________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/926/14-ц
Провадження № 2/520/3060/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого-судді: Маломуж А.І.;

за участю секретаря
Месропняцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу
за договором позики», -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з відповідачки суму позики у
розмірі, еквівалентному 60 000 (шістдесят
тисяч) доларів США. Свої вимоги позивач
обґрунтував тим, що 28 травня 2010 року між
ним та відповідачкою ОСОБА_2ув
укладений договір позики на суму 60 000
(шістдесят тисяч) доларів США, за
умовами якого відповідачка
зобов'язалася повернути її в
обумовлений в договорі термін, а саме 28
травня 2011 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
пояснив, що 28 травня 2010 року між
позивачем та відповідачкою було
укладено договір позики, за умовами
якого він передав відповідачці грошові
кошти в сумі 60 000 (шістдесят тисяч)
доларів США, з умовою повернення суми
позики 28 травня 2011 року.

Відповідачка всупереч умовам
укладеного договору грошові кошти за
договором позики не повернула.

Представник позивача просить суд
стягнути з відповідачки на користь
позивача грошову суму за договором
позики в розмірі, еквівалентному 60 000
(шістдесят тисяч) доларів США.

Представник відповідачки проти
задоволення позову заперечував, просив
суд відмовити позивачу з підстав того,
що вказаний договір не є договором
позики, а є договором доручення, тобто
фактично між сторонами по справі
склались правовідносини, що випливають
з договору доручення, а сам по собі факт
передання грошових коштів та складення
розписки не змінює характер спірних
правовідносин на правовідносини
позики.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи вважає, що позовні
вимоги не ґрунтуються на вимогах
закону, тому задоволенню не підлягають
.

Судом встановлено, що згідно розписки
від 28 травня 2010 року ОСОБА_2 отримала
від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі,
еквівалентному 60 000 (шістдесят тисяч)
доларів США.

Ст.1046 ЦК України містить визначення
договору позики, за яким одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другої сторони (позичальник) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За правилами ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мнімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа,
незалежно від суми.

На підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, між сторонами по справі виникли
правовідносини, що випливають з
договору доручення. Так, судом
встановлено та не заперечувалось
сторонами по справі, що грошова сума в
розмірі, еквівалентному 60 000 (шістдесят
тисяч) доларів США, передавалась
позивачем по справі ОСОБА_1
відповідачці ОСОБА_2 для придбання на
ім'я позивача квартири АДРЕСА_1.

Крім того, як вбачається з розписки,
наявної в матеріалах справи, вона не є
борговим документом в розумінні ст.ст.
1046,1047 ЦК України, а лише підтверджує
факт передачі грошових коштів, які
відповідно до розписки передавались не
у власність відповідачки, а на
виконання певної дії - придбання
квартири.

Згідно ст. 1000 ЦК України за договором
доручення одна сторона - повірений -
зобов'язується вчинити від імені та за
рахунок другої сторони (довірителя)
певні юридичні дії. Правочин, вчинений
повіреним, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки довірителя.

Таким чином суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 60 000
(шістдесят тисяч) доларів США за
договором позики слід відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення

Суддя
Маломуж А. І.

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ

65080, м. Одеса, вул. Варненська, 3 «б»

телефон: 7189924

№ С26

___________ 2014 року

вих..№____________

ОСОБА_1

АДРЕСА_2

ОСОБА_2

АДРЕСА_1

Київський районний суд м. Одеси
надсилає на Вашу адресу рішення суду
від 09.07.2014 року.

Додаток: на ______ аркушах.

Суддя:
А.І.Маломуж