Справа № 545/1269/14-ц
Провадження № 2/545/824/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2014 р. Полтавський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Ковалівська
сільська рада Полтавського району
Полтавської області, Полтавська
районна державна нотаріальна контора
про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту недійсним, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 Після її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 Полтавською
районною державною нотаріальною
конторою заведена спадкова справа за
заявою спадкоємців ОСОБА_6 сина
спадкодавця та ОСОБА_1, дочки
спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер,
не оформивши спадщину після смерті
матері. Спадкоємцями на його майно за
законом є дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та
дочка ОСОБА_1 Остання прийняла спадщину
після смерті батька і в 2013 році
звернулась до Полтавського районного
суду з позовною заявою про визнання за
нею права власності на спадкове майно.
Під час судового розгляду справи
ОСОБА_2 надала суду дублікат заповіту
від 28 березня 2000 року ОСОБА_7, яким мати
заповідала їй все своє майно. Вказаний
заповіт був посвідчений Ковалівською
сільською радою Полтавського району 28
березня 2000 року. Однак, у передбаченому
законом порядку зареєстрований не був.
Полтавською районної державної
нотаріальною конторою сформована
інформаційна довідка зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори),
згідно якої вказаний вище заповіт від 28
березня 2000 року був зареєстрований в
реєстрі 03 травня 2007 року, тобто через 2,4
роки після смерті заповідача.

Також вказала, що Інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(заповітів/спадкових договорів) №36892550
від 17 березня 2014 року, що сформована
Полтавською районної державною
нотаріальною конторою
підтверджується, що виданий
Ковалівською сільською радою
Полтавського району 29 червня 2013 року
дублікат заповіту ОСОБА_5 від 28 лютого
2000 року зареєстрований не був і тому
також є недійсним.

Враховуючи вказане, просила визнати
недійсним заповіт ОСОБА_5, що
посвідчений Ковалівською сільською
радою Полтавського району 28 березня 2000
року; визнати недійсним дублікат
заповіту від 28 березня 2000 року ОСОБА_5
виданий Ковалівською сільською радою
Полтавського району 29 червня 2013 року.

В клопотанні, направленому до суду
просила поновити строк позовної
давності, пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримала, дала
пояснення аналогічні викладеному в
позовній заяві.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_8 вважала, що оскільки заповіт
ОСОБА_5, що посвідчений Ковалівською
сільською радою Полтавського району 28
березня 2000 року не був у встановлені
строки зареєстрований у Спадковому
реєстрі, його слід визнати недійсним,
також вважала, що дублікат вказаного
заповіту, виданий Ковалівською
сільською радою Полтавського району
Полтавської області 29 червня 2013 року.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_9 позов вважає таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки згідно
п.1.1. Положення про Спадковий реєстр,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 17 жовтня 2000 року
№51/5 і зареєстрованого в міністерстві
юстиції України 07 квітня 2005 року за
№373/10653, це Положення розроблено з метою
захисту майнових прав та інтересів
фізичних та юридичних осіб, створення
єдиної системи обліку заповітів та
установлює порядок ведення та
користування Спадковим реєстром.

Таким чином останній створено з метою
створення єдиної системи обліку
заповітів і той факт, що заповіт чи
дублікат заповіту не зареєстрований в
єдиному реєстрі заповітів сам по собі
не є підставою з точки зору закону для
вирішення питання про дійсність
заповіту чи його дублікату.

Крім того, зазначила, що позивачем
оскаржується заповіт від 28 березня 2000
року, посвідчений у спадковому реєстрі
03 травня 2007 року, при цьому даний позов
подано до суду у квітні 2012 року, тобто з
пропуском трирічного строку позовної
давності.

Представник відповідача ОСОБА_10 також
вважала, що позов не підлягає
задоволенню з наведених вище підстав.

Представник третьої особи
Ковалівської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області ОСОБА_11 вважала, що позов не
підлягає задоволенню

Представник третьої особи Полтавської
районної державної нотаріальної
контори направила до суду заяву про
розгляд справи без її участі.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Так, судом встановлено та визнано
сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_5. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
Полтавською районною державною
нотаріальною конторою заведена
спадкова справа за заявою спадкоємців
ОСОБА_6 - сина спадкодавця та ОСОБА_1,
дочки спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6
помер, не оформивши спадщину після
смерті матері. Спадкоємцями на його
майно за законом є дружина ОСОБА_3, син
ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 Остання
прийняла спадщину після смерті батька
і в 2013 році звернулась до Полтавського
районного суду з позовною заявою про
визнання за нею права власності на
спадкове майно. Під час судового
розгляду справи ОСОБА_2 надала суду
дублікат заповіту від 28 березня 2000 року
ОСОБА_7, яким остання заповідала їй все
своє майно.

Вказаний заповіт був посвідчений
Ковалівською сільською радою
Полтавського району 28 березня 2000 року
(а.с.9).

Державна реєстрація заповітів
врегульована Конвенцією про
запровадження системи реєстрації
заповітів, що ратифікована Законом
України №2490-6 від 10 липня 2010 року,
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 травня 2011 року №491 «Про
затвердження порядку державної
реєстрації заповітів і спадкових
договорів у Спадковому реєстрі»,
постановою Міністерства юстиції
України від 17 жовтня 2000 року №51/5.

Відповідно до наказу Міністерства
юстиції України реєстрація заповіту
здійснюється на підставі заяви
посадової особи або заповідача.

Відповідно до п.2.4 Наказу Міністерства
юстиції України №51/5 від 17 жовтня 2000
року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 жовтня 2000 року за
№714/1935, що діяв на час відкриття
спадщини, посадові особи органів
місцевого самоврядування, здійснюють
унесення відомостей до Спадкового
реєстру шляхом подання державному
підприємству «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України чи його
регіональним філіям заяв
установленого зразка.

