АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/377/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2408/14
Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Петренка В.М., Акопян В.І.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
представника за довіреністю ОСОБА_2, на
ухвалу Ленінського районного суду
м.Полтави від 18 лютого 2014 року у справі
за поданням державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року державний
виконавець Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції звернувся до суду із вказаним
поданням, просив постановити ухвалу,
якою вирішити питання про застосування
заходів забезпечення виконання
рішення суду на користь стягувача
шляхом тимчасового обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до погашення зобов"язань.

Заявлені вимоги мотивовані тим,
що боржник ОСОБА_2 не виконує
зобов"язання, покладені на неї рішенням
суду.

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Полтави від 18 лютого 2014 року
подання задоволено: обмежено ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов"язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
представника за довіреністю ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати, ухвалити рішення про
відмову у задоволенні подання
державного виконавця.

В обгрунтування вимог
апеляційної скарги зазначено, що суд
першої інстанції не врахував
рекомендації ВСУ, надані в узагальнені
судової практики по справам щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013 року, а також не
зробив належний висновок про те чи
дійсно мало місце ухилення боржника
від виконання зобов"язань.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь в справі, дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1
ст.312 ЦПК України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
скасовує її і постановляє нову ухвалу з
цього питання, якщо воно було вирішено
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається,
що на виконанні у Ленінському відділі
ДВС Полтавського МУЮ з лютого 2012 року
перебуває виконавче провадження ВП №
31170437 про примусове стягнення із ОСОБА_2
на користь Фонду соціального захисту
інвалідів боргу у сумі 12 421 грн. 14 коп.

Задовольняючи подання державного
виконавця, суд першої інстанції
виходив з доведеності тієї обставини,
що ОСОБА_2 ухиляється від виконання
рішень суду, а тому є підстави для
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

Перевіряючи доводи апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що
суд за поданням державного виконавця
вирішує питання про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в?їзду в Україну
громадян України». Згідно ст. 6 цього
Закону громадянин України може бути
обмежений у праві виїзду за межі
України в разі, якщо він ухиляється від
виконання зобов?язань, покладених на
нього судовим рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, вжите у п.
5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону № 606-XIV, є оціночним поняттям і
означає будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Обгрунтовуючи заявлені вимоги,
державний виконавець послався на
ухилення боржника від виконання
рішення суду, але ця обставина, на
переконання колегії суддів, не
доведена належними і допустимими
доказами.

Державним виконавцем суду не надано
достовірних даних про те, що у ОСОБА_2
мається певне майно або грошові кошти,
але остання своїми діями або
бездіяльністю унеможливлює їх
використання для виконання рішення
суду. Та обставина, що рішення суду
залишається невиконаним, не може
слугувати належним і достатнім доказом
умисного, свідомого ухилення боржника
від виконання рішення суду.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що у суду першої
інстанції не було правових підстав для
задоволення подання державного
виконавця. Отже, ухвалу суду слід
скасувати і постановити нову про
відмову у задоволенні подання
державного виконавця.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1
ст.312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, представника
за довіреністю ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м.Полтави від 18 лютого 2014 року
скасувати, постановити нову ухвалу.

Державному виконавцю Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції відмовити за недоведеністю у
задоволенні подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.А.Лобов

Судді:

В.М. Петренко

В.І.
Акопян

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов