АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4687/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 618/11/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого, судді - Кіся
П.В.,

суддів: - Макарова
Г.О.,

- Кружиліної О.А.,

при секретарі Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Харкові
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Дворічанського районного суду
Харківської області від 07 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа: приватне
акціонерне товариство «АІСЕ Україна»
про визнання права власності на 1/2
частину майна, яке набуте за час шлюбу і
знаходилось у спільній сумісній
власності подружжя,-

в с т а н о в и л а :

13 січня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом, який у подальшому
уточнила і остаточно просила стягнути
з відповідача ОСОБА_3 на її користь: 13836
грн.33 коп., що становить ? частину
вартості автомобіля ВАЗ-210700-20, який
зареєстрований на ім'я відповідача
ОСОБА_6; 500 грн. у якості компенсації
витрат на правову допомогу; 800 грн. у
якості компенсації витрат на
проведення товарознавчої експертизи;
250 грн. у якості компенсації витрат за
сплату судового збору при подачі
позовної заяви; 121 грн.80 коп. у якості
компенсації витрат по сплаті судового
збору за подачу заяви про витребування
доказів у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_5
вказувала, що під час перебування у
зареєстрованому шлюбі з нею ОСОБА_3 за
кредитні кошти, надані приватним
акціонерним товариством «АІСЕ
Україна» (далі по тексту - ПрАТ «АІСЕ
Україна»), купив за 49501 грн. у розстрочку
автомобіль ВАЗ-210700-20 державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрував у ДАІ на своє ім'я.
Рішенням Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 22.11.2013
року їх шлюб було розірвано, однак
відповідач забрав собі автомобіль,
який є їх спільною сумісною власністю,
так як придбаний під час шлюбу, і
використовує його для особистих
потреб. Зі згоди відповідача
експерт-товарознавець ФОП ОСОБА_7
оглянув автомобіль і оцінив його у 27672
грн.65 коп. За послуги по оцінці
автомобіля вона сплатила ФОП ОСОБА_7 800
грн.

Відповідач проти позову заперечував,
вказуючи, що автомобіль придбано за
кредитні кошти, які він продовжую
сплачувати кредитору і після
розірвання шлюбу. Крім того, за усною
домовленістю зі ОСОБА_5 він залишив їй
все майно, а собі взяв лише автомобіль,
за який продовжує погашати кредит
власними коштами.

Рішенням Дворічанського районного
суду Харківської області від 07 травня
2014 року позов задоволено. Суд вирішив
стягнути зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5:
13836 грн.33 коп., що складає ? частину
вартості автомобіля ВАЗ-210700-20 номер
державної реєстрації НОМЕР_1; 500 грн.
витрат на правову допомогу; 800 грн.
витрат за проведення експертизи; 371
грн.80 коп. витрат по сплаті судового
збору. (а.с.122-123).

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, і ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи скаргу, апелянт вказує,
що суд першої інстанції усупереч вимог
ст.ст.203, 365 ЦК України, ст.71 СК України
та роз'яснень, які містяться в п.25
постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21 грудня 2007 року
розділив майно подружжя і без згоди
іншого подружжя та без попереднього
внесення на депозит суду грошової
компенсації фактично примусив
відповідача купити у ОСОБА_5 право на ?
частини автомобіля.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи сторін, приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
сторонами не оспорюється,
підтверджується відповідними
доказами, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6
знаходились у зареєстрованому шлюбі з
26 січня 2007 року. (а.с.10). Під час шлюбу
ОСОБА_6 придбав у власність автомобіль,
який зареєстрований в органах ДАІ
19.01.2010 року як автомобіль ВАЗ-210700-20
реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.45).
Рішенням Купянського міськрайонного
суду Харківської області від 22.11.2013р.
шлюб розірвано. При цьому питання щодо
розподілу спільного майна на вирішення
суду сторонами не ставилося (а.с.13-14).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції посилався
на норми ст.ст.60, 68, 69-72 СК України, ст.372
ЦК України і виходив з рівності часток
подружжя у спільному сумісному майні
та вважав доведеними обставини, на які
посилається позивач.

Однак з таким рішенням колегія суддів
погодитися не може у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
проте здійснювати це право повинна в
порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 звернулася з позовними заявами,
зазначаючи у вступній частині позовних
заяв, що предметом спору є «визнання
права власності на ? частину майна, яке
було набуте за час спільного
подружнього життя і знаходилося у
спільній сумісній власності подружжя»,
однак в прохальній частині позовні
вимоги були викладені зовсім іншим
чином, а саме: про стягнення з
відповідача коштів, які, на її думку,
становлять ? частину спільного майна
подружжя, та судових витрат.

Разом з тим, предмет спору визначається
його змістом та викладеними в
прохальній частині позовними вимогами,
а не задекларованою позивачем назвою
позову.

Суд першої інстанції на цю обставину не
звернув і, усупереч вимог ст.11 ЦПК
України, частина перша якої передбачає
розгляд судом справи не інакше як за
зверненням осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, своїм
рішенням стягнув з відповідача ?
частину вартості автомобіля, за
відсутністю даних про фактичний обсяг
спільно нажитого сторонами у період
шлюбу майна, без вирішення спору щодо
часток кожного з них у спільному майні,
без з'ясування джерел набуття у
власність спірного майна та
зобов'язань, які має титульний власник
цього майна перед іншими особами.

З матеріалів справи вбачається, що під
час шлюбу ОСОБА_6 на підставі укладеної
з ТОВ «Авто-Технологія» і ЗАТ «АІСЕ
Україна» тристоронньої угоди від 19.01.2010
року придбав автомобіль LADA 2107 4D 1,5 8V 21070
вартістю 48250 грн.(а.с.32-38).

З Додатку №3 до Угоди №180125 від 25.12.2009
року вбачається, що загальна сума
зобов'язань пор сплаті Учасником
системи на момент підписання цього
Додатку за Угодою №180125 від 24.11.2007р.
становить 65074 грн.88 коп. (а.с.34).

З наданої суду довідки голови
правління ПрАТ «АІСЕ Україна»
Н.В.Гутварьової від 27.03.2014 року
вбачається, що зобов'язання за Угодою
№180125 ОСОБА_6 виконано не у повному
обсязі. (а.с.92).

Поза увагою суду залишилися обставини
набуття ОСОБА_6 у власність автомобіля,
сума боргу, яку за умовам Угоди №180125
має сплатити ОСОБА_6 у зв'язку з
набуттям права власності на
автомобіль, половину вартості якого
суд вирішив стягнути на користь ОСОБА_5

В матеріалах справи відсутні дані про
те, що ОСОБА_5 несе солідарну з
відповідачем відповідальність по
зобов'язанням, які виникли у набувача
права власності на вказаний вище
автомобіль.

За таких обставин суд першої інстанції
не мав підстав вважати доведеними
позовні вимоги ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4 ст.309,
ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Дворічанського районного суду
Харківської області від 07 травня 2014
року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5
до ОСОБА_6, третя особа: приватне
акціонерне товариство «АІСЕ Україна»,
про стягнення 13836 грн.33 коп. як ? частини
вартості автомобіля ВАЗ-210700-20 номер
державної реєстрації НОМЕР_1 і судових
витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскаржене в
касаційному порядку в 20 денний строк
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: