Справа № 2-3262/11
Провадження № 2/234/2833/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року

Краматорський міський суд Донецької
області в складі:

головуючого судді Карпенко О.М.

при секретарі Аксеніної В.М.

за участю позивачки -
відповідачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки- позивачки ОСОБА_3

представника відповідачки
ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краматорську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

31.08.2011 року судом ухвалено заочне
рішення.

28.05.2014 року відповідачка ОСОБА_3 подала
заяву про перегляд заочного рішення.

05.06.2014 року судом винесено ухвалу про
скасування заочного рішення.

24.07.2014 року ОСОБА_3 подала зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_1 про вселення.

Із первісного позову вбачається, що
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі
зареєстрована відповідачка.

Відповідачка по зазначеній адресі не
проживає з 2009 року та по теперішній час.
Її місце мешкання невідоме.
Відповідачка не сплачує комунальні
платежі, її особистих речей в квартирі
не має.

На даний час позивачка бажає
розпорядитися житлом, тому просить суд
ухвалити рішення яким визнати
відповідачку такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1.

Із зустрічного позову вбачається, що
ОСОБА_3 є донькою відповідачки ОСОБА_1.
З моменту народження вона була
зареєстрована в АДРЕСА_1, де
позивачка проживала з батьками та
старшою сестрою. Через деякій час після
її народження, батьки розлучилися і
батько переїхав проживати до своєї
матері на АДРЕСА_2. Позивачка з сестрою
залишилася проживати в квартирі разом
з матір'ю.

Після розірвання шлюбу мама
зловживала спиртними напоями, у зв'язку
з чим періодично змінювала місце
роботи, не мала постійного доходу. В
родині мати постійно влаштовувала
сварки, відбирала гроші, які батько
давав на продукти, поверталася серед
ночі у стані алкогольного сп'яніння і
не давала спати до ранку. Примушувала
просити гроші у батька та бабусь. Таким
чином мати своєю поведінкою створила
такі умови для проживання, які
витримати неможливо. У 2007 році сестра
не витримавши відношення матері,
вимушена була переїхати до бабусі за
адресою: АДРЕСА_2

Мати своєю поведінкою створювала
неможливі умови для проживання. У
зв'язку з чим виключно для того щоб мати
можливість спокійно закінчити школу,
скласти випускні іспити і поступити до
ВУЗ, позивачка була вимушена в травні
2009 року переїхати проживати до бабусі
за адресою: АДРЕСА_2. Її основні речі і
документи залишилися у матері. На той
момент їй було повних 16 років.

В червні 2009 року, позивачка намагалася
повернутися до житла, однак мати її не
пустила і навіть відібрала ключі.
Подальшому для вступу до ВУЗ їй
знадобився паспорт, мати відмовила
його повернути, у зв'язку з чим вона
звернулася в органи міліції з
відповідною заявою. Разом з
працівниками міліції позивачка
прийшла до матері, остання в квартиру
не впустила, а передала паспорт і
особисті речі через працівників
міліції. З червня 2009 року своїх ключів
від квартири у позивачки не було.
Оскільки на той час вона була
неповнолітньою, то не мала можливості
звернутися до суду. У 2011 році, мати,
звернулася до суду про визнання її
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, при
цьому відповідачка ввела суд в оману і
вказала місце фактичного проживання в
квартирі своєї матері за адресою:
АДРЕСА_3. Просить винести рішення, яким
вселити її в квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні
позивачка-відповідачка та її
представник просили її позовну заяву
задовольнити, у задоволенні
зустрічного позову відмовити у повному
обсязі.

В судовому засіданні відповідачка -
позивачка та її представник просили у
задоволенні первісного позову
відмовити, зустрічну позовну заяву
задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_3 її подруга, вона її
знає багато років. Остання їй
розповідала, що мати постійно її
сварила, зловживала спиртними напоями
і щоб довчитися у школі та вступити до
ВУЗ вона вимушена була піти з дому, а
потім мати відібрала у неї ключі від
квартири і більше додому не пустила.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знає
позивачку по первісному позову з того
часу як отримала ордер на квартиру,
вона дуже добра матір, виростила дітей
сама, возила їх відпочивати до Криму.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він чоловік
ОСОБА_3 Вони познайомилися у травні 2013
року. Дружина розповідала, що проживала
з мамою, але у 2009 році вимушена була
піти із за постійних сварок, їй тоді
було 16 років. На теперішній час у
дружини немає постійного місця
реєстрації.

Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності
зібрані в справі докази, вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що в
задоволенні первісного позову слід
відмовити, зустрічний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

За змістом статті 156 ЖК України, члени
сім'ї власника будинку, в тому числі і
колишні, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником.

При розгляді справи щодо визнання
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням члена сім'ї
власника житла, суди мають
встановлювати наступні факти: чи є
спірне приміщення житлом, чи є воно
власністю позивача, чи відсутній
відповідач у спірному приміщені понад
один рік, чи є причини відсутності
поважними та чи не було між власником
та відповідачем будь якої іншої
домовленості щодо користування житлом
або збереження права на користування
житлом на час відсутності.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно копії довідки позивачка та
відповідачка зареєстровані у квартирі
АДРЕСА_1.

Спірна квартира АДРЕСА_1 належить на
праві власності позивачу, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності та технічним
паспортом.(а.с.4-8)

В зазначеному жилому приміщенні
зареєстрована позивачка та
відповідачка вбачається з довідки,
виданої КП «СЕЗ». (а.с. 8).

Згідно акту КП ЖБК відповідачка не
проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2009 року
/а.с. 9/.

За правилами статей 10. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів. їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачкою по первісному позову не
було надано суду доказів щодо
відсутності відповідачки у спірній
квартирі без поважних причин понад
один рік.

Проте з матеріалів справи вбачається,
що між сторонами виникли неприязні
стосунки, які є поважною причиною не
проживання відповідачки в належній
позивачці квартирі.

Так, відповідач посилалась на те, що між
нею та позивачкою склались напружені
відносини з тієї причини, що остання
зловживала спиртні напої, постійно
сварила її, не давала можливості
навчатися, на той час їй було 16 років,
тому вона не могла проживати у
спірному жилому приміщення сумісно з
позивачко., а потім та і зовсім
відібрала ключі.

Згідно акту про фактичне проживання
вбачається, що ОСОБА_3 проживала разом з
бабушкою ОСОБА_9 з травня 2009 року по
квітень 2014 року за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.62).

Ураховуючи наведені норми права, а
також те, що відповідачка, яка є членом
сім'ї позивачки, не проживає за місцем
реєстрації не з власної ініціативи
(тобто причину непроживання не можна
визнати неповажною), вона не може бути
визнана такою, що втратила право
користування цим житлом.

На підставі ст..311 ЦК України, фізична
особа не може бути виселена або іншим
чином примусово позбавлена житла, крім
випадків, встановлених законом.

Згідно договору аренди , ОСОБА_8 арендує
квартиру, в якій проживає з дружиною
ОСОБА_3

Таким чином в судовому засіданні
достовірно встановлено, що
відповідачка по первісному позову
власного житла не має, має рівні з
позивачкою права на проживання у
вищезазначеній квартирі, тому підлягає
вселенню.

На підставі ст.88 ЦК України стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст. 8, 10, 60, 214 ЦПК України, ст. 311, ч.2 ст.405
ЦК України, ст.156 ЖК України суд, -

ВИРИШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням відмовити у
повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення- задовольнити.

Вселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення . Особи, які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Рішення ухвалене в дорадчій кімнаті й
видрукувано в одному екземплярі.

Суддя