АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1619/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1738/14
Головуючий у 1-й інстанції Святська О. В.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Кривчун Т.О., Дряниці Ю.В.

при секретарі: Філоненко
О.В.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Жукової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 11 квітня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
захист прав споживачів,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в
якому просила визнати недійсною зміну
із 01.02.2009 року ПАТ КБ «Приватбанк»
відсоткової ставки за кредитним
договором від 18.12.2007 року № ND81AR02000184 та
зобов'язати банк здійснити перерахунок
заборгованості за кредитною ставкою в
розмірі 9,6% річних на суму залишку ,
зарахувати в рахунок погашення
заборгованості страхове
відшкодування у сумі 5736,33 грн. та 5 706,68
грн. складової вартості реалізації
автомобіля як предмета застави.

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 11 квітня
2014 року позов ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про захист прав
споживачів - задоволено в повному
обсязі.

Визнано недійсною зміну з 01.02.2009 року
ПАТ КБ «Приватбанк» відсоткової ставки
за кредитним договором від 18.12.2007 року
№DN81AR02000184, укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 з 9,6% річних до 21
% річних на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк»
здійснити перерахунок заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором від
18.12.2007 року №DN81AR02000184 із 01.02.2009 року
згідно погоджених умов кредитного
договору за кредитною ставкою у
розмірі 0,80 % на місяць (9,6 % річних) на
суму залишку заборгованості за
кредитом, та зарахувати в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 18.12.2007 року №DN81AR02000184
страхового відшкодування у сумі 5 736
грн. 33 коп., яке перераховувалось
платіжним дорученням від 26.11.2008 року
№24223, та суми 5 706 грн. 68 коп., що є
складовою вартості реалізації
автомобіля як предмета застави.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на порушення
норм процесуального права, на
недоведеність оставин, що мають
значення для справи та на
невідповідність і висновків суду
обставинам справи, просив рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначив, що відповідно до ч. 1
ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України кредитний
договір, який укладений сторонами,
містить умову щодо права банку в
односторонньому порядку підвищувати
розмір процентної ставки. Позивач, зі
свого боку, погодився з такими умовами
договору, підписавши кредитний
договір. Банк відповідно до п. 2.3.1.
кредитного договору надіслав
позичальникові письмове повідомлення
про зміну процентної ставки та не
отримав від нього заперечень щодо
підвищення відсотків за користування
кредитом та повідомлень позичальника
про намір достроково розірвати
кредитний договір. Повідомлення банк
надсилав за адресою, зазначеною в
паспорті позивачки.

Крім того, банк вважає неналежним
доказом висновок експертизи, який
наданий позивачем, оскільки зазначена
експертиза проведена без достатності
первинного матеріалу. Зобов'язання
зарахувати суми страхового
відшкодування та складової вартості
реалізованого майна є неправомірним,
оскільки зазначені суми враховані при
визначенні заборгованості за
кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
18.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанком»
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
DN81AR02000184, відповідно до якого остання
отримала у кредит 97 314 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 9,60 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 17.12.2014 року.

Пунктом 2.3.1 цього ж договору
передбачено, що банк має право в
односторонньому порядку збільшити
розмір процентної ставки за
користування кредитом при зміні
кон'юктури ринку грошових ресурсів в
Україні.

При цьому банк надсилає Позичальнику
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки протягом семи
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки.

ПАТ КБ «Приватбанк» у звязку зі
збільшенням облікової ставки НБУ та
зміні кон'юктури ринку грошових
ресурсів в Україні вирішив з 01.02. 2009
року підвищити в односторонньому
порядку процентну ставку по
кредитному договору, укладеному з
позивачкою.

Згідно листа банку від 06.01.2009 року,
починаючи з 01.02.2009 року відсоткова
ставка за кредитним договором
складатиме 21 % за рік. Одночасно
зазначено, що у випадку незгоди з
даними змінами ОСОБА_3 має строк до
21.01.2009 року звернутися до відповідача з
питань повного погашення боргу./а.с.147
т.1/

Вказане повідомлення банком
направлене на ім'я ОСОБА_3 за адресою
АДРЕСА_1 за якою позивачка ніколи не
мешкала. Матеріали справи містять дані,
які підтверджують обізнаність банку
про іншу адресу ОСОБА_3. в АДРЕСА_2

В той же час банком не надано належних
доказів одержання позивачкою
зазначеного повідомлення про
збільшення відсоткової ставки за
кредитним договором.

Районний суд, встановивши, що
позичальник повідомлень від банку про
збільшення процентної ставки не
отримувала, дійшов правильного
висновку про недійсність такої зміни в
односторонньому порядку, що є
порушенням умов договору та частини 2
ст.11 закону України «Про захист прав
споживачів», та правомірно зобов'язав
банк здійснити відповідний
перерахунок заборгованості.

Щодо рішення в частині
зарахування в рахунок погашення
заборгованості страхового
відшкодування та суми від реалізації
заставного автомобіля, то в цій частині
колегія суддів визнає за необхідне
рішення скасувати та відмовити в
задоволенні цих вимог, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що у травні 2009 року заставний
автомобіль (легковий седан) марки IDEAL
моделі CN 7177 В, 2007 року випуску, був
переданий банку для реалізації та
11.11.2009 року реалізований за ціною 31 400
грн.

Висновком №1272 судової
економічної експертизи від 18.03.2014 року
встановлено, що вказана сума, виручена
від реалізації заставного майна, та
сума страхового відшкодування 5736,33 грн.
зараховані в рахунок погашення
зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному
договору, що підтверджується
документально банківською випискою,
меморіальними ордерами та платіжними
дорученнями./а.с.23-28/

Колегія суддів вважає, що даний
висновок експертизи є належним
доказом, оскільки проведений на
підставі всієї наявної бухгалтерської
документації щодо руху коштів по
спірному кредитному договору.
Натомість, районним судом безпідставно
перевага висновку експертизи від
15.11.2013р. згідно якого не знайшло
документального підтвердження
зарахування відповідних коштів. Слід
зауважити, що у розпорядженні
експерта для проведення цієї
експертизи не було надано достатнього
первинного матеріалу, який був наданий
для повторного судового економічного
дослідження експерта.

Отже, підстави для зобов'язання банку
зарахувати в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
сум в розмірі 5736,33грн. та 5706,68грн. -
відсутні, оскільки вони банком
зараховані . Тому в цій частині колегія
суддів рішення скасовує та ухвалює
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
позивачки на користь банку підлягає
присудженню половина витрат, понесених
відповідачем на проведення повторної
судово-економічної експертизи. (а.с.6,22
Т.2).

Керуючись ст.ст.303, 304,307, 309 п.п.3,4, 314, 316, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - задовольнити
частково.

Рішення Кременчуцького районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
11 квітня 2014 року - скасувати в частині
зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк»
зарахувати в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 18.12.2007 року № ND81AR02000184 страхове
відшкодування у сумі 5736,33 грн., яке
перераховувалось платіжним дорученням
від 26.11.2008 року №24223, та суми 5706,68 грн., що
є складовою вартості реалізації
автомобіля як предмета застави.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог в цій
частині відмовити.

В іншій частині рішення - залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судові витратив в сумі 2944
грн. за проведення судово-економічної
експертизи.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено
протягом 20 днів в касаційному порядку
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя /підпис/
Л.І Пилипчук

Судді:
/підпис/ Т.О. Кривчун

/підпис/
Ю.В. Дряниця

З оригіналом згідно:

суддя
Пилипчук Л.І.