Справа № 571/1096/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд
Рівненської області, в складі: судді
одноособово Феха Т.С., при секретарі
Гордійчук Т.О., за участю представників
позивача (представників відповідача за
зустрічним позовом) ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника відповідача
(представника позивача за зустрічним
позовом) ОСОБА_4, представника третьої
особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Рокитнівська селищна
рада Рівненської області про
відшкодування шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа -
Рокитнівська селищна рада Рівненської
області про відшкодування шкоди, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до
Рокитнівського районного суду
Рівненської області із позовною заявою
до відповідача ОСОБА_7, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Рокитнівська селищна рада Рівненської
області про відшкодування шкоди, в якій
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_7
відшкодувати шкоду шляхом відновлення
частини житлового будинку АДРЕСА_1, в
якій розташована належна позивачеві
квартира АДРЕСА_1, до стану що існував
до часу порушення права власності
позивача та стягнути з відповідача
ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в
розмірі 10000 грн.

До початку розгляду справи по суті
відповідач ОСОБА_7 звернулася до
Рокитнівського районного суду
Рівненської області із зустрічним
позовом до відповідача ОСОБА_6, третя
особа - Рокитнівська селищна рада
Рівненської області про відшкодування
шкоди, в якому просить зобов'язати
відповідача за зустрічним позовом
ОСОБА_6 відшкодувати шкоду шляхом
відновлення частини житлового будинку
АДРЕСА_1, до стану що існував до часу
порушення права власності ОСОБА_7 та
стягнути з ОСОБА_6 на її користь
моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 позовні вимоги
позивача підтримав та пояснив, що
житловий будинок АДРЕСА_1 складається з
трьох квартир. Квартири АДРЕСА_2
належали на праві приватної власності
відповідачеві ОСОБА_7, а квартира
АДРЕСА_1 належала на праві приватної
власності позивачеві ОСОБА_6
відповідно до договору дарування від 11
лютого 2009 року, що зареєстрований КП
«Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації» 24 березня 2009 року. З
часу набуття ОСОБА_6 права власності на
квартиру ОСОБА_7 у будь-який спосіб
бажала позбавити позивача ОСОБА_6 права
власності на квартиру АДРЕСА_1 та
заволодіти нею. Однак, законної
підстави для позбавлення ОСОБА_6 права
приватної власності у ОСОБА_7 не було. В
зв'язку з чим після 12 червня 2010 року
ОСОБА_7, як власниця квартири АДРЕСА_2,
не вирішивши питання спільного
використання будинку АДРЕСА_2 з
власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_6,
самовільно без відповідних дозволів та
погоджень розібрала будинок АДРЕСА_1.

Вчинення ОСОБА_7 дій щодо розбирання
будинку АДРЕСА_1 без узгодження та без
дозволу ОСОБА_6 призвело до порушення
права приватної власності ОСОБА_6 на
квартиру АДРЕСА_1 та право спільної
сумісної власності на приміщення
загального користування будинку
АДРЕСА_1.

Окрім майнової шкоди, завданої
руйнуванням та знищенням нерухомого
майна ОСОБА_6, а саме: квартири АДРЕСА_1,
позивач ОСОБА_6 вимушений був тривалий
час звертатися до різних інстанцій з
метою захисту порушеного права, що в
свою чергу призводило до моральних
переживань у зв'язку з порушенням права
власності, позбавленням житла,
неможливістю здійснити дії щодо
вільного користування, володіння та
розпорядження на власний розсуд
об'єктом приватної власності, яким є
квартира АДРЕСА_1. Відновлення
порушеного права потребує значного
часу та значних моральних переживань, а
тому завдану моральну шкоду позивач
ОСОБА_6 оцінює в сумі 10000 грн.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_2
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_7
відновити частину житлового будинку
АДРЕСА_1, в якій розташована квартира
АДРЕСА_1 до стану, який існував до часу
порушення права власності на житло
ОСОБА_6 станом на 12 червня 2010 року;
стягнути з відповідача ОСОБА_7 на
користь позивача ОСОБА_6 моральну шкоду
в розмірі 10000 грн. та судові витрати
покласти на відповідача ОСОБА_7

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
зустрічного позову відповідача ОСОБА_7
не визнав та пояснив, що ОСОБА_7 сама
розібрала будинок АДРЕСА_1, в якій
розташовані були належні ОСОБА_7
квартири АДРЕСА_2. В зв'язку з цим,
вважає безпідставними вимоги ОСОБА_7
про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 позовні вимоги
позивача ОСОБА_6 підтримав, просить
позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_4 позовні вимоги позивача ОСОБА_6
не визнав та пояснив, що на даний час
будинок АДРЕСА_1, відсутній, оскільки
був зруйнований. Згідно рішення № 153
від 9 серпня 2004 року Рокитнівської
селищної ради Рівненської області
даний будинок був переведений із
житлового в нежитловий фонд, оскільки
не відповідав санітарним, будівельним
нормам. ОСОБА_7 мала намір провести
реконструкцію належних їй квартир
АДРЕСА_2 в будинку АДРЕСА_1, однак за
відсутності згоди позивача ОСОБА_6,
ОСОБА_7 Рокитнівською селищною радою
Рівненської області було відмовлено у
наданні дозволу на реконструкцію
належних ОСОБА_7 квартир. Згідно
технічного звіту, виготовленого ТОВ
«Рейтингбудпроект», були надані
висновки про неможливість подальшого
використання майна та рекомендації із
демонтажу аварійного майна. Актом
комісії в складі заступника селищного
голови смт. Рокитне ОСОБА_8, начальника
відділу містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Рокитнівської районної державної
адміністрації ОСОБА_9, начальника
міліції ОСОБА_10, начальника пожежної
частини ОСОБА_11 від 12 червня 2010 року
було встановлено, що вказаний будинок
зруйнований та не підлягає
експлуатації.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_6, будучи
власником квартири АДРЕСА_1 в
багатоквартирному будинку АДРЕСА_1,
умисно своєю бездіяльністю та
небажанням підтримувати в належному
стані своє майно створив аварійну
ситуацію у будинку та не дозволив
ОСОБА_7 вчасно провести реконструкцію
майна, 12 червня 2010 року відбулося
самообрушення стропильної системи
покрівлі, що створило загрозу життю та
здоров'ю громадян, які можуть
знаходитись біля аварійної будівлі,
ОСОБА_7 змушена була демонтувати
належні їй квартири.

Представник відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_4 вважає позовні вимоги позивача
ОСОБА_6 безпідставними, оскільки
руйнування належної позивачеві ОСОБА_6
квартири відбулося через небажання
ОСОБА_6 вжити заходів, необхідних для
проведення реконструкції будинку
АДРЕСА_2.

Представник відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_4 пояснив, що через бездіяльність
ОСОБА_6 та невжиття ним заходів
спрямованих на реконструкцію будинку
АДРЕСА_2, було зруйновано належні
ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_2, в зв'язку з чим
просить зустрічний позов ОСОБА_7
задовольнити, зобов'язати ОСОБА_6
відновити багатоквартирний житловий
будинок АДРЕСА_2, до стану, який існував
до часу порушення прав ОСОБА_7, стягнути
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну
шкоду у розмірі 20000 грн. та судові
витрати.

В судовому засіданні представник
третьої особи Рокитнівської селищної
ради Рівненської області - ОСОБА_5
позовні вимоги позивача ОСОБА_6 не
визнала пояснила, що позовні вимоги
позивача ОСОБА_6 вважає безпідставними,
оскільки багатоквартирний будинок
АДРЕСА_2, був переведений із житлового в
нежитловий фонд. Обставини руйнування
будинку АДРЕСА_2 їй не відомі.

Зустрічний позов ОСОБА_7 визнала
частково. 12 червня 2010 року відбулося
самообрушення будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_7
зверталася до Рокитнівської селищної
ради Рівненської області із заявами
про надання дозволу на реконструкцію
будинку АДРЕСА_2. Вважає, що в деякій
мірі вбачається бездіяльність ОСОБА_6
щодо ненадання згоди на реконструкцію
будинку АДРЕСА_2.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності за внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному та об'єктивному з'ясуванні
обставин справи, приходить до висновку
про часткове задоволення позову ОСОБА_6
та відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову ОСОБА_7, виходячи з
наступного.

Суд вирішує спір в межах позовних
вимог.

Відповідно до ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також втрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки). Збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

За положеннями статті 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні даного спору про
відшкодування шкоди за вказаною нормою
права (ст. 1166 ЦК України) доказуванню
підлягають: факт спричинення шкоди,
протиправність дій заподіювача і його
вина, причинний зв'язок між
протиправною дією і негативними
наслідками.

Згідно рішення Рокитнівської селищної
ради Рівненської області № 153 від 9
серпня 2004 року житловий будинок
АДРЕСА_2, був переведений із житлового в
нежитловий фонд (а.с. 69), оскільки не
відповідає санітарним, державним
будівельним нормам та непридатний для
проживання (а.с. 68).

Дослідженими в судовому
засіданні доказами встановлено, що
позивач ОСОБА_6 є власником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування, посвідченим 11 лютого 2009 року
державним нотаріусом Рокитнівської
районної державної нотаріальної
контори Рівненської області ОСОБА_12, за
р. № 341 (а.с. 5, 6). Право власності ОСОБА_6
на вказану квартиру зареєстровано в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 24 березня 2009 року (а.с. 7).

Згідно акта від 12 червня 2010 року
комісії в складі: заступника селищного
голови смт. Рокитне ОСОБА_8, начальника
відділу містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Рокитнівської районної державної
адміністрації ОСОБА_9, начальника
міліції ОСОБА_10, начальника пожежної
частини ОСОБА_11, підприємця ОСОБА_7 12
червня 2010 року в смт. Рокитне по вул.
Партизанська, 12 у зв'язку з непридатним
для використання технічним станом
будинку, відбулося самообрушення
стропильної системи покрівлі, яка
разом з фронтоном упала на перекриття
та підлогу будинку (а.с. 46).

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4 підтвердив
те, що розбирання належної ОСОБА_6
квартири та вивезення матеріалів було
проведено відповідачем ОСОБА_7, дозволу
на демонтаж вказаної квартири ОСОБА_7
не отримувала.

Вказане підтверджується
матеріалами справи, показаннями свідка
ОСОБА_13 дослідженими матеріалами
кримінального провадження № 0000178,
дослідженим відеозаписом, який
визнаний речовим доказом у
кримінальному провадженні № 0000178.

В силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Так, згідно постанови про
закриття кримінального провадження
від 3 травня 2013 року (а.с. 18-20), матеріалів
кримінального провадження № 0000178,
в ході проведення перевірки
встановлено, що в діях ОСОБА_7 формально
вбачаються ознаки складу злочину
передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України,
однак злочин передбачений ч. 1 ст. 194 КК
України є матеріальним, тобто
обов'язковою умовою є наявність
матеріальної шкоди у великих розмірах.
Однак, вартість квартири відповідно до
договору дарування становить 10479 грн.

Кримінальне провадження закрито у
зв'язку з відсутністю в діянні складу
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Згідно технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 8-10) вказана квартира
складається з 1 кімнати житловою площею
15,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната 15,2 кв.м.,
кухні площею 8,3 кв.м. Загальна площа
квартири 23,5 кв.м., висота приміщень 3,30 м,
зовнішні ціни цегляні, матеріал
перекриття - дерево.

Згідно договору дарування квартири від
11 лютого 2009 року (а.с. 5, 6) квартира
АДРЕСА_1 оцінена сторонами в 10479 грн.

Не погоджуючись із грошовою
компенсацією вартості зруйнованого
майна позивач ОСОБА_6 просить
зобов'язати відповідача ОСОБА_7
відновити квартиру АДРЕСА_1 до стану,
який існував до часу порушення права
позивача ОСОБА_6 - розбирання вказаної
квартири відповідачем ОСОБА_7, а саме
шляхом відновлення стін квартири.

Посилаючись на те, що актом комісії від
12 червня 2010 року встановлено
самообрушення стропильної системи
покрівлі, яка разом з фронтоном упала
на перекриття та підлогу будинку, в
судовому засіданні представники
позивача вимог про відновлення даху
квартири не заявляють.

В судовому засіданні встановлено, що
дії відповідача ОСОБА_7 по розбиранню
квартири позивача ОСОБА_6 перебувають у
причинному зв'язку із завданою
позивачеві ОСОБА_6 шкодою.

При цьому, невжиття заходів для
повідомлення позивача ОСОБА_6 про
самообрушення стропильної системи
покрівлі будинку АДРЕСА_1, намагання
відповідача ОСОБА_7 припинити право
власності позивача ОСОБА_6 на квартиру
АДРЕСА_1 та провести реконструкцію
вказаного будинку для зайняття
підприємницькою діяльністю вказують
на протиправність дій відповідача
ОСОБА_7

Посилання представника відповідача
ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на те, що відповідач
ОСОБА_7 здійснила розбирання квартири
АДРЕСА_1 з метою усунення загрози для
третіх осіб (перехожих тощо), суд оцінює
критично, оскільки доказів можливої
загрози для сторонніх осіб надано до
суду не було.

З урахуванням вказаних обставин справи
та правових норм, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог позивача ОСОБА_6 в частині
відшкодування в натурі шкоди, завданої
майну позивача ОСОБА_6, а саме
відновлення зруйнованого майна.

При цьому, суд приходить до
висновку про зобов'язання відповідача
ОСОБА_7 відновити частину квартири
АДРЕСА_1 за технічними
характеристиками вказаної квартири,
зазначеними згідно технічного
паспорта на квартиру АДРЕСА_1 від 24
грудня 2008 року.

Оскільки в судовому засіданні,
згідно пояснень представників сторін
встановлено, що фундамент квартири
АДРЕСА_1, зруйнований не був,
відновлення квартири слід провести на
існуючому фундаменті.

При вирішенні позовних вимог
позивача ОСОБА_6 в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
приходить до висновку про часткове їх
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини…

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_6 протягом тривалого
часу (з червня 2010 року) вимушений був, з
метою захисту порушеного права
власника, звертатися до різних
інстанцій для відновлення та захисту
порушеного права; був позбавлений
можливості на власний розсуд
розпорядитися об'єктом приватної
власності, що викликало моральні
переживання та потребувало додаткових
зусиль для відновлення порушеного
права.

Виходячи із засад виваженості,
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача ОСОБА_7 на користь позивача
ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 7000
грн., що буде достатнім для
відшкодування моральної шкоди та не
буде завищеним в нинішніх умовах життя
та з урахуванням майнового стану
відповідача.

У відповідності до вимог ст.ст. 57,
58 ЦПК України доказами є будь-які дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

При вирішенні зустрічного позову,
судом встановлено, що згідно
повідомлення КП «Рівненське обласне
бюро технічної інвентаризації» № 1105
від 26 грудня 2012 року (а.с. 72) право
власності ОСОБА_7 на квартири АДРЕСА_2
закрито про що внесені відповідні
зміни до інвентаризаційної справи та
реєстрових книг.

В судовому засіданні встановлено,
згідно пояснень представників сторін,
представника третьої особи, матеріалів
кримінального провадження № 0000178
(а.с. ) ОСОБА_7 було розібрано будинок
АДРЕСА_2.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про безпідставність вимог
ОСОБА_7 про зобов'язання ОСОБА_6
відновити будинок АДРЕСА_2, до стану, що
існував на час порушення прав ОСОБА_7

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_7
не доведено факту порушення її права.

Дослідженими доказами встановлено, що
право власності на належні ОСОБА_7
квартири АДРЕСА_2 в будинку АДРЕСА_2,
закрито за заявою ОСОБА_7, відповідачем
ОСОБА_7 було розібрано будинок АДРЕСА_2.

В судовому засіданні відповідачем
ОСОБА_7 (її представником ОСОБА_4) не
доведено заподіяння позивачем ОСОБА_6
моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення зустрічного
позову ОСОБА_7

Суд, не приймає до уваги посилання
представника відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_4 на ту обставину, що позивач
ОСОБА_6 своєю бездіяльністю
перешкоджав ОСОБА_7 провести
реконструкцію належних їй квартир, які
розташовані в будинку АДРЕСА_1,
оскільки відповідачем ОСОБА_7 не надано
до суду жодних доказів, які вказували б
про те, що ОСОБА_7 зверталася до ОСОБА_6 з
проханням (вимогою) надати таку згоду
на проведення реконструкції вказаного
будинку.

Як вбачається з рішення виконавчого
комітету Рокитнівської селищної ради
Рівненської області № 37 від 24 лютого 2009
року (а.с. 76) ОСОБА_7 було відмовлено у
наданні дозволу на реконструкцію
приміщення за адресою: АДРЕСА_2 як через
відсутність згоди власника квартири
АДРЕСА_1, так і через відсутність
дозволу на реконструкцію відділу
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
райдержадміністрації та не
зазначенням мети реконструкції
приміщення.

Крім того, суд критично оцінює
посилання відповідача ОСОБА_7 в
зустрічному позові, та її представника
ОСОБА_4 в судовому засіданні на
бездіяльність ОСОБА_6, а саме: на те, що
ОСОБА_6 з 2004 року в будинку АДРЕСА_2, не
проживає, не вживав заходів, необхідних
для реконструкції належної йому
квартири, оскільки дослідженими
доказами по справі встановлено, що
позивач ОСОБА_6 набув у власність
квартиру АДРЕСА_1 лише у 2009 році на
підставі договору дарування від 11
лютого 2009 року (а.с. 5-7).

Посилання представника відповідача
ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на ту обставину, що
ОСОБА_7 вживала всіх можливих заходів
для збереження належного їй майна, в
тому числі і в судовому порядку, не
заслуговують на увагу, оскільки, як
вбачається із рішення Рокитнівського
районного суду Рівненської області від
12 лютого 2010 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
припинення права на частку в спільному
майні та визнання права власності (а.с.
11, 12) вимоги ОСОБА_7 про припинення права
на частку в спільному майні та визнання
права власності пов'язані з бажанням
ОСОБА_7 займатися підприємницькою
діяльністю за адресою: АДРЕСА_2 а не
збереженням існуючого за вказаною
адресою майна - багатоквартирного
будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
при вирішенні питання про розподіл
судових витрат, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_6 344,10
грн. судового збору (пропорційно до
задоволених позовних вимог), 2000 грн.
витрат за надання правової допомоги, 544
грн. витрат за проїзд представника
позивача в судові засідання, оскільки
понесення таких витрат підтверджено
документально та такі витрати
пов'язані з судовим розглядом даної
справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 1166, 1168, 1192 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 88, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Рокитнівська селищна
рада Рівненської області про
відшкодування шкоди задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительку АДРЕСА_3, відновити частину
житлового будинку АДРЕСА_1, в якій
розташована квартира АДРЕСА_1 до стану,
що існував на 12 червня 2010 року згідно
акта комісії від 12 червня 2010 року, а
саме звести стіни даної квартири на
існуючому фундаменті за параметрами
вказаними згідно технічного паспорта
на квартиру АДРЕСА_1 від 24 грудня 2008
року.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_6,
жителя АДРЕСА_4, моральну шкоду в
розмірі 7000,00 (Сім тисяч) гривень, 344
(Триста сорок чотири) гривні 10 копійок
судового збору, 2000,00 (Дві тисячі)
гривень витрат за надання правової
допомоги, 544,00 (П'ятсот сорок чотири)
гривні витрат за проїзд.

В решті вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа -
Рокитнівська селищна рада Рівненської
області про відшкодування шкоди,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Рокитнівський районний суд
Рівненської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т.С.
Феха.

Повний текст рішення складено 11
березня 2014 року.