РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10464/14-ц

пр. № 2/759/4070/14

24 липня 2014 року

м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Захарченко Н.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернулась
до суду із вищезазначеним позовом
посилаючись на те, що 15.10.2006 року між нею
та ОСОБА_3 було укладено договір про
надання послуг, відповідно до якого
позивачка у період з листопада 2006 року
по листопад 2008 року працювала
нянею-домогоподаркою у ОСОБА_3 06.12.2008
року між сторонами було укладено
додаткову угоду до вищевказаного
договору, яким було встановлено графік
погашення заборгованості. У зв»язку з
невиконанням відповідачем своїх
обов'язків за договорами, позивач
просить стягнути з останнього
заборгованість у розмірі 1850 грн., а
також покласти на відповідача судові
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не
з»явився, через канцелярію суду подав
свої заперечення в яких просить
відмовити позивачу у заявлених вимогах
посилаючись на погіршення його
фінансового становища, у зв»язку з чим
він не має можливості сплатити дану
заборгованість, яка виникла у нього
перед ОСОБА_2 та застосувати строк
позовної давності. Справу просить
розглянути за його відсутності (а.с.
33-35).

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2006 року між
ОСОБА_3 (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець)
було укладено договір про надання
послуг, відповідно до якого ОСОБА_2
взяла на себе зобов»язання надавати
послуги по догляду за дітьми та матір»ю
ОСОБА_3, догляду за хатнім
домогосподарством, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 належним чином виконувала всі
передбачені договором та покладені на
неї обов»язки, що підтверджується
актами надання послуг (а.с. 21-27).

У зв»язку із заборгованістю, що виникла
у ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договором від
15.10.2006 року, 06.12.2008 року сторонами було
укладено додаткову угоду, якою станом
на 06.01.2008 р. була визначена загальна
сума заборгованості у розмірі 11000,00
грн., договір про надання послуг від
15.10.2006 р. було розірвано, а також було
узгоджено графік погашення боргу (а.с.
20). Згідно графіку заборгованості,
відповідач повинен сплачувати всю суму
заборгованості кожного місяця
починаючи від січня 2009 року по грудень
2014 року у розмірі не меншому як 150 грн.
(а.с. 18).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов»язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов»язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідачем з 2009 року до січня 2014 року
включно оплата заборгованості
проводилась належним чином.

З лютого 2014 року у зв'язку із порушенням
відповідачем своїх зобов'язань за
вказаним договором від 06.12.2008 року
утворилась заборгованість, яка станом
на час розгляду справи становить 750,00
грн. (за лютий, березень, квітень,
травень, червень 2014 року).

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позовні вимоги в
судовому засіданні знайшли своє
підтвердження та обґрунтування, але
зважаючи на те, що у даних
правовідносинах не передбачено
дострокового повернення коштів,
вважає, що даний позов підлягає
частковому задоволенню.

Крім цього суд вважає неправомірним
застосування до даних правовідносин
строку позовної давності, оскільки
вони виникли не із договору від 15.10.2006
року про надання послуг, а із договору
від 06.12.2008 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
покладає на відповідача обов'язок
відшкодувати позивачу понесені судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 612, 614, 629 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 209, 212-215, 292,
294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,
задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_2 ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2
заборгованість за договором про
надання послуг від 06.12.2008 р. у розмірі 750
грн., а також понесені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243,60 грн.,
всього 993(дев'ятсот дев'яносто три) грн.
60 коп.

В інших позовних вимогах
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: