Справа № 129/1062/14-ц
Провадження по справі № 2-о/129/71/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швидкого
О.В.

розглянувши без участі сторін та їх
представників у місті Гайсині цивільну
справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
заінтересована особа - Реєстраційна
служба Гайсинського районного
управління юстиці про встановлення
факту законного набуття права спільної
часткової власності на житлову
квартиру, -

Встановив:

17.04.2014 р. заявники порушили в суді
вимоги про встановлення факту
законного набуття за ними (по 1/3
кожному) права спільної часткової
власності на житлову квартиру АДРЕСА_1

Обґрунтували заявлені позиції тим, що
зазначену квартиру відповідно до
встановленого житловим законодавством
порядку вони отримали в користування
від роботодавця ОСОБА_5 (який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.) - Гайсинського
універсального дрібно-оптового
магазину, 11.05.1995 р. та 18.10.1996 р. його
правонаступник АТ «Торговий дім
Гайсин» вирішив їм зазначену квартиру
подарувати, з 22.04.1997 р. і дотепер вони в
ній фактично проживають, володіють і
користуються, 19.06.2000 р. ухвалено
розпорядження про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_2 в м.Гайсині, але через
ліквідацію АТ «Торговий дім Гайсин» в
зв'язку з банкрутством реального
укладення договору дарування не
відбулося, а відсутність власника
цього багатоквартирного житлового
будинку унеможливлює отримання
квартири у власність заявників на
підставі ч.2 ст.8 Закону «Про
приватизацію державного житлового
фонду», що порушує принцип правової
визначеності і право мирно володіти
своїм майном на тлі відсутності спору
щодо власності та іншого визначеного
законом шляху (порядку) факт права
власності на цю квартиру встановити.

Заявники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в
судове засідання не з'явилися, письмово
просили справу розглянути без них,
вимоги задовільнити повністю (а.с.44,45,46).

Представник Реєстраційної служби
Гайсинського районного управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
письмово просив справу розглянути без
нього, у вирішенні справи поклався на
розгляд суду (а.с.43).

З урахуванням позицій учасників
розгляду справи, досліджених доказів
та вимог закону суд визнає за необхідне
заяву задовільнити повністю з таких
міркувань.

Доведено, що ОСОБА_5 (який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.), ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
як сім'я законно отримали квартиру від
роботодавця ОСОБА_5 - Гайсинського
універсального дрібно-оптового
магазину, 11.05.1995 р. та 18.10.1996 р. його
правонаступник АТ «Торговий дім
Гайсин» вирішив їм зазначену квартиру
передати у власність шляхом дарування,
з 22.04.1997 р. і дотепер вони в ній
проживають, володіють і користуються,
19.06.2000 р. ухвалено розпорядження про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_2 в
м.Гайсині, але через ліквідацію АТ
«Торговий дім Гайсин» в зв'язку з
банкрутством реального укладення
договору дарування та юридичної
передачі квартири у власніть не
відбулося; відсутність власника цього
багатоквартирного житлового будинку
унеможливлює отримання квартири у
власність заявників на підставі ч.2 ст.8
Закону «Про приватизацію державного
житлового фонду», що перешкоджає їм
здійснити її державну реєстрацію та
розпоряджатися, іншим визначеним
законним шляхом встановити цей факт
неможливо, спору про право немає.

Зазначені правовідносини
регламентуються:

- ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, згідно з якою
кожен має право мирно володіти своїм
майном;

- практикою Європейського Суду з прав
людини, згідно з якою конвенційне
поняття «майно» являє собою «існуюче
майно» або засоби, включаючи право
вимоги, відповідно до якого заявник
може стверджувати, що він має принаймні
«законне сподівання» стосовно
ефективного здійснення права
власності (справа «Принц Ліхтенштейну
Ганс-Адам ІІ проти Німеччини», заява №
42527/98, рішення від 12.07.2001 р. п. 83);

- ч.2 ст.3 Конституції України, за якою
забезпечення прав людини є головним
обов'язком держави;

- принципом правової визначеності,
втіленим в ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
відповідно до якої державна реєстрація
права на нерухоме майно є обов'язковою;

- п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», п.24.10
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, згідно з
якими документом про виникнення права
власності і підставою державної
реєстрації є рішення суду щодо права
власності на нерухомість;

- ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно
до якої суд розглядає справи про
встановлення факту, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення та за відсутності спору
про право;

- ст.356 ЦК України, ч.2 ст.8 Закону України
« Про приватизацію державного
житлового фонду», згідно з якими
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю; передача шляхом
приватизації квартир в спільну
часткову власність здійснюється за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло.

Оскільки заявники законно отримали у
володіння й користування квартиру
АДРЕСА_1 в м.Гайсині, а стати
повноцінними власниками з правом
розпорядження не можуть через
ліквідацію власника будинку 1-а по
вул.Тімірязєва та відсутності у нього
іншого власника, який би передав їм
зазначене житло у власність шляхом
приватизації, спору про право на дану
квартиру немає, а невизначеність у
праві власності не неї заявників грубо
порушує їх право мирно нею володіти з
розпорядженням включно, то за
відсутності іншого визначеного
законом порядку (шляху), з урахуванням
їх письмової в заяві згоди, факт
законного набуття ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 права спільної часткової
власності (по1/3 кожному) на квартиру
АДРЕСА_1 в м.Гайсині необхідно
встановити рішенням суду в рамках
виконання головного обов'язку держави,
- забезпечення права мирно володіти
своїм майном, в тому числі
розпоряджатися ним.

Висновки суду, крім позицій заявників,
підтверджуються такими доказами:

- довідкою Гайсинської міської
Ради №2.9-2-731 від 20.11.06 р., відповідно до
якої ОСОБА_5 22.07.1992 р. поставлений на
квартирний облік з складом сім'ї 4
чоловіка (він, дружина ОСОБА_2, син
ОСОБА_3, донька ОСОБА_4.)(а.с.10);

- копією розпорядження
Гайсинської міської Ради № 208-р від
19.06.2000 р. про

затвердження акту державної технічної
комісії про прийняття в експлуатацію

житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.14);

- довідкою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців від 13.11.2013 р.,
відповідно до якої відомості про АТ
«Торговий дім Гайсин» в Єдиному
державному реєстрі відсутні (а.с.15);

- проектом технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1 в

м. Гайсині, виданим Гайсинським МБТІ
13.11.13р. (а.с.16-17);

- копією витягу з протоколу №78
від 11.05.95 р. засідання адміністрації,

профкому, Ради акціонерів АТ «Торговий
Дім Гайсин» від 18.10.96 р. про передачу у
власність ОСОБА_5 шляхом дарування
квартири АДРЕСА_1 (а.с.18);

- копією витягу з протоколу №78 від
11.05.95р. Гайсинського універсального
дрібно-оптового магазину, згідно з яким
ОСОБА_5 виділено квартиру АДРЕСА_1
(а.с.23);

- копією будинкової книги на АДРЕСА_1 в
м.Гайсині, в якій зареєстровані ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.18-20);

- копією свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 15.06.2006 р., за яким
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер ОСОБА_5 (а.с.24).

Керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 213 - 215, 259 ЦПК
України ,-

Вирішив:

Заяву задовільнити повністю.

Встановити факт законного набуття
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (по 1/3
кожному) права спільної часткової
власності на житлову квартиру АДРЕСА_1
Вінницької області, - для її державної
реєстрації за заявниками.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів до апеляційного суду
Вінницької області.

Суддя: