Справа № 129/390/14-ц Провадження №
22-ц/772/2460/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кравець В. І.Категорія:
39Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Медвецького С.К.,
Марчук В.С.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
державного нотаріуса Гайсинської
державної нотаріальної контори, третіх
осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання незаконною відмови нотаріуса
у вчиненні нотаріальної дії та
зобов»язання видати свідоцтво про
право на спадщину за законом на
спадкове майно, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 07 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до державного нотаріуса
Гайсинської державної нотаріальної
контори, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконною
відмовою нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії та зобов»язання
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом на спадкове майно, мотивуючи
свої вимоги тим, що її батьки ОСОБА_7 і
ОСОБА_8, перебуваючи у зареєстрованому
шлюбі, 31.10.1996 року набули право
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати ОСОБА_8
померла, до дня смерті вона постійно
проживала з матір'ю, не заявляла про
відмову від спадщини і вважається
такою, що прийняла спадщину, інші
спадкоємці ОСОБА_7- чоловік і ОСОБА_4 -
син жодних дій по прийняттю спадщини не
вчинили; для оформлення спадщини
вона звернулася до державного
нотаріуса Гайсинської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про спадщину на
спадкове майно - 1/2 частину квартири,
проте нотаріус постановою від 06.03.2013
року відмовив у видачі свідоцтва про
право на спадщину, безпідставно
послався на те, що 1/2 частина квартири
не виділена ОСОБА_8 та відсутні
правовстановлюючі документи на
квартиру.

Просила визнати незаконною відмову
державного нотаріуса Гайсинської
державної нотаріальної контори у
вчиненні нотаріальної дії по видачі їй
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року матері ОСОБА_9 та зобов'язати
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом на спадкове майно - 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 07 квітня 2014 року
в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3, подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення Гайсинського
районного суду Вінницької області від
07 квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в позові з
інших підстав.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши докази,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, прийшла до висновку, що остання
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів про
подання нотаріусу документів, які
підтверджують визнання її такою, що
прийняла спадщину після померлої
ОСОБА_8, а також докази про виділення
частини квартири АДРЕСА_1, як частки із
спільного майна подружжя та не надання
правовстановлюючих документів, що
посвідчують набуття права власності на
квартиру, а тому відмова державного
нотаріуса Гайсинської державної
нотаріальної контори від 06.03.2013 року у
вчиненні нотаріальної дії по видачі
ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину
за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року матері ОСОБА_8 була правомірною.

Такий висновок суду є правильним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
дочкою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року у м. Гайсин Вінницької області
(а.с.8,10).

ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з
28.06.1967 року, шлюб зареєстрований
Мітлинецькою сільською радою
Гайсинського району Вінницької
області 28.06.1967 року, запис за №19 (а.с.9).

Відповідно до довідок Гайсинської
міської ради №1967 від 23.05.2012 року і №1073
від 06.03.2013 року та домової книги ОСОБА_8,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року була
зареєстрова і проживала в АДРЕСА_3
спільно із ОСОБА_2 з 09.10.2006 року по день
смерті, знята з реєстрації місця
проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.18-23).

За договором купівлі продажу від 31.10.1996
року ОСОБА_10 придбав квартиру АДРЕСА_2
(а.с.75).

Спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_10 прийняли ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5.

13.06.2013 року державним нотаріусом
Комсомольської державної нотаріальної
ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 1/3 частину
спадкового майна - 1/3 частину квартири
АДРЕСА_2 та визначено право кожного із
спадкоємців на 1/3 частку
вищезазначеної квартири (а.с.54).

Постановою державного
нотаріуса Гайсинської державної
нотаріальної контори Кобилянської О.А.
від 06.03.2013 року відмовлено ОСОБА_2 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після померлої ОСОБА_8, оскільки
спадкова справа не заведена, відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкову квартиру, належна
спадкодавиці частка квартири за життя
не була виділена, після її смерті
нотаріусом за заявою другого подружжя
свідоцтво про право власності на
частку в їх спільному майні не
видавалось (а.с.15).

За змістом ст..15,16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3, 5 ст.1268 ЦК
України спадкоємець який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини , вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку , встановленого ст..1270 ЦК України
(шість місяців) не заявив про відмову
від неї; незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини;

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно;

Ч.1 ст.69 Закону України «Про
нотаріат» визначено, що нотаріус при
видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом перевіряє факт
смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність підстав
для закликання до спадкоємства за
законом осіб, які подали заяву про
видачу свідоцтва, та склад спадкового
майна.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не
було надано доказів того що вона на час
відкриття спадщини постійно проживала
із спадкодавцем та що на час відкриття
спадщини спадкодавцю ОСОБА_8 належало
право спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2 спростовується
матеріалами справи, зокрема відповідно
до довідок Гайсинської міської ради
№1967 від 23.05.2012 року і №1073 від 06.03.2013 року
та домової книги ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року була зареєстрова і
проживала в АДРЕСА_3 спільно із ОСОБА_2 з
09.10.2006 року по день смерті, знята з
реєстрації місця проживання
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.18-23).

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

За договором купівлі продажу від 31.10.1996
року ОСОБА_10 придбав квартиру АДРЕСА_2
(а.с.75).

ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з
28.06.1967 року, шлюб зареєстрований
Мітлинецькою сільською радою
Гайсинського району Вінницької
області 28.06.1967 року, запис за №19,
доказів про розірвання шлюбу матеріали
справи не містять (а.с.9).

Враховуючи вище викладене колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відмови у позові.

Відповідно до ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції повно з'ясовано фактичні
обставини справи, дано належну оцінку
зібраним доказам. Рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_3 безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 07 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Медвецький С.К.

Марчук В.С.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.