Справа № 471/966/14-ц
Провадження №2/471/424/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання права власності на
нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку та
господарських будівель дійсним та
визнання права власності, посилаючись
на те, що 01 березня 2014 року вона та
ОСОБА_2, домовились про купівлю-продаж
належного відповідачу нерухомого
майна, а саме: житлового будинку за
АДРЕСА_1. На основі цієї домовленості
вона купила у відповідача вказану
нерухомість, про що цього ж дня уклали
просту угоду. Зобов'язання по угоді
позивачкою було виконано в повному
обсязі: вона повністю здійснила з
відповідачем розрахунок за купівлю
вказаного майна в повному обсязі, а
останній віддав всі документи на
будинок та ключі. На теперішній час
позивачка бажає належним чином і у
встановленому законом порядку
оформити документи на вищевказаний
будинок та земельну ділянку біля нього,
щоб надалі реалізувати своє право
власності на нерухоме майно, проте
відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
тому змушений звернутися до суду з цим
позовом.

До початку судового засідання
позивачка надала суду заяву, в якій
підтримала позовні вимоги та просив
справу слухати в її відсутність.

До початку судового засідання
відповідач надав суду заяву, в якій
визнав позовні вимоги та просив справу
слухати в його відсутність в зв"язку із
похилим віком.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
наданими позивачем документами
підтверджується факт купівлі-продажу
житлового будинку з господарськими
спорудами, будівлями, огорожею та
земельною ділянкою біля будинку, по
АДРЕСА_1.

01 березня 2014 року вона та ОСОБА_2,
домовились про купівлю-продаж
належного відповідачу нерухомого
майна, а саме: житлового будинку за
АДРЕСА_1. На основі цієї домовленості
вона купила у відповідача вказану
нерухомість, про що цього ж дня уклали
просту угоду. Зобов'язання по угоді
позивачкою було виконано в повному
обсязі: вона повністю здійснила з
відповідачем розрахунок за купівлю
вказаного майна в повному обсязі, а
останній віддав всі документи на
будинок та ключі. На теперішній час
позивачка бажає належним чином і у
встановленому законом порядку
оформити документи на вищевказаний
будинок та земельну ділянку біля нього,
щоб надалі реалізувати своє право
власності на нерухоме майно, проте
відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
тому змушений звернутися до суду з цим
позовом.

Згідно ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у
разі недотримання сторонами
нотаріальної форми посвідчення
договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України,
такий договір може бути визнано судом
дійсним, якщо одна із сторін повністю
або частково виконала умови договору,
що має місце у даній справі.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Інше в процесі судового розгляду не
встановлено.

У судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що при
укладені договору купівлі-продажу ні
одна із сторін не порушила умов
договору, а тому суд вважає за можливе
задовольнити вимоги ОСОБА_1

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, оскільки
позивачем не заявлено вимог щодо
стягнення з відповідача судових
витрат, тому суд вважає за необхідне
залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати угоду купівлі-продажу
нерухомого майна від 01 березня 2014 року,
за якою ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2
нерухоме майно - житловий будинок з
відповідними побутовими спорудами,
будівлями та огорожами, який
знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на:

- житловий будинок з відповідними
побутовими спорудами, будівлями та
огорожами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,