АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1685/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
15 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцова В.
О.суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 15 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, третя особа: Служба у справах
дітей Городищенської
райдержадміністрації, орган опіки та
піклування Черкаської міської ради про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
осіб такими ,що втратили право
користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що
він ОСОБА_7 , перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 16
жовтня 1993 року по 18 жовтня 2007 року. Від
шлюбу у них є дочка ОСОБА_8, яка
ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина - ОСОБА_9.
Після розірвання шлюбу, відповідачі,
зібравши власні речі переїхали
проживати до своїх родичів за адресою:
АДРЕСА_2 де й продовжують проживати.
Проте, відповідачі є зареєстрованими у
квартирі позивача за адресою АДРЕСА_1.
Позивач є власником даної квартири, що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 21251756 від
12 грудня 2008 року. Факт реєстрації
відповідачів у квартирі що є власністю
позивача, підтверджується відповідною
довідкою виданою КП «Придніпровська
СУБ» від 25 травня 2013 року № 1427.
Згідно акту опитування сусідів від 27
травня 2013 року, посвідченого головою
комітету «Припортовий», відповідачі
починаючи з 2007 року в даній квартирі не
А тому, просив суд визнати ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_7 було
задоволено. Визнано ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 такими. Що втратили право на
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15 травня
2014 року скасувати і ухвалити нове. Яким
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника органу опіки та
піклування Черкаської міської ради
Постолик Т.А. про задоволення
апеляційної скарги, представника
позивача ОСОБА_11 про безпідставність
апеляційних вимог, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Місцевим судом було встановлено, що
ОСОБА_7 перебував в зареєстрованому
шлюбі з відповідачкою ОСОБА_6 з 16
жовтня 1993 року по 18 жовтня 2007 року. Від
шлюбу у них є дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Їхня донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3
народила сина ОСОБА_9, сьогодні він
проживає разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за
адресою : АДРЕСА_2.

Під час шлюбу, сторони проживали в
однокімнатній квартирі АДРЕСА_1, що є
власністю позивача. Даний факт
підтверджується ухвалою
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 23 листопада 2007 року та
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме за №21251756 від 12 грудня 2008 року.
Крім того, відповідачі є
зареєстрованими у вказаній квартирі,
даний факт підтверджується довідкою
виданою КП «Придніпровська СУБ» від 25
травня 2013 року № 1427.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 та
ОСОБА_8 переїхали проживати до матері
ОСОБА_6, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2 на даний час відповідачі
продовжують проживати за даною
адресою.

Як вбачається з акту від 27 травня 2013
року (а.с.11) складеного за участю
сусідів та посвідченого головою
комітету «Припортовий», відповідачі
починаючи з 2007 року і по даний час в
квартирі АДРЕСА_1 не проживають.

Даний факт також підтверджується
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 12 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та поділ майна подружжя

Згідно ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено, що
власникові належить право володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, що не
суперечать закону.

ОСОБА_7, як власник квартири бажає за
призначенням використовувати належне
йому майно, але реєстрація місця
проживання відповідачів у його
квартирі створює для нього перешкоди.

Стаття 383 ЦК України передбачено, що
власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач на даний час
має нову сім'ю, з якою він проживає у
своїй однокімнатній квартирі. В
розрахунках про надання послуг по
утриманню його квартири, які надають
йому комунальні служби, вказано
кількість мешканців - 4 особи, та
нараховують по своїм тарифам
відповідні розміри грошових коштів,
які позивач сплачує за надані йому
послуги. Оскільки відповідач
знаходиться в скрутному матеріальному
становищі, він не бажає оплачувати
комунальні платежі за відповідачів,
які ніяких коштів на утримання будинку
чи оплату комунальних послуг не
надають. Як власник квартири позивач
бажає за призначенням використовувати
належне йому майно.

Частиною 2 статті 405 ЦК України
встановлено те, що член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

З акту опитування сусідів від 27 травня
2013 року вбачається, що відповідачі
ОСОБА_6 не проживає з позивачем з 2007
року, а згідно листа за №170 від 07 червня
2013 року директора Городищенської
загальноосвітньої школи №3 відповідач
ОСОБА_8 навчалася у Городищенській ЗОШ
№3 з 2009 по 2012 роки, після чого
відповідно до довідки від 06 червня 2013
року за №01-080-287 остання навчалась у ДНЗ
«Професійно-технічне училище №14 м.
Городище з 2012 по 2014 роки.

У свою чергу, матеріалах справи
відсутні будь-які докази того, що
малолітній ОСОБА_9 з моменту реєстрації
(24 грудня 2012 року) фактично у квартирі
позивача проживав.

Ураховуючи те, що наведені докази
вказують на те, що відповідачі фактично
понад рік з позивачем, якому на праві
власності належить квартира за адресою
АДРЕСА_1, не проживали, а тому
відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України вони
втратили право на користування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його зміни чи скасування
не вбачається, а тому, відповідно до
положень ст. 308 ЦПК, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Служба у
справах дітей Городищенської
райдержадміністрації, орган опіки та
піклування Черкаської міської ради про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :