УХВАЛА

іменем україни

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік
О.М.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Касьяна О.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» про
відшкодування майнової шкоди, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» (далі - ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус») про відшкодування майнової
шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 лютого 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2014 року, позовну
заяву залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить зазначені судові
ухвали скасувати, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права, справу передати до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, залишаючи
позовну заяву без розгляду, виходив із
того, що після повернення цієї справи з
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвалою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014
року її було призначено до розгляду на
04 лютого 2014 року, але, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
судового засідання, позивач у судове
засідання 04 лютого 2014 року та 20 лютого
2014 року не з'явився, надавши 19 лютого 2014
року суду заяву про відкладення
слухання справи у зв'язку із зайнятістю
його представника в іншій справі, при
тому, що справа розглядається тривалий
час і відкладалася неодноразово саме з
причин неявки представника позивача.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 грудня 2013 року
ухвалені у справі судові рішення були
скасовані, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Після повернення справи з Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвалою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014
року справу призначено до розгляду на 04
лютого 2014 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

На а. с. 68, т. 2 міститься повістка від 17
січня 2014 року про виклик ПАТ КБ
«ПриватБанк» до суду на 04 лютого 2014
року, яку представник банку отримав 24
січня 2014 року (а. с. 73, т. 2).

На а. с. 69 наявна довідка за підписом
секретаря судового засідання про те, що
04 лютого 2014 року фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Разом із тим поряд із повістками від 04
лютого 2014 року про виклик в судове
засідання на 20 лютого 2014 року на а. с. 74
наявна складена відповідно до вимог ст.
191 ЦПК України письмова розписка
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про
отримання повістки, що міститься на а.
с. 71.

19 лютого 2014 року представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» Іванова С.О. подала до
суду клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку із зайнятістю
в інших судових засіданнях, на
підтвердження чого додала ухвалу
Господарського суду Херсонської
області від 30 січня 2014 року, якою судове
засідання призначено на 20 лютого 2014
року на 11 год.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції не врахував, що
позивач звернувся до суду з позовом у
липні 2012 року, безперечних доказів
неявки представника позивача в судове
засідання, що було призначене на 04
лютого 2014 року, матеріли справи не
містять, а в судові засідання, що
призначались на 04 та 20 лютого 2014 року,
не з'явились і відповідачі. При цьому на
а. с. 74 міститься клопотання про
відкладення розгляду справи,
призначеного на 04 лютого, від
відповідача ОСОБА_5, в якому останній
клопочеться про відкладення на
березень 2014 року, а на а. с. 77 містися
телеграма від 03 лютого 2014 року
відповідача ОСОБА_4 про неможливість
прибути в судове засідання у зв'язку з
погодними умовами.

Так само клопотання про відкладення
розгляду справи, що був призначений на
20 лютого 2014 року, надійшли від
відповідача ОСОБА_5 (а. с. 85) та від
відповідача ОСОБА_4 (а. с. 80).

Під час першого судового розгляду
судові засідання неодноразово
відкладались за клопотанням
відповідачів, проте в справі наявні
письмові заперечення, судом
заслуховувались пояснення сторін та
з'ясовувались обставини в справі.

За наявності вказаних обставин суд
першої інстанції не визначився щодо
можливості розгляду справи за
відсутності сторін з урахуванням їхніх
пояснень та на підставі всіх
матеріалів справи, які перебували на
розгляді суду. Всупереч вимогам ст. 10
ЦПК України суд не сприяв всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи,
можливості розгляду справи за
відсутності представника позивача не
з'ясував та, маючи процесуальну
можливість в межах двомісячного
строку, визначеного ЦПК України (що
спливав 17 березня 2014 року) на вирішення
спору відкласти розгляд справи,
висновку про залишення позову без
розгляду дійшов передчасно.

Оскільки допущені судами порушення
норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи, ухвали
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з передачею
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31
березня 2014 року скасувати, справу
передати до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: Є.П.
Євграфова

В.І.
Журавель

Ю.Г.
Іваненко

О.П. Касьян