Справа № 357/9165/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що з 23.11.1991 року
перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, від спільного
проживання неповнолітніх дітей не
мають, останнім часом між ними почали
виникати сварки, непорозуміння, які
призвели до того, що вона втратила до
відповідача почуття та повагу, не бажає
перебувати з ним в шлюбі, примирення
між ними неможливе, а тому вона просить
суд шлюб між ними розірвати.

В судове засідання позивач не
з»явилася, надала письмову заяву щодо
розгляду справи без її участі, в якій
вказала на те, що позов підтримує в
повному обсязі.

Відповідач позов визнав, щодо
розірвання шлюбу не заперечує, пояснив,
що позивач на даний час фактично
проживає з іншим чоловіком, а тому
підстави для збереження їхнього шлюбу
відсутні.

За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони по
справі з 23.11.1991 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі, від якого
неповнолітніх дітей не мають, що
стверджується копією свідоцтва про
шлюб, поясненнями відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування до припинення
шлюбних відносин чи до їх збереження є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда чи інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами
дійсно відсутнє взаєморозуміння,
наміру зберігати сім'ю вони не мають.

Враховуючи те, що збереження шлюбу
можливе тільки на почуттях взаємної
любові та поваги, взаєморозуміння та
взаємодопомоги, що є морально-правовою
основою шлюбу, при наявності бажання
обох сторін, суд вважає за можливе шлюб
між сторонами розірвати, оскільки за
таких обставин подальше збереження
шлюбу суперечило б інтересам обох
сторін, які не бажаєють поновлювати
шлюбні стосунки.

Відповідно до ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач, яка змінювала прізвище при
реєстрації шлюбу, бажає залишити
прізвище -ОСОБА_2, на що вона вказала в
поданій до суду заяві.

Згідно Закону України «Про судовий
збір» при зверненні до суду позивачкою
сплачено 243 грн.60 коп. судового збору,
але ці витрати вона залишає за собою.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 СК
України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 174,
212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 листопада 1991 року у
відділі ЗАГС Білоцерківського
міськвиконкому Київської області,
актовий запис № 1919, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко