Справа №473/2366/14-ц 23.07.2014 23.07.2014 23.07.2014
Провадження №22ц/784/2097/14
Головуюча в першій інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Шаманської Н.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Бакуті Т.В.,

за участю представників позивачки
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачки
ОСОБА_5

представника відповідачки
ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_4

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 червня 2014 року по справі
за позовом

ОСОБА_7

до

ОСОБА_5,

третя особа - приватний нотаріус
Вознесенського нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_8

про розірвання договору
купівлі-продажу нерухомого майна в
зв'язку з істотною зміною обставин,

ВСТАНОВИЛА:

29 травня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 в зв'язку з істотною зміною
обставин.

Позивачка зазначала, що їй на праві
власності належала квартира АДРЕСА_1. 29
квітня 2014 року вона уклала з
відповідачкою договір купівлі-продажу
вказаної квартири, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Вознесенського нотаріального округу
Миколаївської області. Вказаний
договір було укладено із наміром
переїхати на постійне місце проживання
до м. Миколаєва до родини її сина,
оскільки вона є інвалідом 3-ої групи та
потребує сторонньої допомоги. Після
укладення спірного договору вона
повинна була виписатися з вказаної
квартири та виселитися з неї, але
родина сина відмовила в її реєстрації
за місцем свого проживання. Вона
неодноразово зверталася до
відповідача з листом - пропозицією щодо
розірвання спірного договору у зв'язку
з істотною зміною обставин, проте,
відповіді від відповідачки не
отримала.

Посилаючись на те, що іншого місця
проживання вона не має та те, що вказані
істотні обставини вона не могла
передбачити, просила позов
задовольнити.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_7 - ОСОБА_4 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі. На
думку апелянта, рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників позивачки, відповідачки
та її представника, дослідивши надані
докази та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що 29 квітня 2014 року
між сторонами по справі було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який був нотаріально
посвідчений та зареєстрований в
реєстрі за № 192 (а.с. 7). Позивачка
зобов'язалась в строк до 01 червня 2014
року звільнити вказану квартиру від
особистих речей та знятись з
реєстрації (п. 4.8 договору).

Проте, 26 травня 2014 року позивачка
надіслала ОСОБА_5 пропозицію щодо
розірвання вказаного договору
купівлі-продажу квартири в зв'язку зі
змінами обставин (а.с. 13-14).

При цьому, доказів того, що при
укладанні вказаної угоди вона мала
намір переїхати на постійне місця
проживання до свого сина, який в
подальшому відмовив їй в цьому,
позивачка суду не надала.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК
України якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Частина 4 цієї статті визначає, що зміна
договору у зв'язку з істотною зміною
обставин допускається за рішенням суду
у виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Але, позивачкою не був доведений факт
одночасного існування всіх чотирьох
умов для внесення змін до спірного
договору, передбачених ч. ч. 2 та 4 ст. 652
ЦК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_7 дійсно зареєстрована в
спірній квартирі, але протягом трьох
років в ній не проживає (а.с. 35),
постачання газу до квартири припинено
08 травня 2013 року в зв'язку з
непридатністю до експлуатації газової
плити та газової колонки (а.с. 36), з січня
2010 року електроенергія в квартирі
фактично не використовувалась. Так,
згідно довідки ПАТ
«Миколаївобленерго» електроенергія за
період з 01 січня 2010 року по 01 червня 2014
року в спірній квартирі
використовувалась наступним чином: в
лютому 2010 року - 6 квт-ч; в березні 2013
року - 14 квт-ч; в травні 2013 року - 9 квт-ч; в
червні 2013 року - 12 квт-ч та в серпні 2013
року - 1 квт-ч (а.с. 38). З серпня 2013 року до
часу укладання спірного договору
купівлі-продажу, а саме - 29 квітня 2014
року, електроенергія у вищезазначеній
квартирі не споживалась.

Зазначені обставини підтверджують
факт непроживання позивачки в спірній
квартирі та спростовують її доводи, що
спірна квартира є її єдиними місцем
проживання.

Посилання представників позивача на
те, що позивачка позбавлена можливості
придбати квартиру за 120 000 грн., які вона
отримала від продажу спірної квартири,
не є підставою для розірвання
вказаного договору, так як
підтверджують дійсну ринкову вартість
нерухомості в зазначеному регіоні. Так,
надані в судовому засіданні
апеляційної інстанції довідки про
вартість квартир у м. Вознесенську
фактично підтверджують заперечення
відповідачки, що спірна квартира нею
була придбана за 208 000 грн., а не 120 000 грн.,
а тому вона сплатила податок 2086 грн. 95
коп., що складає 1% від суми договору
(а.с. 39).

Доводи апеляційної скарги, що рішення
суду є незаконним, необґрунтованим та
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права є
безпідставними та спростовуються
вищезазначеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 11 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді