Справа № 147/997/14-ц
Провадження № 2/147/345/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року Тростянецький
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина
І.А.,

за участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Тростянець Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки і піклування Тростянецької РДА
Вінницької області про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон дитини та
на оформлення і видачу проїзних
документів без згоди та супроводу
батька,-

В С Т А Н О В И В:

30.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
даним позовом, в якому зазначила, що з
04.04.2004 року по 03.06.2009 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2, в період шлюбу у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу дитина проживає з
матір`ю та знаходиться на її повному
утриманні, вона належним чином
піклується про задовільний стан його
здоров'я, фізичний та духовний
розвиток. Батько дитини проживає
окремо, належної участі у вихованні,
розвитку та утриманні дитини не
приймає. Позивачка бажає вивести
дитину за кордон для відпочинку та
оздоровлення, однак відповідач
безпідставно чинить перешкоди у
здійсненні заходів, спрямованих на
покращення здоров`я сина, його
фізичний, духовний та моральний
розвиток, та відмовляється надати
дозвіл на виїзд малолітньої дитини за
кордон для відпочинку та оздоровлення
без жодних вагомих аргументів. В
зв`язку з цим, позивачка просила надати
дозвіл на тимчасовий виїзд за межі
України до країн ближнього чи
дальнього зарубіжжя дитини та на
оформлення і видачу проїзних
документів без згоди та супроводу
батька.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
свої позовні вимоги підтримала
повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позоні вимоги визнав, не заперечував
проти виїзду дитини за межі України.

Представник третьої особи - органу
опіки і піклування Тростянецької РДА
Вінницької області Лук`янова Т.В., в
судовому позовні вимоги ОСОБА_1
підтримала в повному обсязі, не
заперечувала проти задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи та усі зібрані по справі докази,
давши їм оцінку в сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2009 року шлюб
між сторонами розірвано, про що в книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 39 (а.с.5);
від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3, про що в книзі
реєстрації народжень зроблено
відповідний актовий запис № 2, де
батьками записані: батько - ОСОБА_2, мати
- ОСОБА_1, яка після розірвання шлюбу
змінила прізвище на ОСОБА_1(а.с.7).

Згідно довідки №327 від 30.07.2014 року
виданої виконкомом Глибочанської
сільської ради Тростянецького району
Вінницької області дитина ОСОБА_3
проживає з матір`ю ОСОБА_1 та
знаходиться на її повному
утриманні(а.с.8).

Крім того, судом встановлено, що батько
ОСОБА_2 за останні роки не піклувався
про сина, не надавав матеріальної
допомоги, що підтверджено розрахунком
заборгованості по сплаті аліментів
станом на 15.07.2014 року(а.с.10), та довідкою
виданою Великостратіївською середньою
загальноосвітньою школою І-ІІст. (а.с.11).

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або у супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» № 3857-XII від 21
січня 1994 року: «За відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду. Проїзний документ дитини
видається органами внутрішніх справ за
місцем проживання. Проїзний документ
на дитину оформляється терміном на три
роки або до досягнення нею 18-річного
віку.»

В силу п.п. 17, 18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31 березня 1995 року, з наступними
змінами і доповненнями: Відомості про
дітей, які їдуть за кордон разом з
батьками (законними представниками),
вписуються в паспорти батьків чи
одного з батьків (законних
представників) на підставі заяви
громадянина, у чий паспорт вписуються
діти. У разі потреби самостійного
виїзду дитини, яка постійно проживає в
Україні, за кордон оформляється
проїзний документ, а у випадках,
передбачених пунктом 4 цих Правил, -
паспорт. Оформлення паспорта /
проїзного документа здійснюється на
підставі заяви батьків (законних
представників батьків чи дітей), а у
разі, коли батьки не перебувають у
шлюбі між собою, - того з них, з ким
проживає дитина, справжність підпису
яких засвідчено нотаріально. За
наявності заперечень одного з батьків
документ може бути оформлено на
підставі рішення суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2010 року № 724
(пункти 3,4), передбачають, що виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, здійснюється за згодою
обох батьків (усиновлювачів) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску. Згода другого з
батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради Української
РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8
ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких
питань щодо дітей суд повинен виходити
з якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

На підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
охорону дитинства", кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

У преамбулі до Конвенції ООН про права
дитини зазначено, що дитині для повного
та гармонійного розвитку необхідно
зростати в сімейному оточенні. Згідно
зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони
дбають про те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч
їхньому бажанню, за винятком випадків,
коли компетентні органи за судовим
рішенням визначають відповідно до
застосовного закону і процедур, що таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини. При цьому, всім заінтересованим
сторонам надається можливість брати
участь у вирішенні такого питання та
викладати свою позицію.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
охорону дитинства», батьки, інші члени
сім'ї та родичі, зокрема ті, які
проживають у різних державах, не
повинні перешкоджати одне одному
реалізувати право дитини на контакт з
ними.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не займається
вихованням дитини, не забезпечує її
матеріально, а у позивачки є умови для
її належного розвитку та виховання,
враховуючи інтереси малолітньої
дитини, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 16 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 4 ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. ст. 150 -153
СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 -215
ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл матері ОСОБА_1 на
оформлення та видачу проїзних
документів дитини для тимчасового
виїзду за межі України і в`їзду на
Україну на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1 у
супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
без згоди та супроводу батька дитини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого
АДРЕСА_2, терміном на три роки.

Надати дозвіл на щорічні тимчасові
виїзди за межі України неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1 у
супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
без згоди та супроводу батька дитини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого
АДРЕСА_2, терміном на три роки.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя :