Справа № 555/2094/13-ц
Номер провадження 2/555/18/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року

Березнівський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючого судді - Таргонія М. В.

при секретарі Григорієвій В. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Березне цивільну справу
за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
її законного представника ОСОБА_3, та
органу опіки та піклування
Березнівської міської ради про
звернення стягнення на іпотеку та
виселення, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування пред'явлених у
зазначеному позові вимог зазначено, що
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір № ROB0GA від 12
вересня 2008 р., згідно якого ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 50 тис. 047,16
доларів США. В забезпечення зобов'язань
за вказаним кредитом між позивачем та
ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 12
вересня 2008 року, предметом якого є
будинок по АДРЕСА_1, загальною площею
89,90 кв.м.

У зв'язку зі спором щодо звернення
стягнення на іпотеку (вказаний будинок)
в рахунок погашення заборгованості за
вказаним кредитом в розмірі 64 тис. 568, 30
доларів США та виселення осіб, які
зареєстровані у вказаному будинку,
позивач звернувся в суд з даним
позовом.

Неодноразово позивач звертався із
клопотаннями про залучення
співвідповідачів.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлено вчасно та
належним чином. Звернувся до суду із
заявою про розгляд справи у
відсутності представника банку, позов
підтримав повністю, не заперечував
проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не
з'явився повторно, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки не повідомив,
заяви про розгляд справи у їх
відсутності та про причини їх неявки до
суду не надійшли.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_6 подав до суду
клопотання про розгляд справи у їх
відсутності. В задоволенні позову
просив відмовити, посилаючись на
положення ЗУ «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши
представлені у справі докази, вважає,
що в позові слід відмовити.

Матеріалами справи встановлено,
відповідно до кредитного договору №
ROB0GA від 12 вересня 2008 р., ПАТ
«ПриватБанк» надано, згідно якого
ОСОБА_1 кредит у розмірі 50 тис. 047,16
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 %
річних, з кінцевим терміном повернення
до 12.09.2020 року (а.с.12-14).

В забезпечення зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором, між
банком та ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки від 12 вересня 2008 року, згідно
якого банку передано в іпотеку належне
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності нерухоме майно:
будинок загальною площею 89,90 кв.м.,
житловою площею 56,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
18-21).

Згідно розрахунку заборгованості
станом на 05 липня 2013 року у відповідача
ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк»
виникла заборгованість в розмірі 64 тис.
568,30 доларів США, з яких: 51 тис. 647,01
доларів США - заборгованість за
кредитом; 4 тис. 799,19 доларів США -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 1 тис. 226,05
доларів США - заборгованість по комісії
за користування кредитом; 3 тис. 791,57
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також штрафи (фіксована та процентна
складова відповідно) 31,29 та 3 тис. 073,19
доларів США (а.с. 4-6).

Згідно з вимогою від 27 травня 2013 року
ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
надіслано лист про наявність
заборгованості по кредитному договору
№ ROB0GA від 12 вересня 2008 р. та
повідомлено про наслідки у разі її
несплати (а.с. 8-11).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. При цьому боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За ст. 1050 ч.1, ч. 2 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу вимоги якої не
звільняють боржника від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку»у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.
38 цього Закону, яка передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі -покупцеві.

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону
законодавець встановлює певний
порядок дій Банку: після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Разом з тим 03.06.2014 року був прийнятий
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Відповідно до п. 1.1 вказаного закону,
протягом його дії не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно і загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Таким чином, оскільки вказаний закон є
чинним, відповідач ОСОБА_1 заперечує
проти звернення стягнення на предмет
іпотеки будинок загальною площею 89,90
кв.м., житловою площею 56,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
згідно матеріалів справи, в т.ч.
будинкової книги, є її єдиним місцем
проживання відповідачів, доказів про
наявність іншого нерухомого майна у
відповідачів суду не подано, а тому суд
приходить до висновку, що звернення
стягнення на дане майно є таким, що
суперечитиме ЗУ «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», а тому в задоволенні
позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 651, 1046, 1048-1050,
1054 ЦК України, ст.ст. 11, 33, 35 Закону
України «Про іпотеку», Законом України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті»,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, її законного
представника ОСОБА_3, та органу опіки та
піклування Березнівської міської ради
про звернення стягнення на іпотеку та
виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Березнівський районний суд
Рівненської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десяти денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Таргоній М. В.