Справа № 456/170/14-ц
Провадження № 2/456/568/2014
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Саса С. С.

при секретарі Петренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Стрию цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні житловим
будинком та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання права на
проживання та усунення перешкод в
користуванні житлом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
первісним позовом до відповідача
ОСОБА_2 в якому просить усунути
перешкоди у користуванні нею житловим
будинком розташованим в АДРЕСА_1 шляхом
виселення відповідачки ОСОБА_2 з цього
будинку. В обгрунтування позовних
вимог позивач покликається на те, що
відповідачка по справі ОСОБА_2 рідна
сестра її чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Чоловіку на праві
приватної власності належав житловий
будинок розташований в АДРЕСА_1. Ще за
життя чоловіка, в 2009 році в будинок
чоловіка вселилася відповідачка в
якості тимчасового жильця для того, щоб
підлікуватися в м. Моршин. Сама
відповідачка має на праві приватної
власності двохкімнатну квартиру в
АДРЕСА_2. Чоловік не заперечував проти
тимчасового вселення в будинок
відповідачки. Після смерті чоловіка
даний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
перейшов позивачці у власність на
підставі свідоцтва про право власності
за законом від 17.09.2013 року. Після
оформлення права власності позивач
попросила відповідача звільнити
вказаний будинок, однак відповідач в
добровільному порядку відмовляється
залишити будинок, чинить різні
перешкоди в користуванні будинком, а
тому позивач змушена звернутися до
суду з даним позовом.

Позивач-відповідач ОСОБА_2 звернулася
до суду із зустрічним позовом до
позивача-відповідача ОСОБА_1, в якому
просить визнати за нею право на
проживання у житловому будинку АДРЕСА_1
та зобов'язати ОСОБА_1 не чинити їй
перешкоди у користуванні вказаним
житлом. В обгрунтування зустрічного
позову покликається на те, що спірний
житловий будинок АДРЕСА_1 належав її
батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та відносився
до категорії колгоспний двір. В 1966 році
позивач ОСОБА_2 виїхала на навчання в
Київ, де залишилась працювати і
проживати. В 2007 році позивач
повернулася проживати в будинок
батьків в с. Довге Стрийського району,
де проживала разом з батьками, братом
та сестрою, та після смерті батьків
надалі продовжує проживати у вказаному
будинку, обробляти земельну ділянку.
Чоловік відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3
власник житлового будинку, за життя не
заперечував щодо проживання позивачки
у вказаному будинку. Після його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_1
повідомила позивачці, щоб вона
виселилась з спірного житлового
будинку, оскільки після смерті
чоловіка вона являється власником
житлового будинку. Відповідач ОСОБА_1
постійно створює конфліктні ситуації,
погрожує позивачці відключенням
енерго та газопостачання, що створює
перешкоди для її проживання. Позивач
вважає, що оскільки на час смерті
батьків проживала разом із ними, а тому
має право на визнання її наймачем
спірного житлового приміщення та має
право на проживання у вказаному
будинку.

В судовому засіданні
позивач-відповідач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_6 первинний позов
підтримали повністю, покликаючись на
викладені в позовній заяві обставини
та просять позов задоволити. В
задоволенні зустрічного позову
просять відмовити повністю.

Позивач-відповідач за зустрічним
позовом ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_7 зустрічний позов підтримали
повністю, покликаючись на викладені в
позовній заяві обставини та просять
зустрічний позов задоволити. В
задоволенні первинного позову просять
відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, свідків, суд вважає, що
первинний позов слід задоволити, а у
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Зі свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 20.01.2004 року
вбачається, що ОСОБА_3 був власником
будинку АДРЕСА_1

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
від 25.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається зі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17.09.2013 року
спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його
дружина ОСОБА_1. Спадщина складається
із житлового будинку разом із
належними до нього господарськими
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

З витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 9522701 від 17.09.2013 року
вбачається, що позивач ОСОБА_1
зареєстрована як власник житлового
будинку по АДРЕСА_1. Вказаний будинок
складається з однієї кухні та трьох
житлових кімнат, загальною площею 70,2
кв. м., житловою площею 55,6 кв.м.

З довідки виданої виконкомом
Станківської сільської ради від 27.12.2013
року № 1352 вбачається, що в житловому
будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1
на підставі свідоцтва про право
власності за законом ВТМ № 485859 від
17.09.2013 року ніхто не зареєстрований.
Крім цього, із вказаної довідки
вбачається, що у вказаному будинку з 2009
року проживає ОСОБА_2 без реєстрації.

Судом встановлено, що після смерті
чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач ОСОБА_1 прийняла
спадщину, яка складається із житлового
будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку з
2009 року без реєстрації проживала рідна
сестра померлого ОСОБА_2 На даний час
позивач ОСОБА_1 не може на власний
розсуд повною мірою користуватися та
розпоряджатися своєю власністю,
оскільки відповідач ОСОБА_2 чинить їй
перешкоди, не бажає виселитись з
будинку, постійно між ними виникають
конфліктні ситуації.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в
судовому засіданні пояснили, що
позивач-відповідач ОСОБА_2 більше шести
років проживає в АДРЕСА_1. За життя її
брат, ОСОБА_3, який був власником
вказаного будинку, не заперечував щодо
її проживання у вказаному будинку.
Після його смерті власником будинку
стала його дружина, позивач-відповідач
ОСОБА_1, яка заперечує щодо проживання у
спірному будинку ОСОБА_2, між ними
постійно виникають конфлікти.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення таких дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Аналізуючи зібрані докази по справі і
оцінюючи їх в сукупності, суд вважає
необхідним первинний позов задоволити
та зобов'язати позивача-відповідача
ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 її власністю -
житловим будинком, розташованим в
АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 з
цього будинку.

В зустрічному позові слід відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, суд,

вирішив:

Первинний позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 житловим будинком
розташованим в АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_2 з цього будинку.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права на проживання та усунення
перешкод в користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Сас С.С.