Справа № 629/1947/14-ц
Номер провадження 2/629/658/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області у складі:
головуючого судовим засіданням - судді
секретаря судових засідань
ОСОБА_3 - не з'явилася
представника відповідача
ОСОБА_4 - не з'явилася
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області у м. Лозова
Харківської області матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 «Про зміну розміру аліментів», -
В обґрунтування заявлених вимог
позивач у своїй позовній заяві
посилається на те, що з відповідачкою
по справі він перебував у
зареєстрованому шлюбі, їх шлюб
розірвано 05.09.2013 року.
Від даного шлюбу вони мають
неповнолітню доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
матір`ю. Рішенням Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 13 лютого 2014 року з нього на
користь відповідачки стягнуто
аліменти на доньку ОСОБА_5 у твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 гривень
щомісячно, починаючи з 18 листопада 2013
року і до повноліття дитини.
Позивач зазначає, що він є приватним
підприємцем, його дохід залежить від
багатьох аспектів, однак обстановка в
З урахуванням даних обставин позивач
прохає зменшити розмір аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1500 грн. до 800 грн.
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав. Уточнив, що згоден
сплачувати аліменти на дитину у
розмірі 1000 гривень. Просив суд зменшити
розмір стягуємих аліментів. Зазначив,
що рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 13 лютого
2014 року про стягнення з нього аліментів
на користь ОСОБА_3 він не оскаржував,
оскільки спочатку ним дійсно було
подана апеляційна скарга, потім він її
відкликав. Зазначив, що являється
приватним підприємцем і працює за
єдиним податком. Інших дітей крім
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, він не має,
інвалідом не являється, хронічними
захворюваннями не страждає, на обліку у
лікарняних закладах не перебуває.
Інших осіб на своєму утриманні не має.
Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином (а.с. .20, 28, 54,56,58), надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, за участю її представника
Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_4 подала заперечення проти позову
у якому зазначила, що вважає позовні
вимоги не обгрунтованими. Згідно
рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 13 лютого
2014 року по цивільній справі № 692/5055/13ц
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
доньки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у
розмірі 5000 гривень щомісячно з дня
подачі позову до суду і до повноліття
дитини, вказані позовні вимоги

було зменшено з 5000 гривень до 1500
гривень щомісячно, починаючи з 18
листопада 213 року і до повноліття
дитини. Рішення набрало чинності 18.03.2014
року.

ОСОБА_2 працездатний, зареєстрований в
ОДПІ м. Лозова, як приватний
підприємець, середній дохід має 2800 грн.
в місяць, даних про те, що він страждає
хронічними захворюваннями, є
інвалідом не має, нікого більше на
утриманні не має.

Зазначила, що під час розгляду справи
про стягнення аліментів ОСОБА_2,
заперечував проти позовних вимог про
стягнення з нього аліментів у розмірі
першочергово 1/3 частини. Після чого
позовні вимоги уточнено і ОСОБА_3,
просила стягнути аліменти у твердій
грошовій сумі - 5000 грн.

Після чого, ОСОБА_2 подав заяву про те,
що він не заперечує проти стягнення з
нього аліментів у розмірі 1500 грн.
надані по цій справі, Довідку і
Розшифровку ОСОБА_2 до суду в
обгрунтування позовних вимог про зміну
розміру аліментів, аналогічні тим, що
він надавав по справі про стягнення
аліментів..

З урахуванням викладеного прохала
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі (а.с.
51-52).

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Відповідно
до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбу з 29
грудня 1999 року по 29 липня 2013 року. Їх
шлюб розірвано згідно рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 29.07.2013 року (а.с.
8).

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, батьком
якої є ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 13 лютого 2014 року по
цивільній справі № 692/5055/13ц за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «Про стягнення
аліментів» на утримання доньки ОСОБА_5,
з ОСОБА_2 стягнуті аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 1500 гривень
щомісячно, з дня подачі позову до суду і
до повноліття дитини. Рішення набрало
чинності 18.03.2014 року. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України,
якщо після набрання рішенням суду
законної сили, яким з відповідача
присуджені періодичні платежі,
зміняться обставини, що впливають на
визначені розміри платежів, їх
тривалість чи припинення, кожна
сторона має право шляхом пред'явлення
нового позову вимагати зміни розміру,
строків платежів або звільнення від
них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України N 789-XII від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, а також інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за

позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 цього Кодексу) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК) і виплачуються
щомісячно.

Згідно ч.3 статті 181 СК України, - за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу
України, - частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися, як
аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів, матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Якщо суд встановить, що матеріальне
становище платника аліментів, не
дозволяє йому утримувати дитину, він
може зменшити розмір аліментів (частку
заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти на дитину), що
підлягає стягненню з платника
аліментів. Свідченням матеріального
становища платника аліментів, є
величина витрат на утримання особою
себе та членів своєї сім'ї. Під зміною
сімейного стану розуміється з'явлення
у сім'ї платника або одержувача
аліментів осіб, яким вони за законом
зобов'язані надавати утримування і які
фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка сплачує
аліменти - платник аліментів, може
звернутися до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів на дитину,
якщо погіршилося його матеріальне
становище, сімейний стан чи стан його
здоров'я або ж покращилося матеріальне
становище, сімейний стан чи стан
здоров'я одержувача аліментів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», під час судового розгляду
предметом доказування є факти, якими
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення і підлягають встановленню
при ухваленні рішення.

Згідно п. 27 зазначеної Постанови,
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів (ст. 58, 59 ЦПК
України).

Позивач в судовому засіданні
підтвердив, що стан його здоров'я не
змінився, з часу винесення рішення
судом про стягнення аліментів; його
дохід не змінився; сімейний стан не
змінився; утриманців, окрім доньки
ОСОБА_5, не має.

У судовому засіданні були досліджені
матеріали цивільної справи № 692/5055/13ц
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, із яких
вбачається, що згідно повідомлення
Лозівського ОДПІ від 29 січня 2014 року за
№ 552/10/20-27-17-01-13 ОСОБА_2 є фізичною особою
- підприємцем, назва виду діяльності:
56.10 - діяльність: 56.10 - діяльність
ресторанів, надання послуг мобільного
харчування, його дохід за 2012 рік
становить - 382398 грн., згідно поданої ним
декларації платника єдиного податку
фізичної особи - підприємця, за 2013 рік
інформацію не було надано у зв'язку з
тим, що станом на 29 січня 2014 року ОСОБА_2
не подав до Лозівської ОДПІ податкову
звітність за 2013 рік. ОСОБА_2 надавав до
суду Довідку про доходи приватного
підприємця без номера, без дати з
Розшифровкою торгівельної виручки та
витрат за 4 квартал 2013 року, за своїм
підписом, згідно Довідки сума чистого
доходу за жовтень 2013 року становила 2650
грн., за листопад 2800 грн., за грудень 2013
року - 3160 грн., посилаючись на цю Довідку
з Розшифровкою, ОСОБА_2 вказав на свій
дохід від підприємницької діяльності,
який в залишковій сумі складав 2800 грн. в
місяць, вказував, що іншого доходу
немає. Аналогічні довідки були подані
ОСОБА_2 і до даної позовної заяви, як
обгрунтування своїх позовних вимог.
Судом неодноразово роз'яснювалося
позивачеві та було йому запропоновано
надати докази у підтвердження своїх
вимог. Проте, інших доказів позивачем
надано не було.

Суд розцінює позовну заяву «Про
зменшення розміру аліментів», як
фактично перегляд рішення, що не є
допустимим.

Таким чином, позивач не надав доказів і
не довів у суді наявності у нього
підстав для зміни розміру присуджених
судом аліментів на його неповнолітню
дитину. Не довів, що на даний час
виникли певні обставини, які є
підставою для перегляду розміру
аліментів у сторону їх фактичного
зменшення і для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі,
вказаній позивачем.

Судом не установлено зміни
матеріального стану позивача в сторону
погіршення. Він проживає один,
утриманців, крім доньки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, він не має. Є приватним
підприємцем, на обліку у закладах
охорони здоров'я не перебуває, не
інвалід, не є учасником аварії на ЧАЕС.

Інших підстав для зменшення розміру
аліментів позивачем не наведено.

Суд вважає, що позивач не навів суду
обставини, які б могли бути достатніми
та суттєвими для зменшення розміру
аліментів, а тому відмовляє позивачу у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 80,
84, 181-182, 192 Сімейного Кодексу України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
«Про зміну розміру аліментів» -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду, якщо на нього не було
подано апеляційну скаргу, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи Апеляційним
судом Харківської області.

Суддя:
О.І.Горчакова