АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8674/14
Головуючий у 1-й інстанції: Смирнова Є.П.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі
Орленко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 23 травня 2014 року по справі за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Н2О» про поновлення
строку для пред′?явлення виконавчого
листа до виконання, виданого на
виконання вироку Деснянського
районного суду м. Києва від 02 грудня 2010
року у кримінальній справі № 1-976/10 по
обвинуваченню ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року представник TOB «Н20»
Ромашевська О.В. звернулася до суду із
заявою про поновлення строку для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа № 1-976/10, виданого 22.12.2010 року на
виконання вироку Деснянського
районного суду м. Києва від 02.12.2010 року у
кримінальній справі № 1-976/10 по
обвинуваченню ОСОБА_2, обґрунтовуючи
заяву тим, що вироком Деснянського
районного суду м.Києва від 02.12.2010
визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК
України та призначено покарання у
вигляді 2-х років позбавлення волі, із
застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, з
випробувальним терміном на 1 рік та
позбавленням права обіймати посади,
пов»язані з виконанням організаційно-
розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов»язків строком на 1 рік. Вказаним
вироком було стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ТОВ «Н20» 785.896 грн. 26 коп. в
рахунок відшкодування завданої шкоди.
Даний вирок не оскаржувався та набрав
законної сили. На той час інтереси TOB
«Н20» представляв ОСОБА_4 на підставі
довіреності, якою його було
уповноважено представляти інтереси
підприємства в різних органах, а також
отримати виконавчий лист на стягнення
із ОСОБА_2 заподіяної за вироком суду
шкоди. У період з 01.06.2011 року по січень
2014 року на рахунок TOB «Н20» від ОСОБА_2
поступали грошові кошти в рахунок
відшкодування завданої ним шкоди.
Враховуючи, що відшкодування шкоди
частково відбувалось, то директор TOB
«Н20» ОСОБА_5 вважав, що відшкодування
відбувається на підставі виконавчого
листа, отриманого представником ОСОБА_4
по кримінальній справі. При цьому
ОСОБА_5 не було відомо, що виконавчий
лист взагалі не отримувався та до
виконавчої служби на надавався.
Останнім часом представник ОСОБА_4
зустрічей уникає, його номер не
відповідає. Оскільки ОСОБА_2 було
завдано значну шкоду підприємству в
сумі 785.896 грн. 26 коп., а відшкодовано
лише 13.000 грн., при цьому жодних дій на
проведення яких мають повноваження
органи виконавчої служби, не було
здійснено, то з′?ясувалося, що
виконавчий лист до виконання у
Державну виконавчу службу не
подавався. Таким чином, виконавчий лист
було отримано 06.02.2014, в якому зазначено,
що строк пред′?явлення виконавчого
листа до виконання - до 20.12.2013.
Посилаючись на викладені обставини
заявник вважає, що строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання було
пропущено з поважних причин, тому
просить суд поновити пропущений TOB «Н20»
строк для пред'явлення виконавчого
листа № 1-976/10, виданого Деснянським
районним судом м.Києва 22.12.2010 року, до
виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року заяву
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Н20» - Ромашевської
Олени Вячеславівни,
задоволено.Поновлено строк для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа № 1-976/10, виданого 22.12.2010
Деснянським районним судом м. Києва по
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_2 за ст. 367 ч.2 КК України, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь TOB «Н20»
785.896 грн. 26 коп. в рахунок відшкодування
завданої шкоди.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції
заінтересована особа ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні заяви ТОВ «Н2О» про
поновлення строку для пред′?явлення
виконавчого листа до виконання,,
мотивуючи тим, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з порушенням
норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що наведені представником
стягувача обставини не є поважними,
оскільки лише вказують на халатну
(протиправну) поведінку працівників
ТОВ «Н2О» та його представників, які
мали можливість пред'явити виконавчий
лист до виконання у визначені діючим
законодавством строки, однак цього не
зробили. При цьому, для поновлення
строків відповідно до частини 2 статті
72 ЦПК України повинні бути підстави, в
той же час ТОВ «Н2О» не наводить
підстав для задоволення його заяви.

У судовому засіданні представник
заінтересованої особи ОСОБА_6
підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник заявника Ромашевська О.В. -
заперечувала, просила ухвалу суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи заяву ТОВ «Н2О» про
поновлення строку для пред′?явлення
виконавчого листа до виконання, суд
першої інстанції виходив із того, що
заявником підтверджено поважність
причин пропуску строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Такий висновок суду першої інстанції є
правильним.

Принципом цивільного судочинства є
виконуваність рішення суду, а у статті
14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості
судових рішень. Виконання судових
рішень - це заключна стадія цивільного
процесу, а саме заключний етап у
процесі реалізації захисту цивільних
прав позивача (стягувача).

Відповідно до вимог частини 1 статті 371
ЦПК України стягувачам, які
пропустили строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання з
причин, визнаних судом поважними,
пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, працюючи,
згідно наказу № 1 від 01.11.2006, на посаді
директора ТOB «Н20», будучи службовою
особою, яка здійснює функції,
пов′?язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов′?язків, шляхом неналежного
виконання своїх службових обов′?язків
через несумлінне ставлення до них,
скоїв злочин, передбачений ст. 367 ч.2 КК
України, що призвело до настання тяжких
наслідків. Вироком Деснянського
районного суду м. Києва від 02 грудня 2010
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК
України та призначено
покарання.Задоволено цивільний позов
TOB «Н20» та стягнуто з ОСОБА_2 на користь
TOB «Н20» в рахунок відшкодування
завданої шкоди 785.896 грн. 26 коп. Даний
вирок не оскаржувався та набрав
законної сили (а.с.8-12). На виконання
вказаного вироку, 22.12.2010 Деснянським
районним судом м. Києва було видано
відповідний виконавчий лист № 1-976/10, зі
строком пред'явлення до виконання -
20.12.2013 (а.с.13). В період з 01 червня 2011 року
по січень 2014 року на рахунок TOB «Н20» від
ОСОБА_2 поступали грошові кошти в
рахунок відшкодування завданої ним
шкоди.

Звертаючись до суду із заявою про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання заявник
посилався на те, що директор ТОВ «Н20»
ОСОБА_5 при наявності часткового
погашення шкоди вважав, що
відшкодування відбувається на
підставі виконавчого листа, отриманого
представником товариства ОСОБА_4 по
кримінальній справі. При цьому ОСОБА_5
не було відомо, що виконавчий лист
взагалі не отримувався та до
виконавчої служби не подавався. З часу
припинення надходження грошових
коштів від ОСОБА_7 (січень 2014 року)
з′?ясувалося, що виконавчий лист до
виконавчої служби не був поданий, а
його строк для пред′?явлення сплинув 20
грудня 2013 року. А тому 22 лютого 2014 року
звернулися до суду з даною заявою.

Судом враховано, що на даний час існує
судовий спір, в якому третьою особою
виступає TOB «Н20». За рішенням
Дарницького районного суду м. Києва
звернуто стягнення на предмет іпотеки:
адміністративно-побутовий корпус з
ремонтними боксами щоденного
обслуговування автомобілів за адресою:
м.Київ, вул.Затишна,7-Б. Вказане майно
разом з обладнанням є також предметом
іпотеки в забезпечення зобов′?язань за
кредитним договором, укладеним 28.12.2007
між АБ «ТАС- Бізнебанк» та TOB «Н20» в
особі директора ОСОБА_2 Як вбачається
із вироку Деснянського районного суду
м.Києва від 02.12.2010 року, за вказаним
кредитним договором АБ «ТАС-Бізнебанк»
надав позичальнику в особі директора TOB
«Н20» ОСОБА_2 кредит в сумі 3.000.000 грн., з
терміном погашення не пізніше 25.12.2009 на
поповнення обігових коштів, в т.ч.
придбання обладнання. Обладнання,
придбане за кредитні кошти ОСОБА_2 мав
передати в заставу Банку протягом 10
днів після набуття товариством права
власності на вказане майно. Однак,
вказане майно ОСОБА_2 у заставу Банку не
передав, а передав ТОВ «Сінгрей», яке
розпорядилося ним на власний розсуд.
Вартість майна TOB «Н20», відчуженого
ОСОБА_2, становить 52,4% від загальної
вартості майна даного товариства та
заподіяні збитки на суму 785.896 грн. 26
коп., які стягнуті з ОСОБА_2 на користь
товариства за вироком суду (а.с.8-12). На
час пред′?явлення заяви про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання боржником
відшкодовано 13 000,00 грн. із 785 896,26 грн.

Перевіряючи обґрунтованість
наведених у заяві мотивів, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що вказані заявником
обставини, які унеможливлювали
вчинення дій щодо пред'явлення до
виконавчої служби виконавчих листів до
виконання у визначений законом строк є
поважними.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
процесуального законодавства, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: