Номер провадження: 22-ц/785/6576/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Процик М.В., Доценко Л.І.

При секретарі -Добряк Н.І.

За участю позивача-Нікітюк Т.І.

Представника позивача-Магера Р.Ю.

Представника відповідача ОСОБА_5

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_6 на рішення Роздільнянського
районного суду Одеської області від 22
травня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6

-про визнання права власності на частку
майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_7
звернулась до суду з вищезазначеним
позовом, у якому зазначала, що за час
спільного проживання у шлюбі з 1995 року
сторони, за спільні кошти у спільну
сумісну власність був придбаний
житловий будинок та господарчі
споруди, що розташовані по АДРЕСА_1. В
період перебування в шлюбі ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 збудували новий будинок із
переводом старого будинку в господарчі
споруди. В 2002 році закінчили
будівництво на вказаній земельній
ділянці, однак, в 2003 році на час
розірвання шлюбу будинок не здали в
експлуатацію та не отримали на нього
правовстановлюючі документи. При
припиненні шлюбних відносин та
розірванні у офіційному порядку шлюб,
відповідач ОСОБА_6 запевнив позивачку,
що при оформленні прав власності на
побудований житловий будинок, він
зафіксує у правовстановчих документах
долю ОСОБА_7 в частині ? від цілого
будинку та господарчих будівель, що
розташовані по АДРЕСА_1. Однак, коли
відповідач ввів в експлуатацію
зазначену новобудову та отримав
правовстановчі документи на
новостворене майно, він не зазначив при
цьому дані позивачки як співвласника
будинку.

Рішенням Роздільнянського
районного суду м. Одеси від 22 травня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_7 було
задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право
власності на 1/2 частину будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1, який
складається з: "А" - житлового будинку
загальною площею 144,75 кв.м., в тому числі
житловою 61.30 кв.м., "Б" - сараю , "Г" -
літньої кухні, "г"- веранди літньої
кухні, "Д" - гаража, "Є"- убиральні, який
зареєстрований на праві власності за
ОСОБА_6.

Стягнуто за ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
судові витрати в сумі 1493, 20 грн.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про зміну рішення суду з
ухваленням нового, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, а також
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Не заперечуючи факт
придбання та будівництва будинку в
період шлюбу, заявник стверджує. що за
домовленістю сторони добровільно
поділили майно: йому будинок по АДРЕСА_1
, а позивачці та дітям за особисті його
кошти була придбана трикімнатну
квартиру АДРЕСА_2. Таким чином, було
добровільно поділене майно нажите за
час шлюбу. Одночасно посилається на те,
що вона пропустила строк подачі
позову до суду.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвали
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги,
районний суд виходив з того, що спірний
будинок є спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу з підстав
ст.60 СК України.

Судова колегія погоджується з
таким судженням суду першої інстанції
з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині га чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту (частина 1 статті 61
СК України).

Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу (статті 60, 69 СК
України, частина 3 статті 368 ЦК України,
відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2003
рік, що підтверджується довідкою
Роздільнянського ЗАГСУ від 22 липнй 2005
року №178.(а.с.6,7)

На підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі- продажу будинку від
21.11.1995 року на ім"я ОСОБА_6 було
оформлено у власність будинок з
господарчими спорудами по АДРЕСА_1.
Згідно договору на вказаній земельній
ділянці розташовані глинобитний
будинок житловою площею 18.60 кв.м., а
також господарчі споруди сарай та
літня кухня, 1957 року забудови, (а.с. 8,37)

Рішення Роздільнянської міської ради
№59 від 3 грудня 1999 року на ім"я ОСОБА_6
було отримано дозвіл на будівництво за
вказаною адресою нового житлового
будинку із переводом старого будинку в
господарчі споруди.(а.с.12)

Після цього ОСОБА_6 оформив земельну
ділянку під забудову, що
підтверджується актом виносу
-земельної ділянки в натурі від 03.12.1999
року за №59 та оформив паспорт на
забудову даної земельної ділянки разом
з проектною документацією.(а.с.15-18)

Оформивши необхідні для будівництва
папери, за вказаною адресою було
розпочато в 1999 році будівництво
будинку та господарчих споруд.Роботи
по будівництву були закінчені в 2002
році.

Дані обставини підтверджуються
технічним паспортом на будинок, згідно
якого за адресою по АДРЕСА_3
розташований будинок та надвірні
споруди 1957 - 2002 року забудови, який
складається з наступних приміщень
цокольного поверху - кладової площ. 10.40
кв.м., кладової площ. 14.00 кв.м., кладової
плош. 6.40 кв.м., кладової площ. 15.00 кв.м.,
1-го поверху - чотирьох житлових кімнат
площею по 14.90 кв.м., 20.90 кв.м., 15.30 кв.м., 10.20
кв.м., санвузла площ. 6.65 кв.м., кухні заг.
площ. 13.00 кв.м., передньої площ. 18.00 кв.м.,
всього загальною площею 144.75 кв.м., в
тому числі житлова 61.30 кв.м., а також
господарчих споруд: сараю під літ."Б",
літньої кухні під літ.'Т", веранди
літньої кухні під літ. "г", гаражу під
літ."Д", убиральні під літ."Є".(а.с.66)

У відповідності до ст. 22 КпШС України,
яка діяла на час виникнення нового
майна, майно, набуте подружжям під час
шлюбу, належить чоловікові і дружині на
праві спільної сумісної власності.

Аналогічні дані правовідносини
регулюються і новим Сімейним кодексом
України.

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 7 березня 2012
року за ОСОБА_6 було визнано право
власності на будинок з надвірними
спорудами, розташований по
АДРЕСА_1.(а.с.39)

Вказане нерухоме майно було
зареєстровано на ім'я ОСОБА_6, що
підтверджується витягом з Реєстру прав
власності на нерухоме майно.(а.с.40)

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 7 березня 2012 року
встановлено, що спірний будинок
будувався з 199 року по 2002 року (а.с. 79-80)

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком районного
суду, що спірний будинок являється
спільною сумісною власністю сторін.

Доводи апеляційної скарги про те,
що сторони добровільно розділили
майно не приймається до уваги, за
відсутністю нотаріально посвідченого
договору, що передбачено ч.2 ст. 69 СК
України.

Не приймаються до уваги і доводи
апеляційної скарги про те, що строк
позовної давності позивачем
пропущений, виходячи з того, що згідно
з частиною 1 ст. 68 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу так як право власності на
нього відповідачем набуте 12.04.2012 року.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України
судова колегія,

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 травня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді- Л.І.Доценко

М.В.Процик