Справа №493/849/13-ц
Провадження № 2/493/13/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2014 року
м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Наумчак Л.І.

при секретарі
Шестун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Балта
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ПП «СКІФ» про визнання
недійсним договору оренди,
витребування земельної ділянки та
відшкодування доходу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, посилаючись на те, що
голова ПП «СКІФ» Балтського району
Одеської області, підробивши його
підписи, склав фіктивний договір
оренди землі та акт прийому-передачі
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
яка належить йому на праві приватної
власності, вважаючи його неукладеним,
тому звернувся до суду з позовною
заявою до ПП «СКІФ» про визнання
недійсним договору оренди,
витребування земельної ділянки та
відшкодування доходу, вважаючи, що
відповідач користується його
земельною ділянкою без належних на то
правових підстав.

В обґрунтування своїх вимог,
позивач посилається на те, що
відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України,
договір вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли усіх
істотних його умов, що не було виконано
при укладені спірного договору оренди
землі.

Крім того, позивач зазначив, що
фактично земельну ділянку він не
передавав, але разом з тим в судовому
засіданні пояснив, що за всі попередні
роки, а саме 2008-2012 років він отримував
орендну плату відповідно до договору
оренди, а 7 вересня 2012 року він
повідомив відповідача про розірвання
вищевказаного договору, та відмовився
від отримання орендної плати у 2013 році,
та що така його дія визвана проханням
його племінника - ОСОБА_2, який
являється також представником його
інтересів в судовому засіданні,
оскільки він бажає заключити з ним
договір оренди.

Відповідач, не визнаючи позов,
посилаючись на те, що позивач особисто
підписував договір оренди землі і на
протязі 2008-2012 років отримував орендну
плату, що свідчить про укладення та
належне виконання умов договору,
просить відмовити у задоволення
позову.

Заслухавши сторони, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
встановив наступні правові відношення
та обставини, і дійшов висновку про
неможливість задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що спірні
правовідносини, які виникли між
сторонами, пов'язані з орендою землі
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду землі» від 06.10.98. № 161-ХІУ, та
регулюються Земельним Кодексом
України, Цивільним Кодексом України,
Закону України «Про оренду землі»,
Законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором про оренду землі, вирішуючи
які суд виходить з того, що 1 січня 2008
року, позивач ОСОБА_1, володіючи
земельною ділянкою відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку Серії ОД № 074966, уклав
договір оренди землі, відповідно до
умов якого, позивач, як орендодавець
передав, а відповідач, як орендар
прийняв в строкове платне користування
земельну ділянку для
сільськогосподарського використання,
яка знаходяться в межах Піщанської
сільської ради Балтського району
Одеської області.

Відповідно до указаного договору, який
5 березня 2010 року зареєстрований у
Балтському районному відділі Одеської
регіональної філії ДП «Центр «ДЗК», про
що у державному реєстрі земель вчинено
відповідний запис за № 66,
встановлено розмір земельної ділянки,
яка передається в оренду, а також
відповідно до прикінцевих положень
договору присутні його невід'ємні
частини, а саме: акт прийому-передачі
земельної ділянки; ситуаційна схема;
акт про перенесення в натуру меж
земельної ділянки ( а.с.34-38).

Відповідачем з 2008 року, і по теперішній
час нараховувалась та видавалась
позивачу орендна плата, яку останній
отримував щорічно, не пред'являючи
жодних претензій ( а.с. 79-93), за
виключенням, починаючи з 2013 року з
мотивів, викладених вище позивачем
особисто, під час його пояснень, які він
надавав, оскільки його явка була
визнана судом обов'язковою.

В позовній заяві, яка була подана
позивачем до суду, ставиться питання
про витребування земельної ділянки,
якою відповідач користується без
достатніх правових підстав з
посиланням на те, що договір ним не
підписувався, а тому не може бути
визнаним таким, що укладався, що не
відповідає дійсності, оскільки надані
суду оригінали договорів оренди землі,-
сторонами підписані (додаток № 1, № 2, №
3). Довести чи спростувати факт
особистого підписання чи не підписання
договорів позивачі суду не змогли.

Посилання позивача на те, що в договорі
оренди в п.п. 2, 5, 9 містяться
виправлення, та в п.п. 9 розбіжності між
примірниками договорів сторін та
примірником договору із
Держземагенства ( додаток № 1, № 2, № 3),-
не може бути само собою достатньою
підставою для задоволення позову,
оскільки відповідач пояснив, що це
являється технічною помилкою, оскільки
виправлення пов'язані з тим, що позивач
володіє земельною ділянкою в
подвійному розмірі, так як оформив
ділянку після смерті дружини, а
договори заповнювалися однотипно
секретарем, як і інші, тому виправлення
стосуються відповідно подвійного
розміру площі, грошової оцінки та
орендної плати. Крім того, допитана в
судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що
дійсно вона реєструвала договір з
виправленнями, а свідок ОСОБА_4,
начальник відділу Держземагенства у
Балтському районі Одеської області,
пояснив, що у наказі № 174 Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 02.07.2003. за № 174, зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 25.07.2003. за
№ 641/7962,- не міститься заборони щодо
державної реєстрації при наявності
виправлень, тим більше, що ці
виправлення відповідають дійсності.

Твердження позивача про те, що ним
договір не підписувався, суд не може
прийняти як правдиве, оскільки наказ
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 02.07.2003. за № 174,
зареєстрований у Міністерстві юстиції
України 25.07.2003. за № 641/7962 передбачає
особисте отримання оригіналу
державного акта при пред'явлені
паспорта. Також, вищезгаданим наказом
передбачається формування поземельної
книги, як основної складової державної
реєстрації договорів оренді землі, яка
крім копії паспорта, ідентифікаційного
коду, повинна містити і копії
державного акта, який фізична особа, як
вище уже зазначалося, отримує особисто
і в єдиному оригінальному варіанті.

З вищенаведеного, суд робить висновок,
що укладення, і державна реєстрація
договору оренди землі без відома, і
згоди позивача не могла бути проведена,
оскільки тільки орендодавець, маючи
оригінал державного акту на землю, за
своєї доброї волі може надати його
копію для укладення договору оренди
землі.

Крім цього ст.ст. 14, 18 Закону України
«Про оренду землі» визначено, що
договір оренди укладається у письмовій
формі і набуває чинності після його
державної реєстрації.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
ст.15 Закону України «Про оренду землі»,
а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19,
цього Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Оскаржуваний договір оренди земельної
ділянки, укладений у письмовій формі,
пройшов відповідну державну
реєстрацію 5 березня 2010 року, позивач
мав необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення позивача
було спрямоване на укладання договору
оренди, до договору оренди земельної
ділянки додані всі невід'ємні його
частини, а саме: відповідні плани та
схеми, кадастровий план з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів.

Вищенаведене вказує на те, що між
позивачем та відповідачем при
укладенні договору оренди землі
погоджено усі істотні умови, укладений
він та виконується з обох сторін
добровільно.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.
210,638-640 ЦК України,ст.ст.14-19 Закону
України «Про оренду землі»,ст. ст. 10, 60,
208-209, 212-213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ПП «Скіф»
с. Піщана Балтського району Одеської
області про визнання договору оренди
землі недійсним та зобов'язання
повернути зайняту земельну ділянку та
стягнення недоотриманого доходу,-
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів.

СУДДЯ: