Провадження № 2/582/166/14
Справа № 582/424/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.

Недригайлівський районний суд
Сумської області в складі:

головуючого судді - Жмурченка В.Д.

за участю секретря - Коваль В.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Недригайлів справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про визнання житлового
будинку спільною сумісною власністю
подружжя та поділ нерухомого майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з
даним позовом та просить суд винести
рішення, за яким визнати житловий
будинок в АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю та поділити спільне з
відповідачем майно у вигляді житлового
будинку та господарських будівель і
споруд в ідеальних частках без його
реального поділу, визнати за нею та
ОСОБА_4 право власності на даний
житловий будинок по 1/2 частині за
кожним та залишити його в їхній
спільній частковій власності.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_2 не
визнали пояснивши суду, що спірний
житловий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, Недригайлівського
району Сумської області, не являється
сумісною власністю подружжя так, як за
час шлюбу будинок істотно не
збільшився у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат.
Перебудовою і добудовою даного будинку
у 1999-2000 роках займався ОСОБА_6 на
прохання ОСОБА_7 за її кошти, а гараж
являється об'єктом самочинного
будівництва, а тому не підлягає
визнанню спільною сумісною власністю
подружжя.

Суд заслухавши доводи сторін,
допитавши свідків, розглянувши подані
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи та вирішення спору по суті,
дійшов висновку, що позовна заява
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 20 липня 1996 року
позивачка ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_4 (а.с.8). Після
реєстрації шлюбу сторони проживали в м.
Суми.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Суми у них
народилася дочка ОСОБА_8 (а.с.9).

У 2000 році сім'я переїхала проживати в
будинок баби відповідача- ОСОБА_7 в
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Вільшана
Недригайлівського району Сумської
області у сторін народився син ОСОБА_10
(а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 померла.

За життя 26 березня 2001 року ОСОБА_7
склала заповіт за яким заповіла ОСОБА_4,
відповідачу по даній справі, все
належне їй майно, а саме житловий
будинок по АДРЕСА_1.

Спірний житловий будинок належав на
праві особистої приватної власності
ОСОБА_7 та був успадкований ОСОБА_4
після її смерті як спадкоємцем за
заповітом.

На підставі ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. Майно, набуте подружжям за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судом встановлено в 1999 році за свого
життя ОСОБА_7 за свої ж кошти розпочала
добудову належного їй на праві
власності будинку. Добудова
проводилася під керівництвом її
племінника та батька відповідача за
даним позовом ОСОБА_11

Всі роботи з добудови двох спалень,
коридору, влаштування нового даху,
вставлення нових вікон, заміни системи
опалення, перебудови паркану,
влаштування у дворі свердловини для
забору води, газопостачання до будинку,
будівництва вбиральні були виконані
протягом 1999-2000 років.

В судовому засіданні даний факт
підтвердили свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Під час спільного проживання в даному
будинку позивачка ОСОБА_2 та відповідач
ОСОБА_4, здійснювали поточний ремонт та
облаштували житлові кімнати під їх
вимоги.

Після смерті ОСОБА_7 в успадкованому
будинку був здійснений лише
косметичний ремонт.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р.,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 24 КпШС, чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
майно, яке належало кожному з подружжя
до одруження, а також одержане ним під
час шлюбу в дар або в порядку
успадкування, є власністю кожного з
них. Аналогічне положення міститься в
п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України.

Оскільки спірне нерухоме майно набуте
ОСОБА_4 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_7, є належним йому з
моменту відкриття спадщини, то воно не
може бути визнане спільною сумісною
власністю подружжя.

На думку суду не може також бути
підставою для такого визнання і участь
позивача у здійсненні поточного
ремонту належного відповідачеві на
праві особистої приватної власності
будинку.

Відповідно до ч. З ст. 156 ЖК УРСР
повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту.

Не можуть бути підставою для
задоволення позову і посилання
позивачки ОСОБА_2 на спільне
будівництво ними гаража.

Відповідно до п. б Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» від 30
березня 2012 року за № 6, «...право
власності на самочинно збудовані
житлові будинки, будівлі, споруди, інше
нерухоме майно не набувають як особи,
які здійснили це будівництво. Це майно
не є об'єктом права власності, воно не
може бути предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку...».

Гараж, на будівництво якого
посилається позивачка ОСОБА_2, є
самочинно збудованим, а тому не може
бути предметом поділу в судовому
порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
зменшених позовних вимог ОСОБА_2 слід
відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., ч. 1 ст.
24 КпШС, ст.ст.8, 10, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визнання житлового будинку
спільною сумісною власністю подружжя
та поділ нерухомого майна подружжя -
відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Недригайлівський районний суд
шляхом подання протягом 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, апеляційна скарга
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко