Справа № 127/4423/14-ц Провадження №
22-ц/772/2382/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Вохмінова О. С.Категорія:
57Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Жданкіна В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника апелянта,
позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,
відповідача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, його представника, адвоката
ОСОБА_5, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці, в залі
судових засідань апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця

ОСОБА_4 про захист прав
споживача, стягнення

коштів, відшкодування
моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 червня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

06 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся у
Вінницький міський суд Вінницької
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про захист
прав споживача, стягнення коштів,
моральної шкоди ( а. с. 1-4 ). Позов
мотивований тим, що 14 грудня 2013 року
позивач оплатив відповідачеві (магазин
ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вартість холодильника
моделі Electrolux EN4011 AOW, але товар у день
покупки йому переданий не був. На усні
звернення щодо передачі товару в
магазині запевняли, що товар буде
переданий найближчим часом. 21 січня 2014
року на письмове звернення позивач
отримав відповідь відповідача, що
строки виконання та платні послуги між
ними не погоджувалися, що позивача було
повідомлено про неможливість
поставкипридбаного товару, тому, на
думку ФОП ОСОБА_4, вимога щодо сплати
пені є безпідставною. 15 лютого 2014 року
ОСОБА_2 повторно звернувся в магазин з
метою розірвання договору, однак таке
розірвання відбулося лише 18 лютого,
банком були повернуті позивачеві
сплачені ним кошти. Останній вимагає
стягнення на його користь з
відповідача пені за невиконання
зобов'язання у сумі 11482,02 гривні, 530,10
гривень витрачених коштів на
лікування, оскільки, за твердженням
позивача, йому спричинено моральну
шкоду, яку він оцінює у 10 тисяч гривень
та просить стягнути на свою користь з
відповідача у справі.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 червня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ФОП
ОСОБА_4 про стягнення коштів,
відшкодування моральної шкоди
відмовлено ( а. с. 75-78 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
у справі, відповідач ОСОБА_2 оскаржує
його в апеляційному порядку, просить
дане судове рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову у повному обсязі. Апелянт вважає
оскаржуване рішення суду ухваленим за
відсутності законних підстав,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права ( а. с. 81-84 ).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення та заперечення на апеляційну
скаргу представників сторін у справі,
відповідача ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши в
сукупності наявні в ній докази,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обгрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються,
чи є інші фактичні дані, що мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження, які
правовідносини випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Умовами
обгрунтованості є повне і всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, доведеність тих обставин,
які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено,
що 14 грудня 2013 року ОСОБА_2,
ознайомившись в приміщенні магазину
ІНФОРМАЦІЯ_1 із зразком моделі
холодильника Electrolux EN4011 AOW, сплатив його
вартість в сумі 5867,00 гривень та
домовився про доставку товару до
магазину; інших домовленостей, щодо
яких повинні оформлятися певні
документи, не було. Конкретний термін
поставки холодильника не визначався,
збільшувався за згодою покупця.

Суд дійшов висновку, що між сторонами
у справі був укладний договір

купівлі-продажу товару за зразком, який
передбачений ст. 702 ЦК України.

Вимагаючи стягнення пені, позивач
посилався на відповідні норми Закону
України «Про захист прав споживачів»,
частина 5 статті 10 якого передбачає
сплату пені у випадку прострочення
виконання. Суд, відмовляючи у позові
ОСОБА_2, розмежував правовідносини з
виконання договору купівлі-продажу та
договору про надання послуг.

Крім того, необхідно мати на увазі,
що, дійсно, конкретні терміни виконання
будь-яких платних послуг між сторонами
у справі не погоджувалися. За
твердженням самого позивача, він
неодноразово звертався до продавця з
питання поставки оплаченого товару та
повідомлявся про її неможливість на
час звернення в магазин, а пропозиції
щодо заміни моделі холодильника його
не влаштовували.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд
першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, що
регулюють виниклі між сторонами у
справі правовідносини з виконання
зобов'язань, зокрема, передбачених
договором купівлі-продажу певного
майна ( товару ), правових наслідків,
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відмовляючи у позові в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
застосував норми п. 5 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 22
Закону України «Про захист прав
споживачів», якими визначено, що
споживачі мають право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
недоліків продукції, відповідно до
закону; при задоволенні вимог
споживача суд одночасно вирішує
питання щодо відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди. Враховуючи, що товар

( холодильник ) позивачем взагалі не
придбавався, та висновок суду щодо
безпідставності позову в частині
стягнення коштів, то як наслідок
підлягає відмові також позов про
відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, викладеними в оскаржуваному
судовому рішенні, які не
спростовуються доводами апеляційної
скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
зазначається, що в день укладення
усного договору купівлі-продажу
(покупку) між сторонами у справі,
відповідач відмовився передати
покупцю товар, а суд не дослідив даний
факт, не дав йому належної оцінки,
неправильно оцінив показання
допитаних свідків.

Таке обгрунтування скарги є
надуманим з огляду на те, що суд
встановив, і сторони в засіданні цього
не запечували, відсутність в наявності
у приміщенні магазину такого
холодильника, який обрав покупець
ОСОБА_2 за зразком. Останній був з
дефектом, що позивачу було відомо і
через що мала місце домовленість про
доставку аналогічного товару пізніше.
Посилання на суперечність
оскаржуваного рішення суду засадам
справедливості, добросовісності та
розумності теж не знайшли свого
доведення з огляду на приписи статей 10,
11, 60 ЦПК України.

Суд першої інстанції 26 червня 2014 року
ухвалив рішення про відмову у позові
ОСОБА_2, виходячи з доводів і заперечень
сторін, з врахуванням принципу їх
змагальності та диспозитивності
цивільного судочинства. Суд не
помилився у визначенні правовідносин,
що склалися між сторонами у справі,
застосував саме ті норми матеріального
права, що регулюють дані
правовідносини, дав повну та об'єктивну
оцінку показанням допитаних свідків,
доводам та доказам сторін. Відповідно
до положень ст. 212 ЦПК України судове
рішення належним чином мотивоване,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги судова колегія не
знаходить.

Статтею 308 ЦПК України встановлено,
що апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/
Т.О. Денишенко

Судді: /підпис/
В.В. Жданкін

/підпис/
А.Ю. Зайцев

З оригіналом вірно: