Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/3485/14 Головуючий у 1
інстанції: Скляр С.Ю.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» серпня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондар М.С.

суддів: Дашковської А.В.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на рішення
Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 26 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», третя
особа: Реєстраційна служба
Куйбишевського районного суду
управління юстиції Запорізької
області, про визнання договорів оренди
недійсними та скасування державної
реєстрації права оренди земельних
ділянок, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ТОВ «Україна», третя
особа: Реєстраційна служба
Куйбишевського районного суду
управління юстиції Запорізької
області, про визнання договорів оренди
недійсними та скасування державної
реєстрації права оренди земельних
ділянок.

В обґрунтування вимог зазначила, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом № 2651 від 11 вересня
2013 року та згідно Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від 11
вересня 2013 року є власником 1/2 частки
земельної ділянки розміром 5,9818 га.

Також на підставі свідоцтва про право
на спадщину № 2649 від 11 вересня 2013 року
та згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 11
вересня 2013 року на праві приватної
власності їй належить 1/2 частина
земельної ділянки площею 6,2411 га.

Зазначені земельні ділянки
розташовані на території
Куйбишевської селищної ради.

У березні 2014 року передала належні їй
земельні ділянки загальною площею 12,2229
га, в оренду ТОВ «Україна» на підставі
відповідних договорів строком на 7
років.

Посилаючись на те, що дані договори
оренди землі не містять усіх істотних
умов, визначених ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», а саме умов
про орендну плату із зазначенням її
розміру в грошовій та натуральній
формах, позивач просила суд визнати
спірні договори недійсними та
скасувати державну реєстрацію права
оренди цих земельних ділянок.

Рішенням Куйбишевського районного
суду Запорізької області від 26 червня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на невідповідність
рішення суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Звертаючись до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», позивач
зазначала, що її права порушено
відсутністю в п.7 договорах оренди
землі, укладених між нею та
відповідачем 05.03.2014 року істотної умови
договору - розміру орендної плати у
грошовій формі, переліку та кількості
продукції при отриманні її в
натуральній формі, а також відсутністю
в зазначених договорах нормативної
грошової оцінки земельних ділянок.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що відсутність в оспорюваних
примірниках договорів оренди землі від
05.03.2014 року розміру орендної плати у
грошовій формі а також нормативно -
грошової оцінки земельних ділянок не
впливає на дійсність договорів та може
бути усунена шляхом внесення уточнень
в зазначені договори в позасудовому
порядку.

Проте повністю погодитись із
зазначеним висновком колегія суддів не
може.

Відповідно до ст.792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.

Статтею 15 Закону України «Про оренду
землі» визначено істотні умови
договору, які є обов'язковими під час
укладення договору оренди землі.

Істотні умови договору оренди землі є:
об'єкт оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін.

Відсутність хоча б однієї з цих
істотних умов є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним у розумінні частини другої
статті 15 Закону України «Про оренду
землі».

За положеннями ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені, зокрема, частиною
першою статті 203 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом № 2651 від 11 вересня
2013 року та згідно Витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від 11
вересня 2013 року ОСОБА_3 є власником 1/2
частки земельної ділянки розміром 5,9818
га (кадастровий номер :08:001:0046)
(а.с.20-21).

На підставі свідоцтва про право на
спадщину № 2649 від 11 вересня 2013 року та
згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 11
вересня 2013 року позивачці на праві
приватної власності належить 1/2
частина земельної ділянки площею 6,2411
га (кадастровий номер :08:001:0047)
(а.с.22-23).

Крім того, матеріали справи містять
два договору оренди землі, укладені
10.10.2013 року між ОСОБА_3 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Україна»,
об'єктом оренди яких згідно п.2 договору
є:

- 1/2 частки земельної ділянки
розміром 5, 9818 га, в тому числі 1/2
частини від 5,9818 га ріллі (кадастровий
номер :08:001:0046) та

- 1/2 частина земельної ділянки
площею 6, 2411 га. в тому числі 1/2 частини
від 6,2411 га. ріллі (кадастровий номер
:08:001:0047) (а.с.110-116;117-123), тобто
зазначені в позові земельні ділянки.

Зазначені договори оренди земельних
ділянок 26 березня 2014 року
зареєстровані державним реєстратором
прав на нерухоме майно Мирошниченко
Р.Ю. реєстраційної служби
Куйбишевського районного управління
юстиції Запорізької області за
рішеннями №11915731 та №11916305 - відповідно,
що підтверджується витягами з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав
власності від 26.03.2014 року та не
визнавались сторонами недійсними
(а.с.91,95; 62,74).

Відповідно до п.7 договору оренди,
укладеного між позивачкою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Україна», об'єктом
якого є 1/2 частка земельної ділянки
розміром 6,2411 га (кадастровий номер
:08:001:0047) орендна плата вноситься
орендарем: у грошовій формі - у розмірі
3% від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що складає одна
тисяча дев'ятсот одна гривна 11 коп.,та
по бажанню Орендодавця - пшеницею
фуражною по ціні, діючої на момент
розрахунку, або іншою продукцією
(кукурудза, ячмень тощо), яка є в
наявності у Орендаря по ринковим цінам.
За змістом п.3 договору оренди
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки складає 63370 грн. 53 коп. (а.с.117), що
підтверджується довідкою від 31.12.2013
року №2812, виданою відділом
Держземагенства у Куйбишевському
районі Запорізької області (а.с.75).

Пункт 7 договору оренди, укладеного між
ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Україна», об'єктом
якого є 1/2 частка земельної ділянки
розміром 5, 9818 га (кадастровий номер
:08:001:0046) також містить розмір
орендної плати у грошовій формі та по
бажанню Орендодавця - натуральній.
Пунктом 3 договору оренди визначена
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки (а.с.110).

Таким чином, договори оренди, укладені
10.10.2013 року та зареєстровані в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, про реєстрацію іншого
речового права за рішеннями №11915731 та
№11916305, містять всі істотні умови для
даного виду договору, а саме: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендну плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Судом встановлено, та не заперечується
сторонами у справі, що надані позивачем
примірники договорів оренди від 05
березня 2014 року, у п.7 яких зазначено, що
орендна плата вноситься орендарем: у
грошовій формі - у розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та по бажанню Орендодавця -
пшеницею фуражною по ціні, діючої на
момент розрахунку, або іншою
продукцією (кукурудза, ячмень тощо), яка
є в наявності у Орендаря по ринковим
цінам, не містять розміру орендної
плати в гривнях, не проходили державну
реєстрацію.

Прикінцевими положеннями договорів
оренди від 05 березня 2014 року (пункт 47)
визначено, що цей договір набирає
чинності після підписання сторонами та
його державної реєстрації (а.с.4-5;11-12).

Частиною першою статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Волевиявлення є важливим чинником, без
якого неможливо вчинення правочину, що
узгоджується зі свободою договору,
установленою ст. 627 ЦК України.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди
щодо всіх істотних умов договору
оренди землі, складають і підписують
договір, надаючи згоді встановленої
форми.

Разом із тим цивільні права та
обов'язки, на досягнення яких було
спрямоване волевиявлення сторін при
укладенні спірних договорів,
набуваються після відповідної
державної реєстрації.

За положеннями статті 15 ЦК України та
статті 3 ЦПК України у порядку
цивільного судочинства підлягає
захисту саме порушене право, тому суд
повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку з відсутністю у договорах
оренди умов, передбачених статтею 15
Закону України "Про оренду землі" від 6
жовтня 1998 року № 161-ХІУ, визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав (правова позиція
Верховного Суду України згідно з
постановою від 25 грудня 2013 року №
6-94цс13).

Враховуючи, що договори оренди
земельних ділянок, які належать
позивачки від 10.10.2013 року пройшли
державну реєстрацію, не оспорені
сторонами, за примирниками договорів
оренди від 05 березня 2014 року, наданими
позивачкою, державну реєстрацію не
проводилась, а тому вони відповідно до
пункту 47 не створили для сторін
відповідних прав та обов'язків,
колегія суддів вважає, що позивачем не
доведено порушення її права, а тому не
має підстав для задоволення позову.

З огляду на вищевикладене рішення суду
першої інстанції відповідно до вимог
ст.309 ЦПК України підлягає зміні в
частині правового обґрунтування
відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України ,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 26 червня 2014
року змінити в частині правового
обґрунтування відмови в задоволенні
позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: