Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Мартинюка В.І.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Дербенцевої Т.П.,

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за скаргою ОСОБА_3 на
неправомірні дії державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
заінтересована особа - товариство з
обмеженою відповідальністю «ЖЕК
«Забота»

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника - ОСОБА_4, на ухвалу
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 17 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду зі скаргою на неправомірні дії
державного виконавця, посилаючись на
те, що на виконанні у відділі ДВС
знаходиться виконавчий лист, виданий
товариству з обмеженою
відповідальністю «ЖЕК «Забота» (далі -
ТОВ «ЖЕК «Забота») на підставі рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 30 січня 2009 року про
стягнення із неї на користь ТОВ «ЖЕК
«Забота» 1267, 17 грн заборгованості за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, а також
судові витрати.

Разом з тим, до виконання указаний
виконавчий лист пред'явлено лише
19 липня 2013 року із простроченням
трирічного строку. 22 липня 2013 року із
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження» було відкрито
виконавче провадження із виконання
указаного рішення суду, у межах якого у
рахунок погашення заборгованості
перед ТОВ «ЖЕК «Забота» звернуто
стягнення на її пенсію.

Із врахування уточненої скарги, ОСОБА_3
просила визнати дії відділу ДВС
неправомірними та такими, що порушують
її права, а також зобов'язати відділ ДВС
закрити виконавче провадження
стосовно неї, а виконавчий лист
повернути стягувачу. Крім того, просила
стягнути на її користь із відділу ДВС
витрати із сплати судового збору у
розмірі 229, 40 грн, а також усі суми,
утримані із її пенсії.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 17 лютого 2014 року, у
задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника- ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції, ухвалу
апеляційного суду та постановити нову
ухвалу про задоволення скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Встановлено, що рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 30 січня
2009 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь
ТОВ «ЖЕК «Забота» 1267, 17 грн
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території та
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 9 квітня 2009
року указане рішення суду скасовано та
ухвалено нове рішення, яким стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЖЕК «Забота» 1267,
17 грн заборгованості за послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території та судові витрати. Рішення
набрало законної сили з моменту
проголошення. 17 грудня 2009 року видано
виконавчий лист.

Відповідно до положень ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження» (у
редакції станом на 9 квітня 2009 року),
виконавчі листи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
трьох років з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а у випадках, коли
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», строки
пред'явлення виконавчого документа
до виконання перериваються:
а) пред'явленням виконавчого
документа до виконання; б) частковим
виконанням рішення боржником; в)
надання судом, який видав виконавчий
документ, відстрочки виконання
рішення.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю повного або часткового
виконання рішення строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
після перерви встановлюється з дня
повернення виконавчого документа
стягувачу.

Із копії виконавчого провадження за 2010
рік, вбачається, що заява стягувача про
примусове виконання рішення суду
надійшла до ВДВС 8 лютого 2010 року,
постановою від 10 лютого 2010 року було
відкрите виконавче провадження. 20
грудня 2012 року державним виконавцем
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
зв'язку із неможливістю встановлення
місця проживання боржника (а. с.210-214).

Повторно ТОВ «ЖЕК «Забота» пред'явило
виконавчий лист до виконання 19 липня 2013
року, постановою від 22 липня 2013 року
відкрито виконавче провадження (а. с.
197).

У межах указаного провадження
постановою від 29 жовтня 2013 року
(а. с. 144) звернуто стягнення на пенсію
ОСОБА_3 у розмірі 20 % до погашення боргу.

Враховуючи указані обставини, висновки
судів про те, що строк пред'явлення
виконавчого листа із примусового
виконання рішення суду, яке набрало
законної сили 9 квітня 2009 року,
переривався у 2010 році, тому постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 22 липня 2013 року винесено із
дотриманням вимог ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження»
грунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права
з додержанням вимог процесуального
закону.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 17 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
Н.А. Горелкіна

Т.П. Дербенцева

М.І. Наумчук

О.В. Ступак