Справа № 461/5398/13
Головуючий у 1 інстанції: Государський
Провадження № 22-ц/783/4052/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Брикайло М.В.,

за участі представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника позивача
ПАТ «Приватбанк» - Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 16 квітня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014 року позов
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість в розмірі 15435,96 грн.
Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та
постановити нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити. Вважає
рішення суду незаконним та
необґрунтованим, таким, що підлягає
скасуванню, оскільки висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, судом порушено норми
матеріального та процесуального права.
На підтвердження своїх позовних вимог
ПАТ КБ «Приватбанк» не надав суду
належних і допустимих доказів, якими
обґрунтовані позовні вимоги. Так, з
копії позовної заяви та заяви
відповідача на отримання кредиту
вбачається розбіжність щодо
обумовлених сторонами договору
кредиту відсотків. Так у позовній заяві
вказано 30 % річних, у заяві ж вказано про
25 %. Враховуючи вказане вважає, що
сторони не досягли згоди щодо усіх
істотних умов договору, що свідчить про
його не укладення. Також, зазначає, що
поданий позивачем розрахунок повністю
заперечив відповідач, оскільки для
здійснення такого потрібні спеціальні
знання та призначення судової
фінансово-кредитної експертизи.
Проведення експертизи стало
неможливим через ненадання позивачем
запитуваних експертом документів, а не
через несплату ними рахунку. Суд
безпідставно не застосував наслідки
ухилення від участі в експертизі,
передбачені ст. 146 ЦПК України. Також, у
матеріалах справи є ухвала суду про
залишення позовної заяви без руху і
надання строку для усунення недоліків,
які позивач не усунув у встановлений
строк, що є підставою для залишення
позову без розгляду.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, однак суд вважав за можливе
проводити розгляд справи у її
відсутності, враховуючи, що така особа
повідомлялась про час та місце
розгляду справи належним чином, причин
неявки не повідомила, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду
від неї не надходило, зважаючи на
вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України, а також те,
що її інтереси у судовому засіданні
захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги,
представника позивача в заперечення
скарги, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, суд
першої інстанції задовольняючи позов
ПАТ КБ «Приватбанк» виходив з того, що
відповідачем не виконано належним
чином зобов'язання за укладеним між нею
та позивачем кредитним договором від
25.03.2008 року, внаслідок чого виникла
відповідна заборгованість, що
стверджується представленими суду
письмовими доказами.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду обґрунтованими, такими, що
відповідають обставинам справи та
вимогам закону, доводи ж апеляційної
скарги - безпідставними.

Так, як вірно встановлено судом першої
інстанції та вбачається із матеріалів
справи (заява позичальника а.с. 10, умови
та правила надання банківських послуг
а.с. 11-12, копія паспорту відповідача а.с.
13) 25.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк»,
як кредитодавцем та відповідачем як
позичальником був укладений кредитний
договір шляхом приєднання (ч.1 ст. 634 ЦК
України). Такий договір не оспорений, не
визнаний недійсним та є чинним.
Відповідно до умов договору відповідач
отримала кредит у розмірі 7 тис. грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 30% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом із кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Згідно представленого розрахунку суми
заборгованості, відповідно до
вказаного договору, розмір такої
станом на 30.06.2011 року склала 15435,96 грн.,
що складається із: 6163,95 грн. -
заборгованість за кредитом; 6785,77 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 1275 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 711,24 грн. - штраф
(процентна складова).

Що стосується доводів скарги про
отримання відповідачем кредитних
коштів на умовах 25% річних за
користування кредитними коштами, то
такі спростовуються копією заяви
позичальника (а.с. 10) з якої вбачається,
що обумовлений сторонами процент за
користування кредитними коштами
складає 2,5 % на місяць, що відповідно
становить 30% річних, як вказано у
позовній заяві та встановлено судом
першої інстанції.

Щодо доводів про невірність
нарахування заборгованості необхідної
до сплати, то колегія суддів вважає
такі голослівними та жодним чином не
підтвердженими.

Так, відповідачем свого розрахунку
заборгованості на противагу
здійсненого Банком не представлено,
більше того відповідач (в особі
представника) під час розгляду справи у
суді взагалі заперечує факт укладення
кредитного договору між сторонами, що,
як вказувалось вище, спростовано
наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи скарги про не проведення
фінансово-кредитної експертизи через
непредставлення відповідних
документів позивачем, то такі знову ж
спростовані матеріалами справи,
зокрема, листом ЛНДІСЕ Волинське
відділення №147 від 17.02.2014 року з якого
вбачається, що матеріали справи без
проведення експертизи були повернуті
суду першої інстанції через не оплату
такої відповідачем за клопотанням якої
(в особі представника) така
призначалась. Вказане підтверджене і
ухвалою суду про відновлення
провадження у справі (а.с. 114). Крім
цього, факт неоплати вартості
експертизи підтвердив у судовому
засіданні і представник відповідача.

Решта доводів скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому рішення суду першої інстанції
слід залишити без змін, апеляційну
скаргу - відхилити.

Що стосується посилань суду першої
інстанції у описовій частині рішення
на те, що відповідач в попередньому
судовому засіданні надав пояснення про
те, що не заперечує проти задоволення
позову, то такі колегія вважає
помилковими, оскільки як вбачається із
матеріалів справи (ухвал судових
засідань, журналів судових засідань та
рішення суду (а.с. 82, 89, 100, 114, 121-122)
відповідач не була присутньою у
судових засіданнях під час розгляду
справи, однак такими, що не впливають по
суті на законність та обґрунтованість
рішення в цілому, а тому підлягають
виключенню із описової частини рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Виключити з описової частини рішення
посилання суду на те, що відповідач в
попередньому судовому засіданні надав
пояснення про те, що не заперечує проти
задоволення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник