Провадження №2/512/256/14
Справа №512/628/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року Савранський районний
суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

секретаря - Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Саврань,
Савранського району, Одеської області,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Савранського районного
споживчого товариства Одеської
обласної спілки споживчих товариств
про визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Савранського районного споживчого
товариства про визнання договору
дійсним. В обґрунтування вимог позивач
вказує, що між ним та відповідачем
15.07.2014р. був укладений у простій
письмовій формі договір
купівлі-продажу основних засобів №1, за
яким відповідач зобов'язався передати
у власність позивача магазин
«Господарчі товари», який знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, а позивач
зобов'язався сплатити відповідачу за
це майно 102000грн.. Згідно умов договору
він підлягає нотаріальному
посвідченню, але у порушення умов
договору нотаріальне посвідчення
договору не відбулося у наслідок
ухилення відповідача, який відмовився
посвідчувати у нотаріуса підписаний
договір, посилаючись на те, що начебто
спочатку потрібно присвоїти
кадастровий номер земельній ділянці,
на якій знаходиться цей магазин. Таку
відмову відповідача позивач вважає
надуманою та такою, що не відповідає
законодавству, оскільки згідно ч.2 ст.377
ЦК України кадастровий номер земельної
ділянки потрібен лише за умов, що права
на земельну ділянку переходять до
набувача, але відповідно до умов
договору до нього права на земельну
ділянку не переходять, а тому
кадастровий номер земельної ділянки не
потрібен. Позивач також вказує, що як
встановлено ч.2 ст.220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається. Тому,
враховуючи, що нотаріальне посвідчення
не відбулося у наслідок ухилення
відповідача, а домовленість сторін
щодо усіх істотних умов договору
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне виконання договору,
позивач вважає, що є підстави для
визнання цього договору дійсним, у
зв'язку з чим він звернувся до суду з
вказаним позовом.

У судове засідання позивач не з'явився,
справу просив розглянути за його
відсутності (а.с.4).

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, подав до
суду заяву, в якій підтвердив
підписання вказаного договору, але від
його нотаріального посвідчення
відмовився, посилаючись на те, що до
отримання кадастрового номеру
земельної ділянки, на якій знаходиться
магазин, не має сенсу звертатися до
нотаріуса, при цьому, розгляд справи
просив провести за його відсутності
(а.с.17).

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За таких обставин суд розглядає справу
за відсутності сторін на підставі
наданих суду доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані суду докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

15.07.2014р. між Савранським районним
споживчим товариством та ОСОБА_1 був
укладений у простій письмовій формі
договір купівлі-продажу основних
засобів №1, відповідно до умов якого,
відповідач (за договором - продавець)
зобов'язався передати у власність
позивача (за договором - покупець)
магазин «Господарчі товари», який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а
покупець зобов'язався сплатити за це
майно 102000,00грн (п.п.1, 2 договору, а.с.7).

Право власності продавця на магазин
«Господарчі товари» підтверджується
Свідоцтвом на право власності на
магазин «Госптовари», виданим
Савранською селищною радою 10.02.2004р., та
зареєстрованим у Савранському бюро
технічної інвентаризації в реєстровій
книзі №22 стор. №123 за реєстровим №117
10.02.2004р. (а.с.5).

У п.2 договору сторони визначили, що цей
договір підлягає нотаріальному
посвідченню (а.с.7).

Відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Але у порушення умов договору та вимог
закону нотаріальне посвідчення
договору не відбулося у наслідок
ухилення відповідача, який відмовився
посвідчувати у нотаріуса підписаний
договір, посилаючись на те, що начебто
спочатку потрібно присвоїти
кадастровий номер земельній ділянці,
на якій знаходиться нерухоме майно, яке
є предметом цього договору.

Як встановлено ч.2 ст.220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що договір
купівлі-продажу, який уклали між собою
позивач та відповідач містить усі
істотні умови, що визначені законом та
є необхідними для договорів даного
виду, що підтверджується письмовими
доказами - самим договором
купівлі-продажу основних засобів №1
від 15.07.2014р..

Судом враховано вимоги ч.2 ст.377 ЦК
України, якою передбачено, що розмір та
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
переходом права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, є
істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Між тим, ця норма права має
застосовуватися не окремо, а у
взаємному зв'язку з положеннями ч.1 ст.377
ЦК України, якою передбачено, що до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача). Тобто законом
передбачено, що розмір та кадастровий
номер земельної ділянки є істотною
умовою договору лише у випадку, коли до
особи, яка набула право власності на
нерухоме майно, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій таке майно
розміщено.

У матеріалах справи не має доказів
того, що відповідач (продавець за
договором) набув прав землевласника
(землекористувача).

Таким чином, для договору
купівлі-продажу основних засобів №1
від 15.07.2014р. вимога щодо розміру та
кадастрового номеру земельної ділянки
не є істотною умовою визначеною
законом.

Також судом встановлено, що відбулося
виконання цього договору.

Так, позивач повністю сплатив
відповідачу вартість магазину
«Господарчі товари» у розмірі
102000,00грн., що підтверджується
квитанцією ПАТ «ІМЕКСБАНК» №57855 від
15.07.2014р. (а.с.6), а відповідач передав
позивачу у власність магазин
«Господарчі товари», що
підтверджується актом
приймання-передачі основних засобів
від продавця до покупця від 15.07.2014р.
(а.с.9).

Судом встановлено, що договір
купівлі-продажу основних засобів №1
від 15.07.2014р. нотаріально не посвідчений
у наслідок ухилення відповідача.

Таким чином, судом встановлена
наявність юридичного складу, який
передбачений ч.2 ст.220 ЦК України, що
надає суду право визнати дійсним
договір купівлі-продажу основних
засобів №1 від 15.07.2014р..

Керуючись ст.ст.15, 16, ч.2 ст.220 ЦК України,
ст.ст.3, 15, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу основних засобів №1
від 15 липня 2014 року, укладений між
Савранським районним споживчим
товариством, що знаходиться за адресою
смт.Саврань, вул.Калініна, 56, Одеської
області, , та ОСОБА_1,
який зареєстрований і проживає за
адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1, предметом якого є магазин
«Господарчі товари», який знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, Одеської області.

Визнати, що договір купівлі-продажу
основних засобів №1 від 15 липня 2014 року,
укладений між Савранським районним
споживчим товариством, що знаходиться
за адресою смт.Саврань, вул.Калініна, 56,
Одеської області, , та
ОСОБА_1, який зареєстрований і проживає
за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, предметом якого є
магазин «Господарчі товари», який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
Одеської області, є підставою для
виникнення у ОСОБА_1, який
зареєстрований і проживає за адресою
АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, права
власності на магазин «Господарчі
товари», який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, Одеської області, з моменту
державної реєстрації цього права.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Савранський
районний суд Одеської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення (ч.1 ст.294, ч.1 ст.296
ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом (ч.1 ст.223 ЦПК
України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області
Бростовська
Н.О.