Провадження № 2/638/330/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
м.
Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у
складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

при секретарі - Надьон Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди у розмірі 1 380 грн., моральної
шкоди у розмірі 16 000 грн. та судових
витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач,
посилався на те, що 30 грудня 2012 р. о 15:00
ОСОБА_2 керуючи автомобілем Skoda Fabia,
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по
вулиці Бакуліна на нерегульованому
перехресті по вул. Космічній, не надала
дорогу Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2,
який рухався по головній дорозі,
сталося зіткнення , після чого останній
зіткнувся з автомобілем Mitsubishi Outlander,
державний номер НОМЕР_3, під керування
позивача ОСОБА_1 Дорожньо-транспортною
пригодою спричинено пошкодження
транспортних засобів та автомобілям
завдана матеріальна шкода.

При ретельному дослідженні автомобіля
Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_3
працівниками СТО встановлено, що сума
ремонту пошкоджень склала 91 931 грн.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 25.01.2013 р. відповідача
визнано виною у скоєнні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди та
призначено адміністративне стягнення.

Відповідач запевнила потерпілі
сторони, що відшкодує завдану
матеріальну та моральну шкоду. Проте
шкоду не усунула.

Моральну шкоду позивач оцінює у 16 000
гривень, обґрунтовуючи це тим, що в його
автомобілі під час зіткнення
знаходилась дружина ОСОБА_3, трьох
річний син ОСОБА_4 та близький друг
ОСОБА_5, які під час скоєння ДТП дуже
злякались, отримали душевну та
психологічну травми, які і досі
нагадають про себе. Через ДТП та його
наслідки було зіпсовано Новорічні
свята, Різдво, день народження
позивача, літній відпочинок та взагалі
зіпсовано нормальне, внормовано життя
родини на наступні пів року. В
результаті тривалого вирішення
питання щодо виплати страхового
відшкодування страховою компанією та
відмови відповідача добровільно
компенсувати матеріальну шкоду,
позивач був змушений продати
пошкоджений автомобіль по заниженій
ціні, оскільки на його ремонт не було
грошей. Після ДТП та продажу автомобіля
звичайний уклад сімейного життя
позивача порушився, оскільки його сім*я
на тривалий час залишилась без
транспортного засобу, чим зазнала дуже
великі незручності, відбулась вимушена
зміна графіку роботи у позивача та його
дружини, у зв'язку з чим в його сім*ї
почали виникати сварки та скандали. Для
придбання іншого автомобіля позивач
був вимушений частину коштів брати у
борг та тривалий час повертати. Все це
виразилось у душевних страждань
позивача та членів його сім*ї та
сильному нервовому стресі. Душевний
спокій позивача, а також його
психоемоційний стан був порушений і не
може відноситися до цього часу.

У травні 2013 р. позивачу страховиком
була виплачена заявлена сума
страхового відшкодування, без
урахування франшизи яка складає 1000 грн.
Крім того, позивачем було витрачено 380
грн. на станції технічного
обслуговування ТОВ «Техно-Арт» за
діагностику пошкоджень автомобіля
Mitsubishi Outlander, розборку та зборку
автомобіля, тощо.

08.08.2014 р. позивач в судовому засіданні
подав заяву в якій зменшив розмір
позовних вимог в частині моральної
шкоди та просив суд стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 8
000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги та наполягав на
задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач позов
визнала частково, а саме не
заперечувала про стягнення з неї на
користь позивача франшизи у розмірі 1000
грн. та моральної шкоди у розмірі 1000
грн. В іншій частині позовних вимог
заперечувала посилаючись на те, що
позивачем не надано відповідних
доказів про спричинення йому моральної
шкоди на заявлену ним суму. Факти на
підтвердження спричинення моральної
шкоди занадто збільшені та надумані.
Крім того, позивач отримав повну
грошову компенсацію від страхової
компанії.

Суд заслухавши пояснення позивача та
відповідача , дослідивши наявні в
матеріалах справи докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 30 грудня 2012 р. о 15:00 ОСОБА_2
керуючи автомобілем Skoda Fabia, номерний
знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці
Бакуліна на нерегульованому
перехресті по вул. Космічній, не надала
дорогу Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2,
який рухався по головній дорозі,
сталося зіткнення , після чого останній
зіткнувся з автомобілем Mitsubishi Outlander,
державний номер НОМЕР_3, під керування
позивача ОСОБА_1 Дорожньо-транспортною
пригодою спричинено пошкодження
транспортних засобів та автомобілям
завдана матеріальна шкода.

Відповідно до постанови Дзержинського
районного суду м. Харкова від 25 січня 2013
року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні
порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
про адміністративне правопорушення та
призначено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу на користь держави у
розмірі 340 грн. (а.с. 16).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку - ч. 2 ст. 1187 ЦК
України.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній зв'язок та є вина
зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ст.12.1. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004р. №1961-IV із змінами,
розмір франшизи при відшкодуванні
шкоди, заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно з п.36.6. ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Так, визнання відповідачем обставин
про несплату позивачу франшизи у
розмірі 1000 грн. не підлягають
доказуванню.

З копії акту виконаних робіт № 182762 від
03.01.2013 р. ТОВ «Техно-Арт» виконано
роботи автомобіля Mitsubishi Outlander,
державний номер НОМЕР_3 на суму 380 грн.
(а.с. 18). З чеку № 262 вбачається, що сума у
розмірі 380 грн. сплачена (а.с. 19).

Таким чином, суд стягує з відповідача
на користь позивача франшизу у розмірі
1000 грн. та вартість виконаних робіт ТОВ
«Техно-Арт» у розмірі 383 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч. 2 цієї статті.

При визначенні розміру моральної
шкоди, спричиненої позивачу, суд
виходить із характеру правопорушення,
необережної форми вини, глибини
страждань позивача, тривалість часу
відчуття моральних страждань,
розумності і справедливості та
майнового стану відповідача, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 1
000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, суд стягує з відповідача
на користь позивача судовий збір у
розмірі 229 грн. 41 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України,
ст.ст. 1167, 1187, 1188 ЦК України, п.36.6. ст. 36,
ст. 21 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 1 380 грн. 00
коп., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00
коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 41
коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду у 10
денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя- Д.М.Цвіра