Пр.№ 2/155/261/14
Справа № 155/331/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
Горохівський
районний суд

Волинської області

в складі: головуючого
Шмідта С.А.

при секретарі
Грищук Г.Г.

з участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань
Горохівського районного суду в
м.Горохів Волинської області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
від права спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з
вищевказаним позовом до ОСОБА_2,
зазначаючи у позовній заяві про те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько відповідача -
ОСОБА_3, після смерті якого залишилося
спадкове майно, а саме житловий будинок
з побутовими та господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1. Позивач зазначила, що у 2001 році
відповідач разом із своїм чоловіком
спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження,
забрали свої речі з будинку та мали
намір оформити останнього у будинок
пристарілих. Після цього ОСОБА_3
попросив позивача, щоб вона
опікувалася ним до його смерті, а за це
пообіцяв заповісти їй житловий
будинок. Позивач погодилася
здійснювати догляд за ОСОБА_3, після
чого відповідач перестала відвідувати
свого батька та надавати йому будь-яку
допомогу. Доглядати за ОСОБА_3 позивачу
допомагали її батьки. Вони зробили
ремонт у будинку, а позивач готувала
ОСОБА_3 їжу, при потребі годувала
ОСОБА_3, возила його до лікарні. Позивач
більшу частину часу жила у будинку
ОСОБА_3, а коли ходила додому, то за
останнім наглядали сусіди. В червні 2002
року ОСОБА_3 заповів все своє майно
позивачу. Відповідач ОСОБА_2 фактично
усунулася від догляду за старим
немічним батьком, за весь час до його
смерті відвідала батька лише два рази.
Позивач не мала можливості працювати
та одночасно доглядати за важко хворим
ОСОБА_3, тому вона була змушена
відмовитися від роботи та оформитися з
17 червня 2010 року по догляду за останнім.
ОСОБА_3 був особою похилого віку,
протягом останніх років часто хворів,
потребував сторонньої допомоги та
піклування, а ОСОБА_2 його доглядом
свідомо не займалася і не бажала цього
робити, хоча мала таку можливість.
Після смерті ОСОБА_3 відповідач подала
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. У зв'язку з
вищевикладеним позивач просить
усунути відповідача ОСОБА_2 від права
на спадкування за законом спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю,
ствердила факти, наведені в позовній
заяві, просила ці позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та суду
пояснила, що ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, був її батьком. Вона разом
з чоловіком проживали у будинку її
батька, робили ремонт, доглядали за
домоволодінням. Коли ОСОБА_3 одружився,
а відповідач з чоловіком змінили
релігійні переконання, у батька
відповідача та її чоловіка склались
неприязні стосунки, в результаті чого
ОСОБА_3 вигнав відповідача та її
чоловіка з будинку, а сам залишився
проживати із дружиною. Відповідач
ствердила, що вона навідувала батька
раз на тиждень, приносила їжу. У 2002 році
до батька вселилася позивач ОСОБА_1
Коли відповідач приходила до батька, то
позивача там вона не бачила. ОСОБА_3
лежачим не був, пересувався самостійно,
однак його треба було доглядати, при
цьому позивач погано доглядала за
ОСОБА_3 Після смерті спадкодавця
відповідач замовила музику, обіду не
робила, тому що гроші на поховання
отримала позивач. Відповідач пояснила,
що вона доглядала свого батька у міру
своїх можливостей, а тому просила у
задоволенні вищевказаного позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та
відповідача, свідків, дослідивши
наявні в матеріалах справи письмові
докази, суд вважає, що даний позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого 10 жовтня 2011 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Горохівського
районного управління юстиції
Волинської області (а.с.70), ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Горохів Волинської
області і після його смерті відкрилася
спадщина.

Свідоцтвом про право власності на
житловий будинок серії НОМЕР_3, виданим
на підставі рішення Горохівської
міської ради Горохівського району
Волинської області № 35 від 22 березня 2002
року (а.с.8), актом приймання в
експлуатацію державною приймальною
комісією закінченого будівництва
індивідуального жилого будинку (а.с.9),
довідкою -характеристикою № 32729,
виданою ОСОБА_3 КП "Волинське обласне
бюро технічної інвентаризації" (а.с.10),
стверджується, що ОСОБА_3 на праві
приватної власності належить житловий
будинок, який розташований в АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

При житті ОСОБА_3 заповів все своє майно
позивачу ОСОБА_4, що вбачається із
заповіту, посвідченого 10 червня 2002 року
державним нотаріусом Горохівської
державної нотаріальної контори
Волинської області Островською Т.В.
(а.с.14), який в подальшому не
скасовувався та не змінювався, що
стверджується інформаційною довідкою
із реєстру заповітів та спадкових
договорів № 37212419, виданою 22 квітня 2014
року Горохівською державною
нотаріальною конторою (а.с.67).

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Матеріалами спадкової справи № 540/2011,
заведеної 31 жовтня 2011 року
Горохівською державною нотаріальною
конторою після смерті ОСОБА_3 (а.с.68-83),
стверджується, що крім ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, яка має право на обов'язкову
частку в спадковому майні, із заявами
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3 до нотаріальної контори ніхто
не звертався.

Як вбачається із посвідчення серії
НОМЕР_2, виданого 27 лютого 2009 року
управлінням праці, соціальних питань
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
адміністрації Волинської області
(а.с.6), ОСОБА_3 є інвалідом війни першої
групи.

Як вбачається із довідки до акта огляду
МСЕК серії ВЛН № 030959, виданої Луцькою
міжрайонною МСЕК (а.с.7), ОСОБА_3 є
інвалідом першої групи, потребує
постійного стороннього догляду.
Причина інвалідності: загальне
захворювання.

Відповідно до ч.1 ст.172 СК України
дитина, повнолітні дочка, син
зобов'язані піклуватися про батьків,
проявляти про них турботу та надавати
їм допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.ч.3, 5, 6 ст.1224 ЦК України
не мають права на спадкування за
законом батьки (усиновлювачі) та
повнолітні діти (усиновлені), а також
інші особи, які ухилялися від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця,
якщо ця обставина встановлена судом. За
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюються на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких зроблено заповідальний відказ.

Як вбачається із довідки № 1000, виданої
12 жовтня 2011 року управлінням праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
адміністрації Волинської області
(а.с.12), ОСОБА_1 дійсно перебувала на
обліку у вищевказаному управлінні і
одержувала допомогу по догляду за
особою 80-ти річного віку з 17 червня 2010
року по 31 жовтня 2011 року.

Із товарного чека, виданого 10 лютого 2009
року підприємцем ОСОБА_6 (а.с.11),
вбачається, що у нього було придбано
медикаменти на загальну суму 850,00 грн.

