Справа № 462/2907/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 серпня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного
С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
звернулося в суд з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 1395236,73 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що 25.01.2008 року між ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», правонаступником
якого виступає ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №22-214/184, відповідно
до якого банком було надано
позичальнику грошові кошти в розмірі
182700 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом, в розмірах та в
порядку, визначених договором, з датою
повернення до 25.01.2015 року. Однак,
відповідач належним чином умов
договору не виконує і станом на 20.03.2014
року має заборгованість в сумі 1395236,73
грн., з яких 182700 грн. - заборгованість за
тілом кредиту, 162917,29 грн. -
заборгованість по нарахованим доходах,
1049619,44 грн. - пеня за прострочення
заборгованості по кредиту та відсотках
за період з 20.03.2013 року по 19.03.2014 року.

Суд ухвалив справу розглядати без
участі представника позивача, який
представив заяву, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
слухати справу у її відсутності та
проти заочного розгляду справи не
заперечує (а.с.39), що відповідає вимогам
ст.158 ЦПК України, та за відсутності
відповідача, яка належним чином була
повідомлена про час, день та місце
розгляду, що стверджується
повідомленнями по вручення поштових
повідомлень (а.с.33, 38), в судове
засідання повторно не з'явилася.

За таких обставин, відповідно до ч.1
ст.224 ЦПК України, враховуючи
відсутність заперечень позивача проти
заочного розгляду справи, суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору чи
вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як встановлено судом, 25.01.2008 року між
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №22-214/184,
згідно умов якого банк надав
позичальнику в тимчасове користування
на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості, платності
кредитні ресурси в сумі 182700 грн., з
оплатою процентів, передбачених п.4.1
цього договору, а позичальник
зобов'язалась сплачувати відсотки у
вказаному порядку та повністю погасити
кредит до 25.01.2015 року (а.с.4-11).

Пунктом 3.2 кредитного договору
передбачено, що відповідач
зобов'язується оплачувати відсотки за
користування кредитом не пізніше 10
числа кожного місяця, що слідує за тим
за який вони були нараховані.

У відповідності до п.3.5 кредитного
договору банк має право зупинити
видачу кредитних ресурсів, відмовити
позичальнику в продовженні строку
цього договору, а також вимагати
дострокового повернення кредитних
ресурсів, сплати нарахованих процентів
по них , неустойки відповідно до умов
договору.

Пунктом 6.1 передбачено, що за
прострочення повернення кредитних
ресурсів та/або сплати процентів
позичальник сплачує банку пеню з
розрахунку 1% від простроченої суми за
кожний день прострочення. Зазначена
пеня сплачується у випадку порушення
позичальником термінів платежів,
передбачених п.п.3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4, 4.6
кредитного договору, а також будь-яких
інших строків платежів, передбачених
договором. Сплата пені не звільняє
позичальника від зобов'язання сплатити
проценти за весь час фактичного
користування кредитними ресурсами.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно до вимог ст.546 ЦК України,
виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно з законом або
договором неустойкою (штрафом , пенею).

Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України,
сплата неустойки є правовим наслідком
у разі порушення зобов'язання. У
відповідності до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Також встановлено, та підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с.12-13), що
ОСОБА_1 порушила взяті на себе, згідно
кредитного договору, зобов'язання,
зокрема, станом на 20.03.2014 року має
заборгованість в сумі 1395236,73 грн., з яких
182700 грн. - заборгованість за тілом
кредиту, 162917,29 грн. - заборгованість по
нарахованим доходах, 1049619,44 грн. - пеня
за прострочення заборгованості по
кредиту та відсотках за період з 20.03.2013
року по 19.03.2014 року.

Згідно роз'яснень, даних в п.29 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
при вирішенні спорів про дострокове
повернення кредиту суд має враховувати
положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з
того, що якщо договором встановлено
обов'язок позичальника повернути
кредит частинами (із розстроченням), то
в разі прострочення повернення
чергової частини кредитодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому від суми кредиту.

Враховуючи викладене і беручи до уваги,
що ОСОБА_1 односторонньо порушила
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором від 25.01.2008 року, то,
відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та
умов кредитного договору (п.3.5),
позикодавець вправі вимагати
дострокового повернення кредиту та
виплати належних за цим договором
платежів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконує, суд вважає за
необхідне позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості за
кредитним договором від 25.01.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача 3654 грн. судових витрат,
сплачених позивачем (а.с.26).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610-611, 627,
1050, 1054 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» (, МФО №
300 (один мільйон триста
дев'яносто п'ять тисяч двісті тридцять
шість) гривень 73 копійки
заборгованості за кредитним договором
від 25.01.2008 року.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» (, МФО №
300131) 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят
чотири) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Залізничний
районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний С.Ю.