Згідно п.2.6 Наказу заяву про реєстрацію
заповіту, посвідченого посадовими,
службовими особами, може бути надано
реєстратору безпосередньо
заповідачем.

Наказом №51/5 Міністерства юстиції
України встановлені конкретні строки
вчинення таких дій. Так, згідно п.6 всі
заповіти, складені та посвідчені,
змінені у встановленому
законодавством порядку, заведені
спадкові справи та видані свідоцтва
про право на спадщину до 01 грудня 2000
року підлягають обов'язковій
реєстрації в спадковому реєстрі в
строк до 01 травня 2005 року.

Заповіт ОСОБА_5 від 28 березня 2000 року в
Єдиний реєстр заповітів та спадкових
прав внесений не був, що
підтверджується тим, що у
відповідності до п.7 постанови
Міністерства юстиції України №51/5 від 17
жовтня 2000 року державним нотаріусом
Державної нотаріальної контори
Полтавського району при реєстрації
спадкової справи був сформований витяг
про наявність (відсутність) заповіту.
Відповідно до Витягу зі Спадкового
реєстру №690863 від ІНФОРМАЦІЯ_2 у
Спадковому реєстрі інформація щодо
зареєстрованих заповітів відсутня.

17 березня 2014 року Полтавською районної
державної нотаріальною конторою
сформована інформаційна довідка зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори), згідно якої вказаний вище
заповіт від 28 березня 2000 року був
зареєстрований в реєстрі 03 травня 2007
року.

29 червня 2013 року секретарем
Ковалівської сільської ради
Полтавського району виданий дублікат
заповіту ОСОБА_5 від 28 лютого 2000 року
(а.с.10).

Про наявність вказаного заповіту та
його дублікату ОСОБА_1 стало відомо в
іншому судовому засіданні при розгляді
Полтавським районним судом
Полтавської області іншої цивільної
справи №545/3589/13-ц, провадження №2/545/1593/13,
а тому суд вважає, що ОСОБА_1 з
об'єктивних причин, що не залежали від
її волі пропустила процесуальний строк
звернення до суду з даною позовною
заявою, а тому позивачу слід поновити
строк для звернення до суду.

Правовідносини, які розглядаються
судом врегульовані нормами ЦК України
в редакції, що діяла на момент
виникнення даних правовідносин,
Законом України «Про нотаріат» в
редакції, що діяла на момент виникнення
даних правовідносин (28 квітня 1998 року)
та Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад, затвердженою
наказом Міністерства юстиції України
від 25 серпня 1994 року, в редакції що
діяла на час виникнення даних
правовідносин (10 червня 1999 року).

Згідно ст.37 Закону України «Про
нотаріат» від 02 вересня 1993 року і
статтями 38, 42, 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від
21 травня 1997 року (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
в населених пунктах, де немає
нотаріусів, повноваження посвідчувати
заповіти належать посадовим особам
виконавчих органів сільських,
селищних, міських (міст обласного
значення) рад, на яких такий обов'язок
покладено даним виконавчим органом або
сільським, селищним, міським головою, а
також цьому голові.

Згідно ст.541 ЦК України (в редакції 1963
року) заповіт повинен бути укладений у
письмовій формі з зазначенням місця і
часу його укладення, підписаний
особисто заповідачем і нотаріально
посвідчений. Таке ж положення
передбачено п.33 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських Рад
народних депутатів України від 25
серпня 1994 року.

Станом на 28 березня 2000 року
законодавчими актами не передбачалась
реєстрація в спадковому реєстрі, така
форма набула чинності 01 грудня 2000 року,
тому заповіт не був зареєстрований в
Спадковому реєстрі, а лише був
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за номером 34.

Відповідно до ст.541 ЦК України (в
редакції 1963 року) вимоги до складеного
заповіту дотримані, а саме він
складений у письмовій формі, особисто
підписаний заповідачем, заповіт
посвідчений особою, яка мала на це
повноваження.

При посвідченні заповіту
уповноваженою особою перевірена
дієздатність ОСОБА_5 про що зазначено в
заповіті.

Згідно п.1.1. Положення про Спадковий
реєстр, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 17
жовтня 2000 року №51/5 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07 квітня
2005 року за №373/10653, це Положення
розроблено з метою захисту майнових
прав та інтересів фізичних та
юридичних осіб, створення єдиної
системи обліку заповітів та установлює
порядок ведення та користування
Спадковим реєстром.

Таким чином останній створено з метою
створення єдиної системи обліку
заповітів і той факт, що заповіт чи
дублікат заповіту не зареєстрований в
єдиному реєстрі заповітів сам по собі
не є підставою з точки зору закону для
вирішення питання про дійсність
заповіту чи його дублікату.

Відомості про спірний заповіт на
даний час внесені до Спадкового
реєстру, а тому відсутні правові
підстави для визнання заповіту
недійсним.

Оскільки заповіт ОСОБА_5 від 28 березня
2000 року нею не змінений, не скасований,
рішення суду про визнання заповіту
недійсним відсутнє, він є дійсним, не
зважаючи на те, що він не був внесений
до Єдиного реєстру заповітів.

Зважаючи на викладене, суд
вважає за необхідне відмовити позивачу
в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати суд розподіляє у
відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.7, 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.534, 541 ЦК України в
редакції 1963 року, ст.1247 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк
позовної давності на звернення до суду.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Ковалівська сільська рада
Полтавського району Полтавської
області, Полтавська районна державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення, а у разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков