Справа № 199/545/13- ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець
О.Б.

при секретарі
Голубніченко В.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, представника
третьої особи Бутової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до ОСОБА_2, де треті особи - Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, П'ята дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_2, де треті особи
- Четверта дніпропетровська державна
нотаріальна контора, П'ята
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання заповіту
недійсним. В обґрунтування позову
зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх
батько ОСОБА_8. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1. 20 листопада 2012
року під час звернення позивачів до
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини останні дізналися,
що ОСОБА_8 20 січня 2012 року склав заповіт,
згідно з яким заповів відповідачу
ОСОБА_2 все своє майно. Позивачі
вважають, що заповіт складений
померлим є недійсним, оскільки ОСОБА_8
під час складання заповіту не
усвідомлював своїх дій, оскільки в 2011
році переніс інсульт та був
паралізований, практично був прикутий
до ліжка. В заповіті незрозумілим є
текст внесений покійним ОСОБА_8, який не
відповідає його почерку, заповіт
підписано не ОСОБА_8 Крім того, позивачі
вважають, що ОСОБА_8 не мав бажання
складати заповіт, оскільки
спілкувався з позивачами і про свій
намір скласти заповіт не казав.

В ході розгляду справи позивачі
уточнили свої позовні вимоги та
остаточно просили визнати заповіт
складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2
посвідчений 12 січня 2011 року нотаріусом
П'ятої дніпропетровської державної
нотаріальної контори недійсним,
оскільки ОСОБА_8 його не підписував і
складання заповіту не є його
добровільним волевиявленням.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги та просила їх
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
у судове засідання не з'явилися,
повідомлені належним чином, надали
заяви щодо розгляду справи за їх
відсутності, підтримавши позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі, підтримала надані
письмові заперечення, посилаючись на
те, що між нею та ОСОБА_8 був укладений
шлюб. Після чого вони разом проживали,
вели спільне господарство, мали
спільний бюджет. Між ними були дуже
добрі стосунки. 12 січня 2011 року ОСОБА_8
склав заповіт на її ім'я зі своєї волі.

Представник відповідача ОСОБА_9 в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, зі згоди
відповідача справа розглядається у
його відсутності.

Представник третьої особи П'ятої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Бутова А.Г. в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечувала, оскільки
заповіт складений та посвідчений нею
відповідно до вимог чинного
законодавства та Інструкції про
вчинення нотаріальних дій. При
посвідченні заповіту нею було
встановлено особу заповідача ОСОБА_8,
з'ясовано його волевиявлення. При
посвідченні заповіту ОСОБА_8 розумів
значення своїх дій, керував ними,
віддавав рахунок своїм діям. Заповіт
було підписано ОСОБА_8 у її присутності.

Представник третьої особи Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори до суду не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, до
початку судового засідання надали
заяви про розгляд справи у їх
відсутність та ухвалення рішення на
розсуд суду, згідно чинного
законодавства.

Суд, вислухавши сторони, представників
сторін, дослідивши докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
Амур-Нижньодніпровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 844.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина у вигляді домоволодіння
АДРЕСА_1.

12 січня 2011 року ОСОБА_8 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
П'ятої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Бутовою А.Г. та
зареєстрований в реєстрі за №3-49, яким
заповів відповідачу ОСОБА_2 все своє
майно, де б воно не було та з чого воно б
не складалося, усі майнові права та
обов'язки, які належать йому на час
посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть йому на день смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України
нікчемним є заповіт, складений особою,
яка не мала на це право, а також заповіт,
складений із порушенням вимог щодо
його форми та посвідчення.

Згідно з нормами ст. 1247 ЦК України
загальними вимогами до форми заповіту
є: складання заповіту у письмовій формі
із зазначенням місця та часу його
складання, заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем та посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у ст.
ст. 1251 - 1252 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Звертаючись до суду, позивачі в позові,
а представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1
в судовому засіданні посилаються на
відсутність волевиявлення заповідача,
що слідує з того, що він не підписував
заповіт та фразу - «мною прочитано
вголос і власноручно підписано», писав
не ОСОБА_8, що підтверджується
висновком експерта, поясненнями
нотаріуса Бутової А.Г. Разом з тим, суд
не може погодитися з такими
твердженнями позивачів та
представника позивача, з огляду на
таке.

Згідно з висновком судової
почеркознавчої експертизи № 2899-13 від
20.02.2014 підпис від імені ОСОБА_8 в графі
«Підпис» в заповіті від 12 січня 2011 року
посвідченого державним нотаріусом
П'ятої державної нотаріальної контори
Бутовою А.Г. виконаний власноруч
ОСОБА_8.

Таким чином твердження позивачів про
те, що заповіт ОСОБА_8 не підписував
спростовуються зазначеним висновком
судової почеркознавчої експертизи.

Незбіг між волею і волевиявленням
заповідача має місце тоді, коли заповіт
був учинений дієздатною фізичною
особою, яка в момент його вчинення не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, під
впливом помилки, насильства.

Разом з тим, доказів цим обставинам
позивачами не надано, тоді як обов'язок
доказування Законом покладається саме
на позивача.

Фраза «мною прочитано вголос і
власноручно підписано» не є належним
доказом відсутності волевиявлення
ОСОБА_8 на складання заповіту, а
стосується вимог щодо форми та
посвідчення заповіту.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з правових
підстав заявленого позову,
встановлених обставин по справі та
наданих сторонами доказів, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду
справи та відповідно до ст. 88 ЦПК
України судові витрати компенсуванню
не підлягають та відносяться на
рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
задоволенні позову до ОСОБА_2, де треті
особи - Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, П'ята
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання заповіту
недійсним - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачів.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 28 липня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець