АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4535/14 Справа: №
Головуючий 1 інстанції:
Шиянова Л.О. Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого судді:
Піддубного Р.М.,

суддів: Швецової
Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі:
Новокщоновій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнених у травні 2014 року позовних
вимог, просив визнати за ним в порядку
спадкування після смерті матері -
ОСОБА_4 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідачку ОСОБА_3 повернути йому
домові книги вказаного домоволодіння.
В обґрунтування позову зазначив, що
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
рішення народного суду 1-ї дільниці
Ленінського району м. Харкова від 13.11.1944
року належало ОСОБА_5 Після смерті
останнього спадщину прийняла дружина
померлого та мати позивача - ОСОБА_6, яка
в подальшому змінила прізвища на
«ОСОБА_6». Посилаючись на те, що він
прийняв спадщину після смерті матері,
ОСОБА_1 просив його позов задовольнити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20 травня 2014 року
провадження у справі закрито на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у
зв'язку з тим, що набрали законної сили
рішення суду, ухвалене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просив ухвалу скасувати, справу
направити для продовження розгляду до
іншого суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції відповідно до
вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Закриваючи провадження у цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив із того, що з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав вже
ухвалено судове рішення, яке набрало
законної сили, що відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 205 ЦПК України є підставою для
закриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрало законної сили
рішення, ухвалене з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття
провадження у справі спрямована на
усунення випадків повторного
вирішення судом тотожного спору, який
вже розглянуто і остаточно вирішені по
суті, оскільки частиною 2 статті 223 ЦПК
встановлено, що після набрання
рішенням суду законної сили сторони та
треті особи із самостійними вимогами, а
також їх правонаступники не можуть
знову заявляти в суді ту саму позовну
вимогу з тих самих підстав, а також
оспорювати в іншому процесі
встановлені судом факти і
правовідносини.

Позови вважаються тотожними тоді, коли
в них співпадають сторони, предмет і
підстави. У випадку зміни хоча б одного
з цих елементів, позови не можна
вважати тотожними, що позбавляє суд
права закрити провадження у справі.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, щодо
якої він просить ухвалити рішення, а
підставою - є обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги.

Як убачається із матеріалів справи, у
липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, в якому посилаючись на те,
його мати прийняла спадщину після
смерті свого чоловіка - ОСОБА_5, а він у
свою чергу прийняв спадщину після
смерті матері, просив визнати за ним в
порядку спадкування. право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідачку ОСОБА_3
повернути йому домові книги вказаного
домоволодіння.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 18 грудня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 05 лютого 2013
року, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнених у травні 2014 року позовних
вимог, також просив визнати за ним в
порядку спадкування право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідачку ОСОБА_3
повернути домові книги. При цьому в
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилався на ті самі обставини,
що і в позовній заяві, поданій до того ж
суду першої інстанції у липні 2012 року.

Отже встановивши, що спір між тими
самими сторонами: позивачем ОСОБА_1 та
відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, про той
самий предмет - майнові (спадкові) права
на домоволодіння АДРЕСА_1, та з тих
самих підстав - спадкування ОСОБА_4
після ОСОБА_5, спадкування ОСОБА_1 після
ОСОБА_4, вже вирішений судом шляхом
ухвалення судового рішення, яке
набрало законної сили, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність передбачених
процесуальним законом підстав для
закриття провадження у справі.

Оскільки ухвала, що оскаржується,
постановлена судом першої інстанції з
додержанням вимог закону, апеляційна
скарга підлягає відхиленню, у ухвала
суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді