2/258/1181/14 258/1318/14-ц
№ 2/258/1181/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„21" липня 2014 року
м.
Донецьк

Кіровський районний суд м. Донецька у
складі судді Сидорова Є.І., при
секретарі Нестеренко П.Г., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що згідно договору
дарування ВАА № 634979 від 30.09.2002 року їй
на праві власності належить будинок
АДРЕСА_1

12.12.2002 року будинок зареєстрований на
її ім'я у БТІ м. Донецька. На її ім'я
приватизована й земельна ділянка біля
будинку.

01.12.2005 року за проханням її племінниці
ОСОБА_2 вона тимчасово її зареєструвала
у своєму будинку. Вписаний у домову
книгу її малолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, ані відповідачка, ані її дитина у
будинок не вселялись та жодного дня в
ньому не проживали. Їх майна у будинку
немає.

Їй відомо, що відповідачка перебуває у
цивільному шлюбі та проживає з
чоловіком та сином за адресою: АДРЕСА_2

Позивачка є багатодітною матір'ю, має
на утриманні 4 дітей, їй матеріально
важко за відповідачку сплачувати
комунальні послуги. Крім того, вона не
має можливості розпорядитися будинком.

Оскільки відповідачка не бажає знятися
з реєстраційного обліку у
добровільному порядку, просить визнати
ОСОБА_2 разом із неповнолітньою дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1

Представники позивачки ОСОБА_4, ОСОБА_5
в судове засідання з'явилися, позов
підтримали, надали суду пояснення
аналогічні вищезазначеним у позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги не визнала,
суду пояснила, що до повноліття вона
виховувалась у інтернаті. По виходу з
нього вона зареєструвалась за адресою:
АДРЕСА_1, тобто у будинку, що належить її
тітці, позивачці по справі. У вказаному
будинку ані вона, ані її син не
мешкають, оскільки позивачка чинить їм
в цьому перешкоди. На теперішній час
вона разом із дитиною мешкають у
цивільного чоловіка. Позовні вимоги не
визнає, оскільки не проживає у
вказаному спірному будинку з поважних
причин, іншого житла не має. Просила у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є
вчителем інтернату, в якому навчалась
ОСОБА_2. Спочатку ОСОБА_2 була
зареєстрована у квартирі тітки, з якої
знялась з реєстраційного обліку та
зареєструвалась у спірному будинку за
місцем мешкання бабусі.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що є
сусідом позивачки ОСОБА_1 У спірному
будинку АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_8 - бабуся
відповідачки разом із сином. Він як
сусід часто буває у гостях позивачки,
ОСОБА_2 там він не бачив, в цьому будинку
вона не мешкає, її речей у будинку не
має, комунальні послуги відповідачка
не сплачує.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є
родичем відповідачки ОСОБА_2
Відповідачка ніколи не мешкала у
будинку АДРЕСА_1 Даний факт їй відомий,
оскільки вона часто заходила в гості до
бабусі ОСОБА_2. Ані речей, ані майна
відповідачки у спірному будинку не
мається. Спірний будинок належить
ОСОБА_1 На теперішній час у будинку
проживають ОСОБА_8 та її син ОСОБА_10.
Відповідачка не сплачує комунальні
послуги за будинок, оскільки вона
особисто їздила на звірку до
водоканалу та їй відомо, що
відповідачка має заборгованість у
розмірі 1500 грн. за 10 років.

Суд, заслухав пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачці ОСОБА_1 на праві власності
належить домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 30
вересня 2002 року.

В КП БТІ м. Донецька будинок
зареєстрований на ім'я позивачки
ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_2 є племінницею
позивачки.

01.12.2005 року за проханням племінниці
ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 тимчасово її
зареєструвала у своєму будинку.
Вписаний у домову книгу її малолітній
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, ані відповідачка, ані її дитина у
будинок не вселялись та жодного дня в
ньому не проживали. Їх майна у будинку
немає. Даний факт підтвердили свідки в
судовому засіданні ОСОБА_9, ОСОБА_7, а
також факт не проживання відповідачки
ОСОБА_2 підтверджується актом № 2 від 04
лютого 2014 року, складеним головою
громадського комітету мікрорайону № 7.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачка ОСОБА_2 проживає з
чоловіком та сином за адресою: АДРЕСА_2

Позивачка ОСОБА_1 є багатодітною
матір'ю, має на утриманні 4 дітей, їй
матеріально важко за відповідачку
сплачувати комунальні послуги. Крім
того, вона не має можливості
розпорядитися будинком.

Відповідно ст.. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідачка ОСОБА_2 без поважних
причин не проживає у будинку за
адресою: АДРЕСА_1 з 01 грудня 2005 року,
комунальні послуги не сплачує, речей та
майна не мається.

Керуючись ст. 319, 391 ЦК України, ст.. 10, 11,
209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 разом із неповнолітньою
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга про його оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: