Справа № 192/581/13-ц
Провадження № 2/192/18/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі -
Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення порядку
користування квартирою та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_3, про визначення порядку
користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточнень
від 26 квітня 2013 року та 07 квітня 2014 року
звернувся з позовом до відповідача про
визначення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 яка належить йому та
відповідачеві на праві спільної
часткової власності та яку розділити в
натурі неможливо, шляхом виділення
йому в користування житлової кімнати «
3» площею 11,9 кв.м та житлової кімнати «
4» площею 8,9 кв.м, а відповідачу -
житлової кімнати « 2» площею 14,8 кв.м,
залишивши в загальному користуванні
коридор « 1» площею 7,60 кв.м, кухню « 5»
площею 5,3 кв.м, ванну кімнату « 6» площею
2,6 кв.м та туалет « 7» площею 1,2 кв.м.,
зобов'язавши сторони згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи з метою ізоляції зазначених
житлових кімнат між користувачами
провести відповідні переобладнання :
дверний блок кімнати « 2» до кімнати « 3»
демонтувати і закласти будівельними
матеріалами, а на стіні, яка розмежовує
кімнату « 3» та кімнату « 4», встановити
дверний блок. Також просив суд стягнути
з відповідача на його користь витрати
по сплаті судового збору та витрати на
проведення судової експертизи.

На обґрунтування позову зазначив, що з
16 квітня 1994 року перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, під час
якого у них народилася дитина - донька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 08 липня 2003 року
ОСОБА_4 нотаріально посвідчено договір
дарування квартири АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частині кожному з
подружжя, загальна площа якої
становить 52,3 кв.м.

Рішенням Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 01
червня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було розірвано. 30 липня 2007 року
ОСОБА_3 подарувала свою ? частку
квартири ОСОБА_2, державна реєстрація
якого проведена 10 січня 2013 року,
внаслідок чого співвласниками спірної
квартири з цього періоду стали він та
відповідач ОСОБА_2 Оскільки визначити
порядок користування спірною
квартирою за взаємною домовленістю
співвласників не можливо, він змушений
звернутися з даним позовом до суду та
прохав врахувати, що він має іншу сім'ю,
оскільки одружений з ОСОБА_5, та не має
іншого власного житла.

10 червня 2014 року відповідач ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3,
про визначення порядку користування
квартирою, за яким не заперечувала
проти визначення порядку користування
житловими приміщеннями в спірній
квартирі, але просила суд виділити їй у
користування житлову кімнату « 3»
площею 11,9 кв.м і житлову кімнату « 4»
площею 8,9 кв.м, а відповідачу - житлову
кімнату « 2» площею 14,8 кв.м, залишивши в
загальному користуванні коридор « 1»
площею 7,60 кв.м, кухню « 5» площею 5,3 кв.м,
ванну кімнату « 6» площею 2,6 кв.м та
туалет « 7» площею 1,2 кв.м. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що вона є
співвласником спірної квартири, яка
належить їм з позивачем на праві
спільної часткової власності, а членом
її сім'ї є її мати - ОСОБА_3 - третя особа
у справі, яка до моменту розірвання
шлюбу з позивачем також була його
дружиною та членом його сім'ї, в зв'язку
з чим вселилась у квартиру та була
зареєстрована в ній в установленому
законом порядку, в тому числі і як
співвласник кватири на період вселення
25 жовтня 2005 року, а тому має право на
проживання у ній відповідно до ст. 64 ЖК
України. З урахуванням цих обставин
прохала суд виділити їй у користування
дві житлові кімнати.

Ухвалою Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 16 червня
2014 року зазначений зустрічний позов
прийнятий до спільного розгляду з
первісним позовом, об'єднавши їх в одне
провадження, оскільки вимоги за
позовами взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

Представник позивача - ОСОБА_6 в
судовому засіданні позовні вимоги за
первісним позовом підтримав з
урахуванням уточненої позовної заяви
від 07 квітня 2014 року та просив їх
задовольнити. Зустрічний позов не
визнав, просив в його задоволенні
відмовити. В той же час, щодо позову в
частині необхідності визначення
порядку користування спірною
квартирою між двома співвласниками не
заперечував, але прохав виділити саме
позивачеві ОСОБА_1 в спірній квартирі
житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м і
житлову кімнату « 4» площею 8,9 кв.м,
відповідачу ОСОБА_2 виділити в
користування житлову кімнату « 2»
площею 14,8 кв.м, а інші приміщення
квартири загального призначення
залишити в спільному користуванні
власників.

Позивач ОСОБА_1, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи через свого представника ОСОБА_6
(а.с.157), в судове засідання не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
письмових заперечень проти
зустрічного позову суду не надав, в
зв'язку з чим суд ухвалив розглядати
справу за його відсутності, оскільки
його інтереси в судовому засіданні
представляє його представник згідно
нотаріально посвідченої довіреності з
усіма повноваженнями сторони у справі
(а.с.5).

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні
вимоги за первісним позовом не визнала
та просила відмовити в їх задоволенні.
Зустрічний позов підтримала та просила
його задовольнити. В той же час, щодо
позову в частині необхідності
визначення порядку користування
спірною квартирою між двома
співвласниками не заперечувала, але
прохала виділити в користування саме
відповідачу ОСОБА_2 в спірній квартирі
житлову кімнату « 3» площею 11,9 кв.м і
житлову кімнату «4» площею 8,9 кв.м,
оскільки вона проживає з матір'ю -
ОСОБА_3, яка є членом її сім'ї та
вселилась у спірну квартиру в
установленому законом порядку, а
відповідачу - житлову кімнату « 2»
площею 14,8 кв.м, залишивши в загальному
користуванні коридор « 1» площею 7,60
кв.м, кухню « 5» площею 5,3 кв.м, ванну
кімнату « 6» площею 2,6 кв.м та туалет « 7»
площею 1,2 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3,
які належним чином повідомлені про час
та місце розгляду справи через
представника відповідача ОСОБА_2-
ОСОБА_7 та особисто під розписку
(а.с.158,160) в судове засідання не
з'явилися, надавши письмові заяви про
розгляд справи за їх відсутності
(а.с.161-162), письмових заперечень проти
первісного та зустрічного позову суду
не надали, в зв'язку з чим суд ухвалив
розглядати справу за їх відсутності,
оскільки інтереси в судовому
засіданні відповідача ОСОБА_2
представляє її представник - адвокат
ОСОБА_7 згідно договору на
представництво інтересів від 17 червня
2013 року з усіма повноваженнями сторони
у справі (а.с.31-32).

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази у справі, приходить до
наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків встановлених цим законом.

Положеннями ст.356,ст.357 ЦК України
передбачено, що власність двох чи
більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю, а частки
у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного в
натурі, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності. У
разі неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 52,3 кв.м,
житлова площа - 35,6 кв.м належить на
праві спільної часткової власності
позивачу ОСОБА_1 та відповідачу
ОСОБА_2.(а.с.10-14), що підтверджується
нотаріально посвідченим державним
нотаріусом Солонянської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області за
реєстровим номером 2461 договором
дарування частки квартири від 8 липня
2003 року та виданим ТОВ «Абріс»
Солонянського району
Дніпропетровської області витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 1585094 від 27 вересня 2003 року
(а.с.10-11); нотаріально посвідченим
державним нотаріусом Солонянської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області за
реєстровим номером 3682 договором
дарування частки квартири від 30 липня
2007 року та витягом з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 10 січня 2013
року(а.с.13-14), при цьому частки сторін в
квартирі є рівними - по 1/2 частці
кожному.

Згідно технічного паспорту квартира
АДРЕСА_1 складається з трьох житлових
кімнат: житлової кімнати « 3» площею 11,9
кв.м, житлової кімнати « 2» площею 14,8
кв.м, які є прохідними, житлової
кімнати « 4» площею 8,9 кв.м, яка є
ізольованою, та приміщень коридору « 1»
площею 7,60 кв.м, кухні « 5» площею 5,3 кв.м,
ванної кімнати « 6» площею 2,6 кв.м та
туалету « 7» площею 1,2 кв.м (а.с.12).

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник
має право на виділ у натурі части із
майна у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є не можливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової компенсації вартості його
частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦК України,
подільною є річ, яку можна поділити у
натурі без втрати її цільового
призначення.

Згідно постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщенням квартири, якщо про це
заявлено позов.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№2010/2011-13 від 15 січня 2014 року (а.с.51-71)
вбачається, що планування квартири
АДРЕСА_1 та розташування на 2-му поверсі
двоповерхового будинку технічно не
дозволяє влаштувати дві окремі
ізольовані квартири у відповідності до
вимог та норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові
будинки. Загальні положення», а вказане
свідчить про те, що розділити квартиру
в натурі на дві ізольовані квартири не
можливо.

В той же час, висновком судової
будівельно-технічної експертизи
№2010/2011-13 від 15 січня 2014 року (а.с.51-71)
було запропоновано два варіанти
визначення порядку користування
квартирою між співвласниками, при
цьому за обома запропонованими
експертом варіантами визначити
порядок користування квартирою з
дотриманням часток: по ? кожному із
співвласників є неможливим.

За запропонованим експертизою першим
варіантом можливо визначити порядок
користування квартирою між
співвласниками з незначним відступом
від рівності часток, а саме: 44/100 та 56/100,
в той час як за другим варіантом
відступ від ідеальних часток є значним:
33/100 та 67/100.

За першим варіантом визначення порядку
користування співвласниками спірною
квартирою першому співвласнику в
користування може бути виділено
житлову кімнату « 2» площею 14,8 кв.м, а
другому співвласнику - житлову кімнату
« 3» площею 11,9 кв.м. і житлову кімнату «
4» площею 8,9 кв.м, залишивши в спільному
користуванні співвласників приміщення
загального використання: коридор « 1»
площею 7,60 кв.м., кухню « 5» площею 5,3 кв.м.,
ванну « 6» площею 2,6 кв.м. та туалет «7»
площею 1,2 кв.м., при цьому з метою
ізоляції зазначених житлових кімнат
між користувачами необхідно провести
відповідні переобладнання: між
приміщенням кімнати « 2» та кімнати « 3»
закласти дверний проріз, пробити
дверний проріз між приміщеннями
кімнати « 3» та кімнати « 4», встановивши
дверний блок.

Оскільки позивачем та відповідачем
були заявлені як первісний позов, так і
зустрічний позов щодо однорідних
позовних вимог про визначення порядку
користування квартирою, то суд приймає
до уваги висновки судової
будівельно-технічної експертизи
№2010/2011-13 від 15 січня 2014 року та з
урахуванням зазначеного приходить до
висновку, що саме за першим варіантом
висновку судової будівельно-технічної
експертизи №2010/2011-13 від 15 січня 2014 року
(а.с.51-71) необхідно визначити порядок
користування між співвласниками
належною їм на праві спільної
часткової власності спірною квартирою
АДРЕСА_1 при цьому при визначені кому із
співвласників, які заявили однорідні
вимоги щодо виділення кожному із них за
першим варіантом житлову кімнату « 3»
площею 11,9 кв.м і житлову кімнату « 4»
площею 8,9 кв.м, виділити за першим
варіантом ті чи інші житлові кімнати,
суд враховує наступне.

Даний варіант визначення порядку
користування спірною квартирою
погоджено Солонянською службою по
експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз» (а.с.112),
Солонянським районним сектором ГУ
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області (а.с.114) та
виконкомом Солонянської селищної ради
Солонянського району
Дніпропетровської області згідно
рішення №2 від 15 травня 2014 року (а.с.116).

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу
України встановлено, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки, а
подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно. Дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно
з ними не проживає.

Судом встановлено, що на період
розгляду справи судом в спірній
житловій квартирі зареєстровані:
позивач ОСОБА_1 - з 13 вересня 2007 року
(а.с.6-7,135-137), третя особа ОСОБА_3 - з 25
жовтня 205 року (а.с.132,135-137), яка
знаходилась в зареєстрованому шлюбі з
позивачем ОСОБА_1 з 16 квітня 1994 року,
який було розірвано рішенням
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 01 червня
2011 року (а.с.8-9) та в період якого у них
народилась донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження (а.с.8,133).

Відповідачка ОСОБА_2 була
зареєстрована в спірній квартирі з 22
вересня 2011 року до 02 жовтня 2012 року та
була знята з реєстраційного обліку у
зв'язку з навчанням у начальному
закладі в м. Дніпропетровськ (а.с.37,135-137),
що не оспорювали в судовому засіданні і
представники сторін, при цьому в
спірній квартирі проживає та
користується нею в вільний від
навчання час.

Судом встановлено, що на день розгляду
справи судом в спірній квартирі
проживає третя особа - ОСОБА_3, яка
вселилась в спірну квартиру та
зареєструвала своє місце проживання в
ній в установленому законом порядку в
2005 році, оскільки на той час була
власником ? частини спірної квартири
(а.с.10-12) та дружиною позивача ОСОБА_1, та
відповідачка ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою Солонянської
селищної ради Солонянського району
Дніпропетровської області, копією
домової книги та копією паспортів
сторін, при цьому саме третя особа -
ОСОБА_3 здійснює тривалий час платежі
за надані мешканцям спірної квартири
комунальні послуги, що підтверджується
наданими суду квитанціями (а.с.138-153), в
той час як співвласник квартири ОСОБА_1
участі у даних витратах не приймав.

В той же час, позивач ОСОБА_1 в спірній
квартирі фактично не проживає,
оскільки мешкає без реєстрації в
АДРЕСА_2, про що ним зазначено як в
поданих до суду позовних заявах
(а.с.2-4,18-19,87-88), так підтвердив в судовому
засіданні і його представник.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
позивач 10 серпня 2011 року зареєстрував
шлюб з ОСОБА_5, про що зроблено
відповідний актовий запис №108 відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Солонянського районного
управління юстиції в
Дніпропетровській області (а.с.89), що
свідчить про те, що вона є членом сім'ї
іншого співвласника квартири -
позивача ОСОБА_1

Частиною 1 ст. 405 ЦК України встановлено,
що члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Оскільки сторони не можуть дійти згоди
щодо спільного користування квартирою,
а поділити її неможливо, суд приходить
до висновку про необхідність виділення
кожному з них у користування окремої
кімнати.

Враховуючи розташування кімнат, а
також наявність між позивачем ОСОБА_1
та третьою особою ОСОБА_3
недоброзичливих стосунків, внаслідок
чого спільне користування квартирою
співвласниками (позивачем та
відповідачем) без визначення порядку
користування за судовим рішенням є
неможливим, найбільш прийнятним
варіантом визначення порядку
користування квартирою є той, за яким
позивачу ОСОБА_1 виділяється у
користування житлова кімната « 2»
площею 14,8 кв.м, а відповідачу ОСОБА_2
кімнати площею 11,9 кв.м та 8,9 кв.м, при
цьому приміщення коридору, кухні,
ванної кімнати, туалету мають бути
залишені у загальному користуванні
сторін. При цьому з метою ізоляції
зазначених житлових кімнат між
користувачами необхідно провести
відповідні переобладнання: між
приміщенням кімнати « 2» та кімнати «3»
закласти дверний проріз, пробити
дверний проріз між приміщеннями
кімнати « 3» та кімнати « 4», встановивши
дверний блок.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 підлягає частковому
задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3 про
визначення порядку користування цією ж
квартирою підлягає задоволенню в
повному обсязі.

В зв'язку з частковим задоволенням
первісного позову та задоволенням
зустрічного позову відповідно до вимог
ст.88 ЦПК України при вирішенні питання
про розподіл судових витрат між
сторонами, суд приходить до висновку,
що понесені сторонами при зверненні з
позовами до суду витрати по сплаті
судового збору є рівнозначними і
підлягають взаємному зарахуванню. В
той же час, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача ОСОБА_2 ? частину
витрат позивача по оплаті проведеної у
справі судової будівельно-технічної
експертизи, за проведення якої
позивачем сплачено 2350 гривень 08
копійок (а.с.49), враховуючи ту обставину,
що експертиза проводилась в інтересах
обох сторін і мала значення для
прийняття рішення як за первісним, так
і зустрічним позовом, тому витрати
повинні нести обидві сторони.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.183, 356, 357, 358, 364,405 ЦК України, ч.2 ст.3
Сімейного кодексу України, постановою
Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
порядку користування квартирою
АДРЕСА_1 задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - ОСОБА_3 про визначення
порядку користування квартирою
АДРЕСА_1 задовольнити.

Визначити наступний порядок
користування приміщеннями в квартирі
АДРЕСА_1 що належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

- виділити в квартирі АДРЕСА_1 в
користування співвласнику ОСОБА_1 жилу
кімнату 2 площею 14,8 кв.м;

- виділити в квартирі АДРЕСА_1 в
користування співвласнику ОСОБА_2 жилу
кімнату 3 площею 11,9 кв.м. та жилу кімнату
4 площею 8,9 кв.м;

- залишити в загальному користуванні
співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
квартирі АДРЕСА_1 приміщення: коридор 1
площею 7.6 кв. м, кухню 5 площею 5.3 кв.м,
ванну кімнату 6 площею 2.6 кв. м, туалет 7
площею 1.2 кв. м.

Зобов'язати співвласників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виконати наступні
переобладнання в квартирі АДРЕСА_1:
закласти дверний проріз між жилою
кімнатою 2 площею 14,8 кв.м. та жилою
кімнатою 3 площею 11,9 кв.м з дотриманням
вимог ДБН В. 2.2.-15-2005 «Проектування нових
і реконструкцію житлових будинків з
умовною вистою до 73,5 м».

Зобов'язати співвласника ОСОБА_2
виконати наступні переобладнання в
квартирі АДРЕСА_1: пробити дверний
проріз між жилою кімнатою 4 площею 8,9
кв.м та жилою кімнатою 3 площею 11,9 кв.м.
та встановити дверний блок з
дотриманням вимог ДБН В. 2.2.-15-2005
«Проектування нових і реконструкцію
житлових будинків з умовною вистою до
73,5 м».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2
частину витрат по оплаті судової
експертизи в сумі 1175 (одна тисяча сто
сімдесят п'ять) гривень 04 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 13 серпня
2014 року.

Головуюча: суддя