Справа № 344/9562/14-ц
Провадження № 2/344/3569/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

29 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
Івано-Франківської міської ради про
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за позивачем у порядку
спадкування за законом.

Позивач в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримав з мотивів, викладених
в позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1
ст. 224 ЦПК України, та того, що
відповідач про причини неявки суд не
повідомив, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можливо провести заочний розгляд
справи, надіславши відповідачу копію
повного заочного рішення для
забезпечення можливості подання заяви
про перегляд.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
застосовуючи загальні засади
цивільного законодавства -
справедливість, добросовісність та
розумність, керуючись конституційним
принципом верховенства права, оцінивши
всебічно, повно та об'єктивно всі
наявні у справі докази окремо та у
сукупності, застосовуючи відповідні
норми матеріального права, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 30.11.2010, що вступило в
законну силу, за ОСОБА_3 визнано право
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.
(а.с.6-15).

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.16).

Позивач є дочкою ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_3 (а.с.17), а ОСОБА_5 та
спадкодавець ОСОБА_3 - рідними братом та
сестрою (свідоцтва про народження
НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5, а.с.18, 20). Таким
чином, спадкодавець ОСОБА_3 є рідною
тіткою позивача ОСОБА_2, відповідно
ОСОБА_2 - племінницею ОСОБА_3

ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про
смерть НОМЕР_6 від 24.01.2000 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.19), а мати ОСОБА_5
та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4
року, що підтверджується свідоцтвом
про смерть НОМЕР_7 від 05.04.2000 (а.с.21).

За твердженням позивача, вона є єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, а тому
звернулася до Першої
Івано-Франківської державної
нотаріальної контори для оформлення
права на спадщину.

В той же час, відповідно до листа
№1937/02-14/6 від 12.06.2014 Першої
Івано-Франківської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_2
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
спадкодавцем ОСОБА_3 не проведено
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 згідно рішення
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 30.11.2010 року (а.с.22).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд виходить з наступного.

За вимогами ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, до складу спадщини входить
право власності на квартиру АДРЕСА_1, що
належало ОСОБА_3 на підставі рішення
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 30.11.2010 року.

За ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народженні живими після відкриття
спадщини.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом мають
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців одержує
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

За вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері. (ст.1262 ЦК
України).

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України,
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (сестрі,
братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_2, що була
племінницею спадкодавця ОСОБА_3,
спадкує за правом представлення ту
частку спадщини, яка належала б за
законом її батькові ОСОБА_5 (брату
спадкодавця ОСОБА_3), якби він був живим
на час відкриття спадщини.

Оскільки у листі Першої державної
нотаріальної контори (а.с.22) не
міститься будь-яких відомостей про
наявність заповіту, спадкоємців першої
черги та інших спадкоємців другої
черги, а відмова у видачі свідоцтва про
право на спадщину пов'язана виключно з
не проведенням державної реєстрації
нерухомого майна за ОСОБА_3, тому за
спадкоємцем ОСОБА_2 слід визнати право
власності на спадкове майно - квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3

За статтею 1296 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

А стаття 1297 ЦК України передбачає, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом та
ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 328, 331, 1216-1218, 1222-1223, 1258-1266, 1296, 1297 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право
власності на спадкове майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, вартістю 282072,00 грн.
загальною площею 84,0 м.кв., в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заочне рішення може бути переглянути
за письмовою заявою відповідача
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 01 серпня 2014 року.

Суддя
Польська М.В.