Справа № 215/4836/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014 року Тернівський
районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді
- Камбул М.А.

при секретарі
- Махоня Н.Ю.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею
права власності на житловий будинок
«А-1», загальною площею 30,5 кв.м.,
житловою площею 17,8 кв.м., житловий
будинок «Г-1», загальною площею 38,0 кв.м.,
житловою площею 13,0 кв.м., з надвірними
спорудами: сарай «Б», вбиральня «В»,
водоколонка «І», забор «н1», ворота «н2»,
що розташований на земельній ділянці
площею 789 кв.м. по АДРЕСА_1.

В обґрунтування вказує, що з
01.02.1975 року вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

11.03.1977 року, вона - ОСОБА_1 за свої
власні кошти, які були надбані нею до
реєстрації шлюбу, придбала житловий
будинок АДРЕСА_1, житловою площею 17,80
кв.м., з надвірними спорудами, що
розташований на земельній ділянці
площею 789 кв.м., де вони мешкали сім'єю до
1993 року.

У 1993 році відповідач пішов із
сім'ї, оскільки зустрів іншу жінку та у
2000 році знявся з реєстрації, спільно
нажите майно, він залишив їй.

Бажаючи поліпшити свої житлові
умови, вона на тій же земельній ділянці
побудувала житловий будинок «Г-1», який
був зданий в експлуатацію 24.11.1999 року,
та отримано нею свідоцтво про право
власності на вказаний житловий
будинок.

Будівництво житлового будинку
вона проводила за власні кошти,
оскільки вони з відповідачем вже не
мешкали разом, відповідач надав їй
розписку, в якій зазначив, що визнає, що
кошти витрачені нею на придбання
будинку «А-1» по АДРЕСА_1 належали
особисто їй, також визнає, що будинок
«Г-1» побудований нею особисто за її
власні кошти.

Оскільки відповідач протягом
трьох років після розірвання шлюбу не
звернувся до суду з позовом про поділ
майна подружжя, тобто пропустив строк
позовної давності, крім того складаючи
розписку визнав, що йому відомо про
купівлю та будівництво будинку за її
власні кошти, тому просить визнати
майно набуте нею під час перебування у
шлюбі з ОСОБА_2 визнати її особистою
власністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, надала до суду
заяву про розгляд справи в свою
відсутність та про підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_2 про місце, день та
час розгляду справи повідомлений на
підставі ч.3 ст.76 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд
вважає, що в порядку заочного
провадження, позов слід задовольнити з
наступних підстав.

Судом встановлено копією договору
купівлі-продажу від 11.03.1977 року та
копією свідоцтва про право власності
від 24.11.1999 року, а.с.9-10,13, що позивачу
належить житловий будинок «А-1»,
загальною площею 30,5 кв.м., житловою
площею 17,8 кв.м., житловий будинок «Г-1»,
загальною площею 38,0 кв.м., житловою
площею 13,0 кв.м., з надвірними спорудами:
сарай «Б», вбиральня «В», водоколонка
«І», забор «н1», ворота «н2», що
розташований на земельній ділянці
площею 789 кв.м. по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про кладення шлюбу,
а.с.8, сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 01.01.1975 року.

Згідно рішення Тернівського районного
суду від 23.09.2003 року, а.с.18, шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно копії домової книги, а.с.20-23,
відповідач був зареєстрований у
спірному домоволодінні з 1975 р. по 2000
рік.

ОСОБА_2 в розписці від 25.05.2000р., а.с.20,
зазначив, що будинок «А-1» його дружина
ОСОБА_1 придбала за власні кошти, а
будинок «Г-1» будувала самотужки, також
за особисті кошти. Кошти на будівництво
домоволодіння він не давав.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю
України,( в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
майно, нажите подружжям за час шлюбу,
є його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Згідно ст.. 57 ч.1 п.3 СК України, особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Згідно ст. 72 ч.2 СК України - до вимоги
про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Оскільки позивач ОСОБА_1 придбала за
власні кошти житловий будинок «А-1», з
господарчими спорудами, а житловий
будинок «Г-1» побудувала за власні
кошти, що визнано відповідачем ОСОБА_2
згідно розписки від 25.05.2000 р., суд вважає
можливим визнати житловий будинок
«А-1», загальною площею 30,5 кв.м.,
житловою площею 17,8 кв.м., житловий
будинок «Г-1», загальною площею 38,0 кв.м.,
житловою площею 13,0 кв.м., з надвірними
спорудами: сарай «Б», вбиральня «В»,
водоколонка «І», забор «н1», ворота «н2»,
що розташовані на земельній ділянці
площею 789 кв.м. по АДРЕСА_1, особистою
приватною власністю ОСОБА_1.

На підставі ст.ст. 57, 72 СК України,
керуючись ст.10, 27, 31,60, 212-215 , 224, 225 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, визнати житловий
будинок «А-1», загальною площею 30,5 кв.м.,
житловою площею 17,8 кв.м., житловий
будинок «Г-1», загальною площею 38,0 кв.м.,
житловою площею 13,0 кв.м., з надвірними
спорудами: сарай «Б», вбиральня «В»,
водоколонка «І», забор «н1», ворота «н2»,
що розташовані на земельній ділянці
площею 789 кв.м. по АДРЕСА_1, особистою
приватною власністю ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Відповідач має право на протязі
10 днів з дня отримання копії рішення,
подати до Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області заяву про перегляд заочного
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ: