Справа № 161/7916/14-ц
Провадження № 2/161/2587/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

17 липня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Шандерик В.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з
шлюб між сторонами розірвано в
судовому порядку.

Від спільного подружнього життя у
них народилася одна дитина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час позивач не
працює та перебуває у декретній
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку, а
тому потребує матеріальної допомоги,
яку відповідач відмовляється
добровільно надавати.

Просить суд, стягувати з ОСОБА_2 в її
користь аліменти на її утримання в
розмірі - 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно до
досягнення дочкою ОСОБА_4 трьох років..

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала з підстав, зазначених в
заяві. Просила суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали,
суду пояснили, що позивач не має право
на отримання аліментів, так як
пропустила визначений ст.76 СК України
строк. Просили суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, показання
свідків, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу
України, право на утримання (аліменти)
має той із подружжя, який є
непрацездатним, потребує матеріальної
допомоги, за умови, що другий із
подружжя може надавати матеріальну
допомогу.

Як вбачається із змісту ч. 4 ст. 75
Сімейного кодексу України один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пеня, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
його прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 84 Сімейного
кодексу України дружина з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка -батька дитини до
досягнення дитиною трьох років. Право
на утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має і в
разі розірвання шлюбу.

Із матеріалів справи вбачається,
що сторони з 06.05.2012 року по 25.05.2014 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який був розірваний у судовому порядку
(а.с.7). Рішення суду з цього приводу
набрало законної сили, що визнали
сторони в судовому засіданні, а тому
вказана обставина не підлягає
доказуванню в силу вимог ч.1 ст.61 ЦПК
України.

Від спільного подружнього життя у
сторін народилася одна дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Судом встановлено, що неповнолітня
дитина проживає разом із матір'ю -
позивачем у справі.

Таким чином, позивач має право на
отримання від відповідача аліментів до
досягнення дитиною трьохрічного віку.

Доводи представника відповідача із
посиланням на ч.2 ст.76 СК України про
відсутність у позивача права на
стягнення аліментів в даному випадку
суд вважає безпідставними, оскільки,
положення вказаної правової норми
стосуються випадків непрацездатності
одного із подружжя, що не має місце в
даному випадку.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною ОСОБА_4 до досягнення нею
трирічного віку та потребує
матеріальної допомоги, оскільки,
отримані доходи позивача не
забезпечують їй прожитковий мінімум,
встановлений законом (а.с.24).

Як було встановлено судом, відповідач
не приймає участі в утриманні дружини,
хоча спроможний надавати матеріальну
допомогу.

Відповідач та його представник,
заперечуючи проти позову, всупереч ст.
60 ЦПК України не довели та не
підтвердили жодними належними та
допустимими доказами факт належного
утримання позивача, яка знаходиться у
декретній відпустці, зокрема, купівлі
їй необхідного одягу, предметів
особистої гігієни тощо.

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів, суд враховує матеріальне
становище сторін, зокрема ту обставину,
що відповідач є працездатним і на даний
час забезпечений постійним місцем
роботи (а.с. 18, 26) і доказів, які б
підтверджували його поганий стан
здоров'я в судовому засіданні не
здобуто.

Враховуючи зазначені обставини,
суд вважає, що відповідач спроможний
надавати матеріальну допомогу на
утримання дружини на час перебування в
декретній відпустці, а саме до
досягненню дитиною трьох річного віку
в розмірі - 1/6 частки від усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи зазначені обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення
частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 367
ЦПК України, на підставі ст.ст.
75, 80, 84 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
користь ОСОБА_1, аліменти на утримання
останньої в розмірі 1/6 частки від усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно до
досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4,
починаючи з 20.05.2014 року.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід
держави суму в розмірі - 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп. судового збору

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.М.
Пахолюк