Справа № 610/2072/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

при секретарі - Кравцової-Єріної Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, в якому просить розірвати
шлюб, укладений 31.08.2001 року із ОСОБА_2,
посилаючись на формальний характер
сімейних відносин.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що подружнє життя з
відповідачем не склалося, вони
втратили любов та повагу один до
одного. Шлюбно - сімейні відносини між
ними припинені в 2013 році, спільне
господарство не ведеться. Спору про
поділ майна немає.

В судове засідання сторони не
з'явилися, надали заяви, в яких позивач
підтримав позовні вимоги, а відповідач
позовні вимоги визнала, просили
розглянути справу без їх участі.

Суд вважає можливим ухвалити
рішення за відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 31 серпня 2001 року. (а.с. 4 ).

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 5)

Позивач у позові посилається на
те, що за час спільного проживання
подружжя не створило міцної і дружної
сім'ї, між ними склалися неприязні
відносини, що призвели до втрати
почуттів любові та поваги один до
одного. Шлюбно - сімейні відносини між
сторонами припинені. Спору про поділ
майна немає.

Засади шлюбу, особисті немайнові та
майнові права і обов'язки подружжя,
підстави виникнення, зміст особистих
немайнових і майнових прав та
обов'язків батьків та дітей
визначаються Сімейним кодексом
України ( далі СК України ).

Відповідно до ст. 18 СК України кожен
учасник сімейних відносин, який досяг
чотирнадцяти років, має право на
безпосереднє звернення до суду за
захистом свого права або інтересу.

Суд застосовує способи захисту, які
встановлені законом або домовленістю
(договором ) сторін.

Статтею 51 Конституції України
передбачено, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з
подружжя має рівні права та обов'язки.

Зазначене конституційне положення
знайшло своє закріплення у ст. 21 СК
України, відповідно до якої, шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. ( ст. 55
СК України )

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом. ( ст. 56 СК України )

Відповідно до ст. 110 СК України кожен із
подружжя має право на пред'явлення
позову про розірвання шлюбу, тобто про
припинення шлюбних відносин.

При цьому подальше збереження шлюбу
можливе лише на паритетних засадах - на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є морально-правовою основою
шлюбу.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" від 21.12.2007 N 11 рішення про
розірвання шлюбу суд приймає, якщо його
подальше збереження є неможливим,
суперечить інтересам одного з подружжя
чи їхніх дітей, є неможливість чи
небажання дружини і (або) чоловіка
проживати спільно.

Судом встановлено, що
шлюбно-сімейні відносини між подружжям
ОСОБА_1 фактично вже вичерпалися.
Позивач не має наміру відновлювати
сімейні стосунки із відповідачем та
категорично проти подальшого
збереження сім'ї.

Оцінюючи викладене, суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливе,
оскільки суперечить інтересам сторін,
сторони не бажають спільно проживати.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 51 Конституції України,
ст.ст. 11, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 18, 21,
24, 55,56,110-112 СК України, п. 12 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N
11, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 31
серпня 2001 року в м.Харків відділом РАГС
Московського РУЮ, актовий запис № 944,
розірвати.

Відповідачу залишити прізвище
"ОСОБА_1".

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійський районний суд
Харківської області протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