АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2059/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Токова
С.Є. Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
31 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДмитренка М.
І.суддівБондаренка С. І. , Новікова О. М.
при секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 23 червня
2014 року по справі за скаргою ОСОБА_6 на
дії органу державної виконавчої
в с т а н о в и л а :
У травні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду зі скаргою на дії органу державної
В обґрунтування своїх вимог скаржник
зазначала, що у Центральному відділі
ДВС Черкаського міського управління
юстиції знаходиться на виконанні
виконавчий лист №2-2648 від 17.04.2014 року,
виданий Соснівським районним судом м.
Черкаси про виселення ОСОБА_6 з
квартири АДРЕСА_1. Вказувала, що при
виконання рішення Центральний відділ
ДВС здійснив порушення Закону України
«Про виконавче провадження», які
полягають у наступному. 12 травня 2014
року Центральним відділом ДВС
здійснено примусовий вхід до квартири,
проте, про час і місце проведення
виконавчих дій щодо примусового
виселення скаржника не було
повідомлено. Центральний ВДВС після
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, в якій
зазначено строк на добровільне
виконання рішення суду терміном 15 днів,
не перевірив виконання рішення в
добровільному порядку, що є порушенням
ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
повторно не перевірив добровільне
виконання рішення, що передбачено ч.2
ст.75 Закону України «Про виконавче
провадження», не направив до
правоохоронних органів подання для
притягнення ОСОБА_6 до
адміністративної відповідальності,
окрім скаржниці, орган ВДВС виселив і
її неповнолітню доньку - ОСОБА_7, що є
порушенням ч.4 ст. 78 Закону України «Про
виконавче провадження», крім того
державний виконавець здійснив
виселення в присутності понятих, які є
працівниками стягувача, тому являються
зацікавленими особами та не можуть
Враховуючи викладене, скаржник просила
визнати дії Центрального ДВС
Черкаського міського управління
юстиції незаконними та зобов'язати
повернути її речі, які залишилися у
квартирі АДРЕСА_1, шляхом демонтажу
склопакетів в кількості 3 шт., які
встановлені в кухні, залі та спальні,
міжкімнатних дверей в кількості 3 шт.,
лінолеуму, плінтусів, ванни та унітазу.
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 23 червня 2014 року у
задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного розгляду скарги, просить
її скасувати та постановити нову
ухвалу, якою задовольнити вимоги,
Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи та доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення, виходячи з
Згідно ст. 311 ЦПК України, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд: відхиляє
скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції прийшов до висновку, з
яким погоджується колегія суддів, що
скаржником не наведено жодних
належних, допустимих та переконливих
доказів щодо неправомірності дій
Центрального ДВС Черкаського міського
управління юстиції, які б порушили
права чи інтереси скаржника.
Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року
старшим державним виконавцем
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції, Неїленко
Р.В. відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-2648
виданого 17.04.2014 року Соснівським
районним судом м. Черкаси про виселення
ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.
22 квітня 2014 року ОСОБА_6 отримала
постанову про відкриття виконавчого
провадження, що підтверджується її
підписом про отримання у матеріалах
виконавчого провадження (а.с.24).
Пункт 2 вищевказаної постанови містить
вказівку боржнику добровільно
виконати рішення суду в термін до
п'ятнадцяти днів з моменту винесення
постанови. Одночасно зазначено, що в
разі невиконання рішення в наданий для
добровільного виконання строк
виконати його в примусовому порядку.
Відповідно до ст. 25 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Процедура виконання рішення про
виселення боржника передбачена ст. 78
Закону України „Про виконавче
провадження".

Відповідно до ст. 78 Закону України „Про
виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення
самостійно державний виконавець
виконує його примусово. Аналогічне
положення міститься у п. 4.1.3. Інструкції
Мін'юсту від 15.12.1999 № 74/5 "Про
затвердження Інструкції про
проведення виконавчих дій".

Відповідно до ч.3 ст. 78 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний письмово
повідомити боржника про день і час
примусового виселення. Боржник
вважається повідомленим про примусове
виселення, якщо повідомлення
надіслано йому за адресою, за якою має
здійснюватися виселення, чи за іншою
адресою, достовірно встановленою
державним виконавцем.

Враховуючи вимоги ст. 31 Закону України
„Про виконавче провадження", згідно
якої копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 рішення
у добровільному порядку, 08.05.2014 року
старший державний виконавець
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції, Неїленко
Р.В. виніс вимогу №19899, відповідно до
якої державний виконавець повідомив
ОСОБА_6, що в разі виконання рішення їй
необхідно з'явитись до державного
виконавця до 11 год. 12.05.2014 року і довести
до відому виконавчу службу, в
протилежному випадку - буде здійснено
примусове виконання виконавчого листа
12 травня 2014 року о 12 год. 00 хв.
Відсутність боржника, повідомленого
про час та місце виселення, під час
виконання рішення не є перешкодою для
його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
вимога державного виконавця була
направлена ОСОБА_6, 08.05.2014 року, що
підтверджується даними наявної в
матеріалах справи її копії та даними
належно завіреної копії витягу з
журналу вихідної кореспонденції,
доданої до заперечення на апеляційну
скаргу, яка зі слів представника
Центрального відділу ДВС Черкаського
МУЮ Топора А.І.надавалась для
дослідження до суду першої інстанції,
але не була долучена до матеріалів
справи, а тому не має підстав вважати,
що вказана вимога не була направлена
скаржниці.

Отже, на думку судової колегії, органом
ДВС було дотримано вимоги статті 78
Закону України «Про виконавче
провадженя».

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта щодо незаконності дій
виконавчої служби по виселенню
неповнолітньої доньки ОСОБА_7, оскільки
остання не була зареєстрована у
спірній квартирі, доказів її
проживання на час вчинення виконавчих
дій надано не було, тому підстав для
визнання виселення доньки
неправомірним не має.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх
права чи свободи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
визнання дій Центрального відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції незаконними, тому ухвала суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою, постановленою з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, а тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню за
безпідставністю доводів, а ухвала суду
залишенню без змін.

Крім того, апеляційний суд враховує, що
скаржником не надано доказів про її
намір виконати рішення в добровільному
порядку, в тому числі доказів того, що
вона зверталася із заявами про надання
їй додаткового строку для
добровільного виконання рішення суду
чи про продовження такого строку у
зв'язку із несвоєчасним отриманням
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження чи наявністю
інших підстав, які перешкоджають їй
виконати рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 23 червня 2014 року - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 23 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :