Справа №263/4709/14-ц
Провадження № 2/263/2228/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючого судді Соловйова О.
Л., при секретарі Д'яконовій К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
вказаним позовом до відповідача,
відповідно до якого просять встановити
їй додатковий строк для подання до
нотаріального органу заяви про
прийняття спадщини після смерті її
батька - ОСОБА_3

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її
батько - ОСОБА_3, який постійно мешкав за
адресою м. Маріуполь, АДРЕСА_1.
Позивачка зауважує, що вона є донькою
спадкодавця від першого шлюбу,
останнім часом постійно мешкає у м.
Києві. ОСОБА_1 постійно підтримувала
відносини з померлим ОСОБА_3 -
спілкувалась з ним по телефону,
оскільки не мала можливості приїжджати
до м. Маріуполя. Позивачка своєчасно не
дізналась про смерть свого батька,
оскільки її про це ніхто з родичів не
повідомив. В період з 30.04.2014 року по
10.05.2014 року ОСОБА_1 перебувала у м.
Маріуполі, у цей період часу позивачка
дізналась від свого брата - відповідача
по справі, що батько тяжко зворів та
помер у жовтні 2013 року. З причини того,
що позивачка своєчасно не дізналась
про смерть спадкодавця, нею у
встановлені законом строки не було
подано до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини. Після смерті
спадкодавця, спадкоємцями першої черги
за законом є позивачка та її брат -
ОСОБА_2, враховуючи викладене, з огляду
на поважність причин пропуску строку
для звернення до нотаріального органу
з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1
вважає за доцільне встановити їй
додатковий строк для прийняття
спадщини.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимог з наведених
підстав та наполягала на задоволенні
позову. Додатково зазначила, що після
розірвання шлюбу між її батьком -
ОСОБА_3 та матір'ю, вона залишилась
проживати разом з матір'ю, хоча
продовжувала періодично спілкуватись
з батьком. З 2006 року позивачка постійно
мешкає у м. Київ. Зазначила, що вона
дзвонила батьку 16.08.2013 року, проте він
на телефонний дзвоник не відповів.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав.
Зазначив, що дійсно ОСОБА_1 є його
рідною сестрою по батьку - донькою
ОСОБА_3 від першого шлюбу. З ОСОБА_3
позивачка тривалий час не підтримувала
жодних стосунків. Останні роки життя
батько хворів, догляд за батьком
здійснював ОСОБА_2 Він особисто дійсно
не повідомляв ОСОБА_1 про смерть батька,
оскільки сторони не спілкувались між
собою. Відповідачу відомо, що про
смерть ОСОБА_3 позивачку повідомляла
сестра їх батька - ОСОБА_4 ОСОБА_2
відомо, що за життя його батька останні
звертався до родичів з метою
розшукування позивачки через інтернет
мережі. Враховуючи викладене просить в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 суду пояснила, що вона була
дружиною померлого ОСОБА_6, мешкала з
ОСОБА_6 на момент його смерті. З
позивачкою свідок не знайома, ніколи її
не бачила. 01.10.2012 року ОСОБА_6 зробили
операцію. За проханням ОСОБА_6
контактну інформацію про ОСОБА_1
намагались знайти за допомогою
інтернету, у листопаді 2012 року знайшли
сторінку ОСОБА_1 у соціальній мережі
«Однокласники». Про смерть батька
ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_4, яка на
теперішній час також померла.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи та надані сторонами докази,
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню,
враховуючи наступні підстави.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу
України (далі за текстом ЦК України)
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, а також той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1,
батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_3

Згідно із свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2 від 12.07.2013 року, між ОСОБА_8
та ОСОБА_1 12.07.2013 року було
зареєстровано шлюб, після реєстрації
якого дружині присвоєно прізвище
«ОСОБА_1».

Відповідач у справі - ОСОБА_2 - є
сином ОСОБА_6 від другого шлюбу, що не
заперечується сторонами у справі, отже
не потребує додаткового доказування
при розгляді вказаної справи,
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер, згідно
із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3

З огляду на викладені положення
діючого законодавства ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_6

Згідно ст.1270 ЦК України встановлено
шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до відповіді Першої
маріупольської державної нотаріальної
контори, в провадженні нотаріальної
контори знаходиться спадкова справа №
175/2014 року щодо майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, який проживав
за адресою АДРЕСА_1. Спадкова справа
відкрита 25.03.2014 року за заявою про
прийняття спадщини від імені ОСОБА_2,
сина спадкодавця. В спадкові справі
зберігається заява від імені
ОСОБА_10,доньки спадкодавця, згідно із
якою остання відмовилась від прийняття
спадщини на користь ОСОБА_2 Інші
спадкоємці до нотаріальної контори не
звертались. Свідоцтво про право на
спадщину за законом видано на 1/3 частку
квартири ; АДРЕСА_1 в м. Маріуполі на ім'я
ОСОБА_2

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України
встановлено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 7 від 30 травня
2008 р. "Про судову практику у справах про
спадкування" особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом. Суди відкривають провадження
в такій справі у разі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину (частина друга
статті 1272 ЦК), а також за відсутності
інших спадкоємців, які могли б дати
письмову згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Відповідачами у такій справі
є спадкоємці, які прийняли спадщину.
При відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проаналізувавши норми діючого
законодавства та конкретні обставини
даної справи, суд приходить до висновку
про обгрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 щодо поважності причини
пропуску останньою строку для подання
до нотаріального органу заяви про
прийняття спадщини. Приходячи до
такого висновку, суд враховує, що
фактично позивачка з 2006 року мешкає у м.
Києві, що не заперечувалось сторонами у
справі, що реально може створити
труднощі для реалізації спадкоємцем
ОСОБА_1 її прав на спадщину, враховуючи
територіальну віддаленість. При
розгляді судом даної цивільної справи
та допиті сторін у справі та свідка, суд
приходить до висновків, що фактично
ОСОБА_1 відносини з відповідачем ОСОБА_2
та іншими родичами, які постійно та
тісно спілкувались з померлим ОСОБА_3
не підтримувала, що було обумовлено тим
фактом, що шлюб між її матір'ю та ОСОБА_3
було розірвано, померлий ОСОБА_3 мав
нову родину. Всі наведені обставини
об'єктивно вказують на той факт, що
позивачка дійсно не мала реальної
можливості своєчасно дізнатись про
смерть батька та реалізувати свої
спадкові права. При цьому суд не бере до
уваги посилань відповідача про
повідомлення позивачку про смерть
ОСОБА_3, оскільки об'єктивних доказів
отримання останньою повідомлення суду
не надано, а допитати особу, яка нібито
повідомляла ОСОБА_1 про смерть батька -
ОСОБА_4 - на теперішній час неможливо у
зв'язку із її смертю.

Приходячи до висновку про часткове
задоволення позовних вимог суд вважає
за необхідне конкретно визначити
ОСОБА_1 строк, в перебігу якого остання
мала б можливість звернутись до
нотаріального органу з заявою про
прийняття спадщини після смерті її
батька ОСОБА_2 тривалістю 1 місяць. При
цьому суд керується роз'ясненнями,
викладеними у постанові Пленуму
Верховного Суду

України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову
практику у справах про спадкування",
згідно із якими у резолютивній частині
рішення суд повинен вказати відповідно
певний період часу з моменту набрання
судовим рішенням законної сили,
протягом якого спадкоємець може подати
заяву про прийняття спадщини, а не
конкретну календарну дату, до якої
спадкоємець може подати заяву про
прийняття спадщини. Додатковий строк,
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини, не може
перевищувати шестимісячного строку,
встановленого статтею 1270 ЦК для
прийняття спадщини. У даному
конкретному випадку суд вважає
достатнім строку в перебігу одного
місяця з моменту набрання рішенням
суду законної сили для реалізацією
ОСОБА_1 її спадкових прав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд стягує з відповідача на користь
ОСОБА_1 понесені нею судові витрати -
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 76, 212 ЦПК
України, ст.ст. 1235, 1268, 1270, 1272 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -
задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
протягом одного місяця після набрання
даним рішенням законної сили.

В задоволені іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стянути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов