Провадження № 2/641/2389/2014
Справа № 641/5141/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Богдан М.В.

за участю секретаря - Коваленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,
в якому просить стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість по
кредитному договору в розмірі 2877,68
гривень та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 08.07.2007 року між ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №001-20135-080707.

Відповідно до п.1.1. вищевказаного
договору, позивач зобов'язується
надати відповідачу кредит в сумі 2616,00
грн. на придбання певного майна/послуг
на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.3. Договору за
користування кредитом відповідач
сплачує кредитору проценти виходячи зі
ставки 12 % на рік. А також за ведення
кредитної справи відповідач сплачує
кредитору плату в розмірі 3,25 % на
місяць, згідно п. 2.5. Договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачу кредит в
сумі 2616,00 грн.

Однак відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконує, тому станом
на 10.03.2014 року порушила умови
кредитного договору і має прострочену
заборгованість, яка складається з:
заборгованість за сумою кредиту - 1987,15
грн.; заборгованість за відсотками - 89,55
грн.; заборгованість за комісіями - 800,98
грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, разом з позовом
подав до суду заяву, в якій підтримав
доводи позовної заяви та просив її
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, подала до суду заперечення
проти позову, в яких просила відмовити
в його задоволенні, посилаючись на те,
що позивач пропустив строк позовної
давності звернення до суду з
зазначеними позовними вимогами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності,
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
08.07.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№001-20135-080707.

Відповідно до п.1.1. вищевказаного
договору, позивач зобов'язується
надати відповідачу кредит в сумі 6750,00
грн. на придбання певного майна/послуг
на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.3. Договору за
користування кредитом відповідач
сплачує кредитору проценти виходячи зі
ставки 12 % на рік. А також за ведення
кредитної справи відповідач сплачує
кредитору плату в розмірі 3,25 % на
місяць, згідно п. 2.5. Договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачу кредит в
сумі 2616,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору,
моментом погашення кредиту вважається
день зарахування на відповідні рахунки
кредитора в повному обсязі: суми
кредиту, нарахованих процентів та його
користування, всіх інших плат,
передбачених цим договором, та
можливих штрафних санкцій за
невиконання або неналежне виконання
позичальником умов цього договору.

Як вбачається з довідки розрахунку
заборгованості та квитанції,
відповідачем останній платіж
здійснено 11.07.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

У заяві від 01.07.2014 року відповідач
просив застосувати позовну давність до
заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

З позовом про стягнення заборгованості
за кредитом, комісією ПАТ «Дельта банк»
звернувся поштою до суду 23.05.2014 року,
тобто після спливу строку позовної
давності (11.07.2011 року), встановленого ст.
257 ЦК України у три роки. З заявою про
поновлення строків позовної давності
позивач не звертався.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду
України у пункті 11 своєї постанови
від 18 грудня 2009 року 14 «Про судове
рішення у цивільній справі»
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо
про застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою
до ухвалення ним рішення, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Суд, оцінивши належність, допустимість
доказів в їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню у зв'язку з пропуском
позовної давності.

На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 74, 81, 88, 209, 212, 214,
215, 217 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: М. В. Богдан