Справа № 639/8092/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря -
Малойван Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові подання старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Ізотова П.П. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Ізотов П.П.
звернувся до суду з поданням про
тимчасове ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Своє подання державний виконавець
обґрунтовує наступним.

У Жовтневому відділі державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції на
виконанні перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду
Харківської області, виданого 25.12.2012
року по справі №5023/5082/12 про стягнення з
ФОП ОСОБА_2 збитків в розмірі 90 741,64 грн.
на користь Харківської міської ради.

25.01.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

В ході виконавчого провадження
державним виконавцем проводилися
виконавчі дії у відповідності до
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: накладено арешт
на майно боржника, оголошено розшук
майна боржника, накладено арешт на
кошти боржника, робилися виходи за
місцем проживання боржника, ОСОБА_2
викликався до Жовтневого ВДВС ХМУЮ,
тощо.

Але, як вказує державний виконавець,
виконати рішення суду не вдалося,
оскільки, на її думку, боржник
ухиляється від його виконання.

Державний виконавець вказує, що
боржник має не виконані зобов'язання на
території України, та ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, у зв'язку з чим
він і був змушений звернутися до суду.

Суд, дослідивши матеріали подання
вважає його таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З тексту подання вбачається, що боржник
не з'являється до органу державної
виконавчої служби за викликом
державного виконавця, та ухиляється
від виконання рішення суду.

З матеріалів подання вбачається, що
державним виконавцем накладено арешт
на все майно, що належить ОСОБА_2,
оголошено розшук автотранспортного
засобу, накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунку в ПАТ «ВТБ Банк».

Актами державного виконавця
встановлено, що 13.06.2014 року боржник за
місцем проживання не знаходився, 07.07.2014
року боржник відмовився надати
письмові пояснення щодо невиконання
рішення суду, 02.07.2014 року боржник
відмовився повідомити
місцезнаходження транспортного
засобу.

Зміст Акту державного виконавця від
05.08.2014 року неможливо встановити.

Матеріали подання також місять виклик
ОСОБА_2 до Жовтневого ВДВС ХМУЮ без
дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Положенням ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта або громадянинові, який має
паспорт, може бути відмовлено у виїзді
за кордон, зокрема у випадках, якщо
діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання
зобов'язання або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань покладених на
нього судовим рішенням, до виконання
зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.

На думку суду, ухилення від виконання
зобов'язань полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні особою
зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Суд вважає, що особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.

Отже, задоволення подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України можливе лише за
умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

Невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Але, в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК
України, державним виконавцем не
додано до подання належних та
допустимих доказів, наявних у
виконавчому провадженні, які свідчили
б про умисне ухилення ОСОБА_2 від
виконання рішення суду.

Так, всі Акти державного виконавця
складені одноособово державним
виконавцем Ізотовим П.П. та можуть бути
прийняті судом як належний доказ.

Крім того, у суду відсутні відомості
щодо отримання боржником копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження, також відсутні докази
направлення та отримання боржником
викликів державного виконавця, також
до матеріалів подання не додано копії
виконавчого провадження, що
унеможливлює встановлення
достовірності посилань державного
виконавця на проведення виконавчих
дій.

Відтак, суд приходить до висновку, що
державним виконавцем не доведено факт
умисного ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.
377-1 ЦПК України, Законом України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України
та виїзд в Україну громадян України»,
суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Ізотова П.П. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Відмова в розгляді подання не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з тим же поданням після усунення
умов, що були підставою для відмови в
його розгляді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В. Труханович