування, які виникли у
період чинності ЦК УРСР 1963 року (у
редакції станом на 30.10.1999 року) та
набуття права власності.

Згідно ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом. Якщо немає
спадкоємців ні за законом, ні за
заповітом, або жоден з спадкоємців не
прийняв спадщини, або всі спадкоємці
позбавлені заповідачем спадщини,
майно померлого за правом
спадкоємства переходить до держави.
Для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, про що виконкомом
Василівської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області 17 березня 2003 року внесено
актовий запис про смерть за № 17 та
видане відповідне свідоцтво НОМЕР_1
(а.с.4).

За життя, ОСОБА_3 склала заповіт, який
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Василівської сільської ради
Снігурівського району 26 жовтня 2001 року,
за яким заповіла належний їй житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований в с.Євгенівка
Снігурівського району Миколаївської
області своєму племіннику ОСОБА_2,
позивачу по справі (а.с.20,27).

Після її смерті позивач фактично
вступив у володіння спадковим майном,
що ніким не оспорюється, а у 2010 році
виготовив на будинок технічний
паспорт.

В силу ст. 549 ЦК УРСР позивач є таким, що
прийняв спадщину.

Незважаючи на таке, у оформленні
спадкових прав на будинок нотаріус
своїм листом від 30.10.2012 року відмовив
йому за відсутності
правовстановлюючого документу на
майно на ім'я померлої (а.с.9).

За даними спадкової справи спадкоємці
померлої за законом відсутні.

Як вбачається з технічного паспорту на
будинок (а.с.6-7) встановлено рік його
будівництва - 1965, відомостей про
самочинне будівництво чи про
невідповідність будинку вимогам до
технічного стану він не містить.

Згідно п.4 ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
11.02.2010 року (із змінами) права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом за умови якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
яке не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

З положень пункту 45 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністра юстиції УРСР 19.01.1976 року N 1/5
вбачається, що запис в погосподарській
книзі є належним підтвердженням
приналежності жилого будинку (частини
будинку) в сільському населеному
пункті певній особі.

На підставі записів у погосподарських
книгах передбачалось здійснення
обов'язкової реєстрації
(інвентаризації) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ
(Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року).

Таким чином, на час завершення
будівництва спадкового будинку,
виникнення права власності на жилі
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації цього права чи
від прийняття його до експлуатації.
Належним підтвердженням права
приватної власності визнавались
записи у погосподарських книгах.

З витягу з погосподарської книги
Василівської сільської ради з 1964-2003
роки головою домогосподарства в
с.Євгенівка по вул.Шевченко у особистій
власності якого перебуває житловий
будинок значиться ОСОБА_3

Під вже збудований будинок ОСОБА_3
оформила у власність земельну ділянку
для його обслуговування площею 0,21 га.
та 01 лютого 1996 року отримала про таке
державний акт №046643.

Таким чином, з врахуванням викладених
обставин суд прийшов до висновку, що
житловий будинок, що розташований у
АДРЕСА_1, дійсно належав на праві
власності спадкодавцю ОСОБА_3, увійшов
до складу спадкового майна, яке позивач
вчасно прийняв за заповітом, іншим
чином оформити свої права позивач не
може, а тому позов підлягає до
задоволення на захист майнового права
позивача на успадковане майно.

Судові витрати позивач просив з
відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст.3,10, 88, 212- 218,293,294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до Василівської сільської
ради Снігурівського району
Миколаївської області про визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом, після смерті
тітки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