Справа № 638/187/14-ц
Провадження № 2/638/1593/14
18 липня 2014 року Дзержинський
районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого: судді
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Дзержинського районного суду м.
Харкова із позовом до відповідача, у
якому просить суд стягнути із
відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої дитини, а також
повнолітньої дитини, яка продовжує
Свою заяву позивач вмотивовує тим, що
21.10.2009 року Дзержинським відділом РАЦС
ХМУЮ шлюб між сторонами було
розірвано, від шлюбу сторони мають
спільних дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який продовжує навчання, а також
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Утримання спільних дітей потребує
значних коштів, однак відповідач не
надає допомоги сім'ї.
У судове засідання сторони не
з'явились, повідомлені належним чином.
Позивачем подано заяву про розгляду
справи у її відсутність, в якій вона
вказує, що не заперечує проти ухвалення
заочного рішення. Про причини неявки
відповідача суд не повідомлений. За
таких обставин, на думку суду, є
підстави для ухвалення заочного
рішення.

Відповідно до вимог статей 180, 182, 183, 184,
191 СК України, батьки зобов'язанні
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Крім того, статтею 199 СК України
закріплено обов'язок батьків
утримувати дитину після досягнення нею
повноліття у разі продовження її
навчання - до закінчення такого
навчання або до досягнення дитиною 23
років. Право на звернення до суду в
такому разі надається тому з батьків, з
ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів, суд
враховує стан здоров'я дитини та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки і
сина, інші обставини, що мають істотне
значення.

Як вказує позивач, діти проживають
разом з нею і, як зазначає остання,
відповідач ухиляється від утримання
дитини, матеріальної допомоги в
добровільному порядку не надає.

Відповідно до положень Постанови №3
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
батьки зобов'язані утримувати своїх
дітей незалежно від того, перебувають
вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними та чи є
в них кошти, достатні для надання
утримання, а лише враховуються судом
при визначенні розміру стягуваних
аліментів.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
коштів, що стягуються як аліменти,
прагне не до зрівняння матеріального
становища платника й одержувача
аліментів, а до того, щоб одержувач
аліментів у разі їх сплати перестав
бути таким, що потребує матеріальної
допомоги. Окрім того, розмір
призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Пунктом 17 даної Постанови, встановлено,
що максимальний розмір відрахувань на
сплату аліментів не може перевищувати
50 відсотків доходів платника, таке
повністю кореспондується з частиною 4
статтею 70 Закону України «Про
виконавче провадження».

В той же час розмір аліментів на одну
дитину за жодних обставин не може бути
меншим ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»
визначений чіткий перелік доходів
платника, які враховуються при
визначенні розміру аліментів, зокрема
враховується основна заробітна плата
за посадовим окладом.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст.10 ЦПК, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач надав суду належні та
допустимі докази, довів суду їх
переконливість, а також довів
обставини, на які посилався як на
підставу своїх вимог. Відповідачем
доводів позивача не спростовано.

Вiдповiдно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтуєтъся на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослiдженнi наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність i взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те,
що відповідач не виконує покладеного
на нього законом обов'язку щодо
утримання неповнолітньої дитини, а
також враховуючи передбачені законом
обставини, суд вважає правильним позов
задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дитини, яка після досягнення
повноліття продовжує навчання - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року і
до закінчення дитиною навчання, але не
більше, ніж до досягнення дитиною
23-річного віку, тобто до 14.01.2029 року, а
також стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог пункту 1
частини 1 статті 367 ЦПК України суд
вважає за необхідне допустити негайне
виконання рішення у межах суми платежу
за один місяць.

Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою №3 Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», Постановою
Кабінету Міністрів України від 26
лютого 1993 року «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»,
статтями 10, 11, 60, 88, 174, 213-215, 224-226, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, на підставі статей 76, 180, 182, 184,
191, 199 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН та
паспортні дані не відомі) на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН та
паспортні дані не відомі) на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини,
яка після досягнення повноліття
продовжує навчання - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року і
до закінчення дитиною навчання, але не
більше, ніж до досягнення дитиною
23-річного віку, тобто до 14.01.2029 року.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 214
грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається суду
апеляційної інстанції через
Дзержинський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуто
за заявою відповідача, яка подається
ним у 10-денний строк з моменту
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: