справа № 2/267/65/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2014 року

86103, Донецька область, м. Макіївка,

пр-т Генерала Данилова, 21

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого судді Наумової
О.С.,

при секретарі судового засідання
Ковальчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

Повного товариства «Ломбард
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Злато 2009» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Руно 2009»

до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за договором про
надання ломбардом фінансового кредиту
№ 18 від 02.08.2012 в розмірі 4 685 784 грн.:
житловий будинок загальною площею 410,50
кв.м., розташований за адресою:АДРЕСА_1;
земельну ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0597; земельну
ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0598, які
належать на праві власності ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаних предметів
іпотеки з правом укладання договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем за ціною не менше ніж 1
450 000 грн. та наданням Повному
товариству «Ломбард Товариства з
обмеженою відповідальністю «Злато 2009»
та Товариству з обмеженою
відповідальністю «Руно 2009» усіх
повноважень продавця, у т.ч., але не
виключно: отримання дублікатів
правовстановлюючих документів та
технічної документації на нерухоме
майно у відповідних установах,
підприємствах, організаціях незалежно
від форм власності та підпорядкування,
довідок, оцінок, витягів з реєстру прав
на нерухоме майно, бути представником в
Державній реєстраційній службі
України, в БТІ, ЖЕО, в органах нотаріату,
з можливістю передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу; виселення
ОСОБА_1 та інших осіб, зареєстрованих у
житловому будинку, розташованого за
адресою:АДРЕСА_1 із зняттям з
реєстраційного обліку

за участю сторін:

від позивача : Щербака І.О. - за
довіреністю

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Повне товариство «Ломбард Товариства з
обмеженою відповідальністю «Злато 2009»
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Руно 2009» (далі - ПТ
«Ломбард ТОВ «Злато 2009» та ТОВ «Руно
2009») звернулося до суду із даним
позовом до ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що
між ПТ «Ломбард ТОВ «Злато 2009» та ТОВ
«Руно 2009» та ОСОБА_1 був укладений
договір про надання ломбардом
фінансового кредиту № 18 від 02.08.2012 (далі
- Кредитний договір), відповідно до умов
якого ОСОБА_1 було надано кредит в
розмірі 900 000 зі сплатою 32,85 відсотків
річних під заставу нерухомості. За
додатковою угодою № 3/1 від 01.11.2012 сума
кредиту була збільшена на 250 000 грн.,
тобто до 1 150 000 грн. Факт надання кредиту
підтверджується платіжними
дорученнями.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору
сума процентів за користування
кредитом та додаткових платежів
нараховується кредитодавцем та
сплачується позичальником в день
отримання кредиту чи подовження
кредитного договору, при цьому
враховується перший день надання
кредиту. Дані платежі підлягають
перерахуванню з урахуванням
фактичного строку користування
кредитом у календарних днях на момент
сплати.

Відповідно до п. 1. додаткової угоди № 3
до кредитного договору від 31.10 2012 датою
повернення кредиту є 29.11.2012.

У порушення норм ст.ст. 526, 527, 530, 623, 625, 626,
1054 ЦК України, відповідач свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати відсотків не виконав, у
зв'язку із чим на підставі п. 6.1.
кредитного договору була нарахована
пеня у розмірі 1,5 % від суми кредиту за
кожен день прострочення. Згідно із
розрахунком, заборгованість станом на
14.05.2012 за кредитом становить 4 685 785 грн.,
у т.ч. 1 150 000 - основний борг, 275 760 грн. -
відсотки за користування кредитом та 3
363 750 грн. - штраф (пеня) за несвоєчасне
погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором був
укладений нотаріально посвідчений
договір іпотеки від 02.08.2012, за умовами
якого відповідач передав у іпотеку
належне йому нерухоме майно - житловий
будинок загальною площею 410,50 кв.м.,
розташований за адресою:АДРЕСА_1;
земельну ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0597; земельну
ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0598.

Відповідно до п. 3.1.4. договору іпотеки
іпотеко держатель набуває права
звернення стягнення на предмет іпотеки
у випадках невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором,
шляхом реалізації його відповідно до п.
5.5. договору іпотеки , та за рахунок
вирученої від реалізації предмета
іпотеки переважно перед іншими
кредиторами задовольнити у повному
обсязі свою вимогу, що визначена на
момент фактичного задоволення,
включаючи сплату процентів,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, витрат на
утримання заставленого майна, інших
витрат, пов'язаних іщ реалізацією
предмета іпотеки.

Крім того, у договорі по надання
ломбардом фінансового кредиту № 18 від
02.08.2012 та договорі іпотеки сторонами
узгоджена початкова ціна предмета
іпотеки у розмірі 1 450 000 грн. і дану ціну
позивач просить суд встановити як
початкову.

Враховуючи викладене, посилаючись на
норми ст.ст. 572, 575, 590 ЦК України, ст.ст. 7,
12, 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку»,
просять позов задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав у
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Про причини неявки в чергове
засідання суд не повідомив, заяви про
відкладення розгляду справи не надав,
не надавав докази поважності причин
своєї неявки, тому суд на підставі ст. 169
ЦПК України, вирішує справу на підставі
наявних у ній даних та доказів.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (ст. 11 ЦПК України)
встановив наступне.

Між ПТ «Ломбард ТОВ «Злато 2009» та ТОВ
«Руно 2009» та ОСОБА_1 був укладений
договір про надання ломбардом
фінансового кредиту № 18 від 02.08.2012
(Кредитний договір) (а.с. 7, 8), відповідно
до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит
в розмірі 900 000 зі сплатою 32,85 відсотків
річних під заставу нерухомості.

За додатковою угодою № 3/1 від 01.11.2012
сума кредиту була збільшена на 250 000
грн., тобто до 1 150 000 грн. (а.с. 12). Факт
надання кредиту підтверджується
платіжними дорученнями (а.с. 33 - 42).

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору
сума процентів за користування
кредитом та додаткових платежів
нараховується кредитодавцем та
сплачується позичальником в день
отримання кредиту чи подовження
кредитного договору, при цьому
враховується перший день надання
кредиту. Дані платежі підлягають
перерахуванню з урахуванням
фактичного строку користування
кредитом у календарних днях на момент
сплати.

Відповідно до п. 1. додаткової угоди № 3
до кредитного договору від 31.10 2012 датою
повернення кредиту є 29.11.2012 (а.с. 11). На
підставі п. 6.1. кредитного договору
була нарахована пеня у розмірі 1,5 % від
суми кредиту за кожен день
прострочення. Згідно із розрахунком,
заборгованість станом на 14.05.2012 за
кредитом становить 4 685 785 грн., у т.ч. 1 150
000 - основний борг, 275 760 грн. - відсотки за
користування кредитом та 3 363 750 грн. -
штраф (пеня) за несвоєчасне погашення
кредиту (а.с. 43).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором був
укладений нотаріально посвідчений
договір іпотеки від 02.08.2012 (а.с. 13 - 19), за
умовами якого відповідач передав у
іпотеку належне йому нерухоме майно.
Предметом іпотеки є житловий будинок
загальною площею 410,50 кв.м.,
розташований за адресою:АДРЕСА_1. Право
власності зареєстроване 17.07.2012, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру прав КП «БТІ м. Макіївки» (а.с.
27). Також предметом іпотеки ї дві
земельні ділянки, обидві площею 0,0440 га,
АДРЕСА_2 (кадастрові № № :04:004:0597;
:04:004:0598). Дані земельні ділянки
набуті на підставі нотаріально
посвідчених договорів купівлі-продажу
(а.с. 28 - 33).

Відповідно до п. 3.1.4. договору іпотеки
іпотекодержатель набуває права
звернення стягнення на предмет іпотеки
у випадках невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором,
шляхом реалізації його відповідно до п.
5.5. договору іпотеки , та за рахунок
вирученої від реалізації предмета
іпотеки переважно перед іншими
кредиторами задовольнити у повному
обсязі свою вимогу, що визначена на
момент фактичного задоволення,
включаючи сплату процентів,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, витрат на
утримання заставленого майна, інших
витрат, пов'язаних іщ реалізацією
предмета іпотеки.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку»
від 05.06.2003 № 898-IV встновлені правові
наслідки порушення обов'язків
іпотекодавця. Так, у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю таборжнику, якщо
він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою
цієї статті, не перешкоджає
іпотекодержателю здійснювати свої
права, визначені статтею 12 цього
Закону, без попереднього
повідомлення іпотекодавця, якщо
викликана таким повідомленням
затримка може спричинити знищення,
пошкодження чи втрату предмета
іпотеки.

Позивачем на виконання вимог статті 35
Закону України «Про іпотеку» 20.03.2013
була направлена поштою відповідачу
вимога про добровільне погашення
заборгованості, що підтверджено
квитанціями про сплату послуг пошти.
Дана вимога залишилась без
задоволення.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Одним з видів застави нерухомого майна
є іпотека (частина перша статті 575 ЦК
України).

У разі невиконання боржником основного
зобов'язання, іпотекодержатель, як
зазначено у ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Оскільки відповідач свої зобов'язання
за кредитним договором не виконав,
обґрунтованою є вимога позивача про
звернення стягнення на заставлене
майно в рахунок погашення її
заборгованості за цим договором.

Проте з висновком суду першої
інстанції про те, що обраний позивачем
спосіб звернення стягнення на предмет
іпотеки є необґрунтованим погодитися
не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 39 своєї постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30 березня 2012 року № 5, з урахуванням
положень частини третьої статті 33,
статті 36, частини першої статті 37
Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. У зв'язку з
наведеним суди мають виходити з того,
що з урахуванням цих норм права не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб і набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право вимагати
застосування його судом.

Як передбачено п. 5.4. договору іпотеки,
іпотекодержатель звертає стягнення на
предмет іпотеки в один із наступних
способів: за рішенням суду, у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса, згідно
із договором про задоволення вимог
іпотекодержатеоя. Пунктом 5.5. договору
встановлені способи задоволення вимог
іпотекодержатнля: передачі права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання основного зобов'язання в
поряку встановленому ст. 37 Закону
України «Про іпотеку»; шляхом продажу
предмета іпотеки Іпотекодержателем
від свого імені будь якій
особі-покупцеві на підставі договору
купівлі продажу, встановленому статтею
38 Закону України «Про іпотеку».
Реалізація предмета іпотеки, на яке
звертається стягнення за рішенням суду
або виконавчим написом нотаріуса
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження. Початкова ціна на з
прилюдних торгів встановлюється за
згодою між іпотекодаржателем та
іпотекодавцем , якщо така згода не
досягнута - спеціалізованою
організацією, що проводить прилюдні
торги на підставі оцінки предмета
іпотеки. При цьому початкова ціна може
бути не нижче 90% вартості предмета
іпотеки, визначеної шляхом оцінки.

Отже, сторони домовилися про спосіб
звернення стягнення на предмет іпотеки
у самому договорі іпотеки, зокрема й
шляхом укладання договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем, тому дані вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Обираючи спосіб звернення на предмет
іпотеки, суд, з урахуванням вимог ч. 1 ст.
11 ЦПК України щодо розгляду справи в
межах позовних вимог, може звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
укладення договору купівлі-продажу.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається і початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Разом із тим, в договорі вказано, що
початкова ціна з прилюдних торгів
встановлюється за згодою між
іпотекодаржателем та іпотекодавцем і
не може бути не нижче 90% вартості
предмета іпотеки, а не за ціною не
меншою ніж 1 450 000 грн., як того просить
позивач. Відповідально до п. 1.2.3.
договору іпотеки 1 450 000 грн. є загальною
вартістю предмета іпотеки, відповідно
до звітів експертних грошових оцінок
на момент укладення договору. Доказів
досягнення згоди, що дана вартість є
початковою ціною не надано.

Тому у задоволенні вимоги в частині
встановлення початкової ціни у 1 450 000
грн. слід відмовити, оскільки
домовленість з приводу початкової ціни
досягається самими сторонами
самостійно і не потребує визначення
ціни рішенням суду. Така домовленість
може бути досягнута і після
задоволення вимог судом про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
укладення договору купівлі-продажу.

Те ж стосується і вимог в частині
надання ПТ «Ломбард ТОВ «Злато 2009» та
ТОВ «Руно 2009» повноважень продавця
(отримання дублікатів
правовстановлюючих документів та
технічної документації на майно,
довідок, оцінок, витягів, бути
представником в різний установах). В
даних вимогах також слід відмовити,
оскільки вони фактично є наданням
доручення позивачу від імені
позичальника на реалізацію майна, що не
входить до повноважень суду.

Крім вказаного слід відмовити й у
задоволенні вимог про виселення ОСОБА_1
та інших осіб, зареєстрованих у будинку
із зняттям з реєстраційного обліку.

Згідно вимог ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону,
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Частинами 2 та 3 ст. 40 Закону встановлено
певну процедуру проведення виселення
після прийняття рішення про виселення,
аналогічний порядок виселення,
передбачений і ч. 3 ст. 109 ЖК України,
доказів додержання якої позивачем не
надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI ставки
судового збору за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
встановлюються у розмірі 1 % ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати. Тому із
відповідача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі, не нижчому, аніж
мінімальний розмір, встановлений
законом (на день подання позову).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 77, 88, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Повного товариства
«Ломбард Товариства з обмеженою
відповідальністю «Злато 2009» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Руно 2009» до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за договором про
надання ломбардом фінансового кредиту
№ 18 від 02.08.2012 в розмірі 4 685 784 грн.:
житловий будинок загальною площею 410,50
кв.м., розташований за адресою:АДРЕСА_1;
земельну ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0597; земельну
ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0598, які
належать на праві власності ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаних предметів
іпотеки з правом укладання договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем за ціною не менше ніж 1
450 000 грн. та наданням Повному
товариству «Ломбард Товариства з
обмеженою відповідальністю «Злато 2009»
та Товариству з обмеженою
відповідальністю «Руно 2009» усіх
повноважень продавця, у т.ч., але не
виключно: отримання дублікатів
правовстановлюючих документів та
технічної документації на нерухоме
майно у відповідних установах,
підприємствах, організаціях незалежно
від форм власності та підпорядкування,
довідок, оцінок, витягів з реєстру прав
на нерухоме майно, бути представником в
Державній реєстраційній службі
України, в БТІ, ЖЕО, в органах нотаріату,
з можливістю передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу; виселення
ОСОБА_1 та інших осіб, зареєстрованих у
житловому будинку, розташованого за
адресою:АДРЕСА_1 із зняттям з
реєстраційного обліку - задовольнити
частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
договором про надання ломбардом
фінансового кредиту № 18 від 02.08.2012 в
розмірі 4 685 784 грн.: житловий будинок
загальною площею 410,50 кв.м.,
розташований за адресою:АДРЕСА_1;
земельну ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0597; земельну
ділянку площею 0,0440 га, АДРЕСА_2
кадастровий № :04:004:0598, які
належать на праві власності ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаних предметів
іпотеки з правом укладання договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Повного
товариства «Ломбард Товариства з
обмеженою відповідальністю «Злато 2009»
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Руно 2009» судовий
збір в сумі 114,71 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд м.
Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.С. Наумова