Номер провадження: 22-ц/785/7284/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за договором
про надання споживчого кредиту шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на заочне рішення Київського районного
суду м. Одеси від 26 липня 2013 року,

встановила:

У січні 2013 р. публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - Банк)
звернулося до суду із вищеназваним
позовом, в якому просило стягнути на
користь Банку з ОСОБА_4, ОСОБА_5: 1)
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту № 0 на
загальну суму - 31 125 доларів 00 центів
США, що за курсом НБУ станом на 19.12.12 р.
становить - 248 782,13 грн., в рівних частках
з кожного, тобто - по 15 562 долара 50 центів
США, що за курсом НБУ станом на 19.12.12 р.
становить - 124 391,06 грн., шляхом звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1.
Визначити спосіб реалізації квартири
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною на рівні не нижчому за
ринкові ціни на цей вид майна на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчого
провадження; 2) судові витрати в сумі -
по 1 243,91 грн. з кожного.

В позові Банк вказав, що відповідно
до укладеного між батьком відповідачів
- ОСОБА_6 та Банком договором про
надання споживчого кредиту останній
отримав кредит. В забезпечення
виконання умов кредитного договору між
Банком та ОСОБА_6 було укладено
іпотечний договір. Предметом іпотеки є
- квартира АДРЕСА_1. Банк умови договору
з надання кредиту виконав. ІНФОРМАЦІЯ_2
позичальник ОСОБА_6 помер. На час смерті
останнього існувала непогашена
заборгованість з тіла кредиту та
нарахованих процентів. Станом на 19.12.12
р. цей борг залишається непогашеним у
розмірі - 31 125 доларів США, що за курсом
НБУ на 19.12.12 р. 7,993 грн. за один долар США
становить - 248 782,13 грн..

Відповідачі є спадкоємцями
померлого ОСОБА_6, спадщину прийняли.
Претензію Банку про погашення боргу
відповідачі не виконали, борг не
погасили.

Представник Банку в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити за викладених в
позові підстав.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися. Про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином.
Причини неявки суду не повідомили, заяв
та клопотань не надали.

Заочним рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 26.07.13 р.
позов Банку задоволений. Стягнуто у
солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь Банку заборгованість за
кредитом у розмірі - 31 125 доларів 00
центів США, що в еквіваленті становить -
248 782,13 грн.. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме на квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом, шляхом реалізації
вказаної квартири на прилюдних торгах.
Стягнуто на користь Банку з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 судові витрати у розмірі - по 1
243,91 грн. з кожного.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 26.06.14 р. заяву ОСОБА_5 від 16.06.14
р. про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
повну відмову в позові. Посилається на
те, що рішення суду першої інстанції
ухвалено з порушенням норм
матеріального (ст. ст. 355, 356, 368, 1296, 1297 ЦК
України, ст. ст. 12, 33, 35, 38 Закону України
«Про іпотеку») та процесуального (ст.
ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України) права.

ОСОБА_5 в судовому засіданні
підтримала доводи та вимоги, які
викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав
необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати.
Ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 додатково пояснили,
що вони визнають наявність боргу. Не
заперечують проти стягнення з них
цього боргу. Разом з тим, вважають
необхідним надати їм можливість самим
продати квартиру за ринковими цінами,
що дасть змогу в повному обсязі
погасити борг. Надали суду Свідоцтво
про шлюб, у зв'язку з чим у відповідачки
змінилось прізвище, Свідоцтво про
народження у відповідачки сина -
Данила, ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтва про
право на спадщину за законом щодо
квартири АДРЕСА_1.

Банк письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав. В судове
засідання свого представника не
направив. Про час і місце розгляду
справи сповіщений належним чином.
Причини неявки представника не
повідомив, заяв та клопотань не надав.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
неявка сторони, належним чином
сповіщених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши осіб, які прийняли участь у
судовому засіданні, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Стягуючи солідарно з відповідачів
суму боргу, шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, суд першої
інстанції виходив з того, що
позичальник - ОСОБА_6 не виконав
обов'язки з повернення боргу за
кредитом. Відповідачі є спадкоємцями
позичальника, спадщину прийняли. Про
наявність боргу їм було відомо, борг
вони не погасили (а. с. 125 - 128).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
існування між сторонами спадкових
правовідносин, необхідність
задоволення позовних вимог про
стягнення боргу за кредитним
договором. Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи,
вимогам ст. ст. 525, 526, 1046 - 1050, 1054 - 1055, 1261,
1274 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214 ЦПК
України.

Однак, погодитися з висновками суду в
частині солідарного стягнення боргу,
звернення стягнення на предмет іпотеки
не можна. Рішення суду першої інстанції
в цій частині вимогам діючого
законодавства не відповідає. Цих
висновків суд дійшов з порушенням норм
матеріального (ст. 1282 ЦК України, ст. 23
Закону України «Про іпотеку») та
процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214
ЦПК) права. Доводи апелянта в цій
частині є частково обґрунтованими.

Статтею 23 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
переходу права власності на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування, іпотека є дійсною для
набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки. Якщо
право власності на предметі іпотеки
переходить до спадкоємця фізичної
особи - іпотекодавця, такий спадкоємець
не несе відповідальність перед
іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимоги в межах вартості
предмета іпотеки.

За правилами, передбаченими ст. 1282 ЦК
України, спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Кожен із
спадкоємців зобов'язаний задовольнити
вимоги кредитора особисто, у розмірі,
який відповідає його частці у спадщині.

Встановлено, що відповідачі отримали
Свідоцтва про право на спадщину за
законом (а. с. 166 - 173), відповідно до яких
кожний після смерті ОСОБА_6 успадкував ?
ч. квартири АДРЕСА_1. Таким чином, у суду
першої інстанції не було підстав для
ухвалення рішення про солідарне
стягнення заборгованості з
відповідачів. Банк у позові також не
просив стягнути з відповідачів
заборгованість у солідарному порядку.
Заборгованість підлягає стягненню в
рівних частках з кожного із
відповідачів, виключно в межах
успадкованого майна.

Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого на
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», чинного на час апеляційного
перегляду рішення суду першої
інстанції, не може бути примусово
стягнуто (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом іпотеки, якщо таке майно
виступає як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими в іноземній валюті
за умови, що таке нерухоме майно
використовується як місце постійного
проживання майнового поручителя, за
умови, що у майнового поручителя у
власності не знаходиться інше нерухоме
житлове майно. Протягом дії цього
Закону інші закони України з питань
майнового забезпечення кредитів діють
з урахуванням його норм.

Відповідно до оглянутого в судовому
засіданні паспорту ОСОБА_7 вона
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1.
Загальна площа квартири становить - 48,6
кв. м., житлова - 29,3 кв. м.. Відомості про
наявність у неї іншого нерухомого
житлового майна відсутні.

За вищевказаних обставин, колегія
суддів вважає, що доводи апелянта щодо
відсутності підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки є
обґрунтованими. Інші доводи апелянта
про наявність підстав для повної
відмови в задоволенні позову (порушено
право на захист, відсутність
письмового повідомлення про
необхідність погасити борг протягом
встановленого терміну, не
зареєстровано право власності на
спадкове майно) є неспроможними.
Апелянт надав свої заперечення проти
позову як у заяві про перегляд заочного
рішення, так і в апеляційній скарзі.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Невиконання вимог
ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом свої х
порушених прав до суду, оскільки
іпотекодавець у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
вимогам ст. 124 Конституції України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
з ухваленням нового рішення про
стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості за укладеним 02.02.07 р. між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 договором
про надання споживчого кредиту №
0 на загальну суму - 31 125 доларів 00
центів США, що за курсом НБУ станом на
19.12.12 р. становить - 248 782,13 грн., яка
складається з: - заборгованості по
кредиту у сумі - 31 125 доларів 00 центів
США, що за курсом НБУ станом на 19.12.12 р.
становить - 248 782,13 грн., в рівних частках
з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто - по 15 562 долара
50 центів США, що за курсом НБУ станом на
19.12.12 р. становить - по 124 391,06 грн. з
кожного, але виключно в межах вартості
успадкованої квартири АДРЕСА_1. В решті
позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Одеси від 26 липня 2013 року -
скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки - задовольнити
частково.

Стягнути на користь публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за укладеним 02 лютого
2007 року між публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_6
договором про надання споживчого
кредиту № 0 на загальну суму - 31 125
(тридцять одна тисяча сто двадцять
п'ять) доларів 00 центів США, що за курсом
Національного Банку України станом на
19 грудня 2012 року становить - 248 782 (двісті
сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят
дві) грн. 13 коп., яка складається з: -
заборгованості по кредиту у сумі - 31 125
(тридцять одна тисяча сто двадцять
п'ять) доларів 00 центів США, що за курсом
Національного Банку України станом на
19 грудня 2012 року становить - 248 782 (двісті
сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят
дві) грн. 13 коп., в рівних частках з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто - по 124 391 (сто
двадцять чотири тисячі триста
дев'яносто одна) грн. 06 коп. з кожного,
але виключно в межах вартості
успадкованої квартири АДРЕСА_1.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
А. І. Дрішлюк

М. В. Процик