Із накладної № 88, виданої 10 жовтня 2011
року підприємцем ОСОБА_7 (а.с.13),
вбачається, що ОСОБА_1 було придбано
предмети ритуальних послуг на загальну
суму 1795,00 грн.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 показала, що вона проживає на
одній із позивачем вулиці, тому вона
бачила, як позивач доглядала за ОСОБА_3
десять років, з яких шість років він був
незрячим, готувала їжу, прала, платила
за комунальні послуги. Свідок
ствердила, що ОСОБА_9 їй говорив, що не
сподівається на допомогу дочки. Свідок
за 10 років бачила відповідача лише один
раз, хоча до позивача ходила через день.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 показала, що у відповідача
ОСОБА_2 у стосунках з батьком були
непорозуміння, а тому вона пішла жити
окремо від нього. Відповідач приходила
кілька разів до ОСОБА_3 із сином,
обірвала в його будинку шпалери,
говорила, що результатів своєї праці
тут не покине. Свідок ствердила, що у 2001
році до ОСОБА_3 прийшла проживати
позивач, яка вчилася на той час у
технікумі. Свідок відповідача у батька
не бачила, остання сказала, що до батька
ходити не буде. ОСОБА_3 останні 5-6 років
перед смертю потребував стороннього
догляду, позивач возила його на
операцію, готувала їжу, прала, одягала,
виводила на вулицю. Свідок показала, що
жодного разу не бачила, як відповідач
приносила батькові їжу.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 показав, що він є батьком
позивача ОСОБА_1 У 2001 році до нього
прийшла мати і повідомила, що ОСОБА_3
побила дочка із зятем. ОСОБА_3 два тижні
не мав їжі. В будинку були обдерті
шпалери, зірвана підлога. З 2001 року його
дочка пішла жити до ОСОБА_3, доглядала
його 10 років, з яких останні 5 років він
був незрячий. Свідок ствердив, що він
ОСОБА_3 матеріально забезпечував сам, а
відповідача бачив лише два рази.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 показав, що він працював
дільничним інспектором Горохівського
РВ УМВС України у Волинській області.
ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1. Між ОСОБА_3
та його зятем часто виникали сімейні
сварки, однак вони обходилися без бійок
та побоїв, а свідок в силу своїх
службових обов'язків проводив з
останніми профілактичні бесіди.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 показала, що вона є подругою
ОСОБА_2 ОСОБА_3 хотів, щоб дочка вигнала
свого чоловіка. Батько відповідача мав
дружину, яка доглядала останнього. В
2003-2004 році ОСОБА_2 пішла від батька жити
окремо. Спадкодавець одружився, однак
його дружина померла першою. Про те, що
ОСОБА_1 здійснювала догляд за батьком
відповідача, їй нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_14 показала, що вона ходила до
відповідача в гості, коли ще остання
жила разом з чоловіком в будинку
батька. ОСОБА_3 казав, що не любить свого
зятя. Відповідач в той час працювала по
домогосподарству, робила ремонт в
будинку. Про те, що ОСОБА_1 здійснювала
догляд за батьком ОСОБА_2, їй нічого не
відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_15 показала, що коли в будинку
ОСОБА_3 з'явився грибок, то чоловік
відповідача продав хату, перебрався з
дружиною до її батька, гроші вклав у
ремонт будинку, однак ОСОБА_9 їх вигнав.
ОСОБА_1 почала жити разом з батьком
відповідача, при цьому ОСОБА_2 кілька
разів приходила до батька, приносила
йому подарунки.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_3 купив
будинок у м.Горохові біля першої школи.
Відповідач допомагала батькові
ремонтувати цей будинок. Згодом ОСОБА_3
вигнав дочку з чоловіком з цього
будинку. ОСОБА_2 варила для батька їсти,
прибирала. Свідок ствердила, що вона в
цей час сиділа на лавці, а тому все
бачила. Як часто відповідач
відвідувала батька, свідок не пам'ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_17 показав, що він живе навпроти
будинку ОСОБА_3 ОСОБА_2 часто ходила до
батька, приносила борщ, молоко. ОСОБА_3
не любив свого зятя. ОСОБА_1 навчалася в
технікумі, приходила до ОСОБА_3 зимою, а
перед його смертю ходила частіше.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_18 показав, що живе по сусідству із
ОСОБА_1, з ОСОБА_3 знайомий. Свідок
ствердив, що відповідача у будинку
ОСОБА_3 не бачив та не спілкувався з нею.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_19 показав, що він є сусідом
ОСОБА_3, живе через одну хату. ОСОБА_1
доглядала за останнім, навчалася в
технікумі. ОСОБА_3 був задоволений.
Свідок ствердив, що відповідача він не
бачив, а якщо вона приходила до батька,
то дуже рідко.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_20 показала, що її мати ОСОБА_2 жила
разом з її дідом ОСОБА_3, а через стіну
жила ОСОБА_1 Дід знайшов подружку, почав
конфліктувати з вітчимом. Мати з
чоловіком пішли жити окремо. Свідок
ствердила, що вона разом з матір'ю
приходили до діда, приносили продукти,
при цьому позивача ОСОБА_1 свідок не
бачила, так як остання навчалася.
Свідок ствердила, що вона ходила до
діда 3-4 рази на місяць, а мати кожного
тижня.

Отже, на думку суду, показання
вищезазначених свідків є
суперечливими між собою, а тому суд
вважає, що факт ухилення ОСОБА_2 від
обов'язку щодо утримання свого батька -
спадкодавця ОСОБА_3 не знайшов
однозначного підтвердження
показаннями цих свідків під час
розгляду даної справи, а відтак цей
факт не може бути вставлений судом на
підставі вищевказаних показань.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Поряд з цим рішенням Горохівського
районного суду Волинської області від
26 березня 2013 року (а.с.98-99), яке було
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Волинської області від 28 січня 2014
року (а.с.96-97), позов ОСОБА_2 до
Горохівської міської ради, ОСОБА_1 про
визнання права власності на
обов'язкову частку у спадщині, а саме на
1/2 частину житлового будинку з
відповідними надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1, було задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року (а.с.93-94)
були залишені без змін ухвала колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Волинської
області від 31 липня 2013 року та рішення
Горохівського районного суду
Волинської області від 20 червня 2013
року, яким було задоволено позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1, Горохівської міської ради
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

У зв'язку з вищенаведеним, а також
враховуючи обставини, встановлені
вищевказаними судовими рішеннями, які
не змінені, не скасовані та набули
законної сили, суд відмовляє позивачу у
задоволенні пред'явленого нею позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст.1217, 1222-1224, 1235, 1241, 1268, 1273 ЦК
України, ст.ст.172, 202 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення від права спадкування за
законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Горохівський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області

С.А.Шмідт