УХВАЛА

іменем україни

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік
О.М.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Касьяна О.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Чернігівської міської ради, треті
особи: ОСОБА_4, Комунальне
шляхо-будівельне підприємство
Чернігівської міської ради, про
відшкодування майнової шкоди, за
касаційною скаргою Чернігівської
міської ради на рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 25
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Чернігівської міської ради, треті
особи: ОСОБА_4, Комунальне
шляхо-будівельне підприємство
Чернігівської міської ради, про
відшкодування майнової шкоди,
посилаючись на те, що 24 квітня 2013 року
під час керування належним ОСОБА_4
автомобілем Toyota Karina, державний
номерний знак НОМЕР_1, проїжджаючи по
вул. Незалежності у м. Чернігові, він
в'їхав у яму, внаслідок чого автомобіль
отримав механічні пошкодження.

Згідно з чинним законодавством за стан
дорожнього покриття у місці скоєння
даної дорожньо-транспортної пригоди
відповідає Чернігівська міська рада,
тому остання має відшкодувати збитки
йому як особі, яка правомірно володіє
та розпоряджається пошкодженим
автомобілем.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3
просив стягнути з Чернігівської
міської ради 11 775 грн 70 коп. вартості
відновлювального ремонту належного
ОСОБА_4 автомобіля Toyota Karina, державний
номерний знак НОМЕР_1, витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження і судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 12 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 25 квітня 2014
року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
позов задоволено.

Стягнуто з Чернігівської міської ради
на користь ОСОБА_3 11 775 грн 70 коп. на
відшкодування майнової шкоди, 350 грн на
відшкодування вартості
автотоварознавчого дослідження, 365 грн
40 коп. судового збору, всього 12 491 грн 10
коп.

У поданій касаційній скарзі
Чернігівська міська рада просить
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судами встановлено, що 24 квітня 2013 року
ОСОБА_3, керуючи автомобілем Toyota Karina,
державний номерний знак НОМЕР_1, не
порушуючи Правил дорожнього руху,
рухаючись по проїзду між вулицями
Красносільського й Незалежності у м.
Чернігові, здійснив в'їзд правим
переднім колесом автомобіля у вибоїну,
яка була на асфальтобетонному покритті
цього проїзду, внаслідок чого
автомобіль отримав механічні
пошкодження.

Згідно зі звітами автотоварознавчого
дослідження від 10 квітня 2014 року № 16/014
та від 26 листопада 2013 року № 04/11/13,
виконаними суб'єктом оціночної
діяльності фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5, станом на 25
листопада 2013 року ринкова вартість
автомобіля становить 55 408 грн 84 коп., а
вартість його відновлювального
ремонту - 11 775 грн 70 коп. (а. с. 100-112, 11-32).

Квитанцією від 25 листопада 2013 року
підтверджується, що позивачем сплачено
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5
вартість автотоварознавчого
дослідження у сумі 350 грн (а. с. 33).

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, зазначав, що позивач не надав
суду допустимі і належні докази про те,
що саме з вини відповідача близько 18
год. 24 квітня 2013 року під час руху біля
будинку № 59 по вул. Красносільського в
м. Чернігові, керований позивачем
автомобіль Toyota Karina, державний номерний
знак НОМЕР_1, отримав механічні
пошкодження, оскільки в справі
відсутні: відповідні фототаблиці про
місце дорожньо-транспортної пригоди,
розташування транспортного засобу на
дорозі, характер вибоїни та пошкоджень
автомобіля станом на 24 квітня 2013 року;
пояснення свідків щодо обставин
пригоди.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
того, що дорожньо-транспортна пригода,
що мала місце 24 квітня 2013 року, під час
якої автомобіль Toyota Karina, державний
номерний знак НОМЕР_1, отримав
механічні пошкодження, сталася
внаслідок незадовільного стану
проїзду між вулицями Красносільського
й Незалежності у м. Чернігові. Оскільки
у договорах підряду на будівництво
автодороги, на якій сталася
дорожньо-транспортна пригода, не
зазначено, що власником цієї дороги -
об'єкта будівництва або результату
інших будівельних робіт є підрядник,
апеляційний суд дійшов висновку, що в
силу приписів ч. 4 ст. 319, ст. 876 ЦК
України, ст. ст. 16, 18, 21 Закону України
«Про автомобільні дороги», ч. 1 ст. 60
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» власником
проїзду між вулицями Красносільського
й Незалежності у м. Чернігові, де
сталася дорожньо-транспортна пригода,
є Чернігівська міська рада, яка повинна
відповідати за шкоду, завдану
пошкодженням автомобіля.

З таким висновком погодитись не можна з
огляду на наступне.

Спір між сторонами виник з приводу
відшкодування шкоди, завданої
пошкодженням майна позивача, та за
відсутності договірних зобов'язань між
позивачем та відповідачами.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду в межах
позадоговірних (деліктних) зобов'язань
визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно
до якої майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала;
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування
такого виду відповідальності є
вчинення особою правопорушення.
Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих же
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за
наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення
майнових чи немайнових благ, що
охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент
цивільного правопорушення виражає
зв'язок протиправної поведінки і шкоди,
що настала, при якому протиправність є
причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах
саме на позивача покладається
обов'язок довести наявність шкоди та її
розмір, протиправність поведінки
заподіювача шкоди та причинний зв'язок
такої поведінки із заподіяною шкодою.

Наведеного апеляційний суд в повній
мірі не врахував та, зазначаючи, що
механічні пошкодження автомобіля, а
саме: правих передніх крила та
підкрилка, передньої поперечини, бачка
омивача, радіаторів кондиціонера і
охолодження двигуна в комплекті,
капоту, панелі передку, арки переднього
правого колеса виникли саме внаслідок
в'їзду правим переднім колесом
автомобіля у вибоїну, висновків суду
першої інстанції щодо недоведеності
такого не спростував, не навів
достатніх мотивів, за якими він вважає
неправильними висновки цього суду; не
встановив і не зазначив у рішенні, у
чому полягає порушення судом першої
інстанції встановленого порядку
дослідження доказів або в дослідженні
яких доказів було неправомірно
відмовлено.

Взявши до уваги матеріали
кримінального провадження ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області №
0002805, апеляційний суд не звернув
уваги на те, що згідно з постановою про
закриття кримінального провадження
від 08 липня 2013 року № 0002805
пошкодження асфальтобетонного
покриття у вигляді вибоїн не визнано
причиною ДТП, а лише сприяючим
фактором; не врахував, що наявність у
особи, яка не є власником майна (але
володіє майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором), права вимагати
відшкодування шкоди, завданої такому
майну відповідно до ст. ст. 386, 395, 396 ЦК
України, не звільняє особу, що вимагає
такого відшкодування, довести не
тільки факт пошкодження майна, а й факт
спричинення шкоди саме цій особі.

Судами встановлено, що власником
автомобіля Toyota Karina, державний номерний
знак НОМЕР_1, є третя особа ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію автомобіля. Докази надання
позивачу будь-яких повноважень щодо
автомобіля, окрім права керування, що
випливає з факту передачі позивачу
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, матеріали справи
не містять.

Прийнявши на підтвердження розміру
спричиненої позивачу майнової шкоди
звіти автотоварознавчого дослідження
від 10 квітня 2014 року № 16/014 та від 26
листопада 2013 року № 04/11/13 про вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
колісного транспортного засобу,
апеляційний суд наведеного не
врахував, наявності шкоди, спричиненої
саме позивачу, не встановив та
задовольнив позов безпідставно.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права призвели до
помилкового скасування законного і
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чернігівської
міської ради задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 25 квітня 2014
року скасувати, рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 12
березня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: Є.П.
Євграфова

В.І.
Журавель

Ю.Г.
Іваненко

О.П. Касьян