Справа № 713/1347/14-ц
Провадження №2/713/512/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі: головуючого судді
Пилип'юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вижниця цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міліївської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Відділ Держземагентства у Вижницькому
районі Чернівецької області, про
визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Міліївської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Відділ Держземагентства у Вижницькому
районі Чернівецької області, про
визнання права власності на спадкове
майно.

В позові вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер її чоловік - ОСОБА_4 Після його
смерті в АДРЕСА_1 відкрилась спадщина у
вигляді: житлового будинку позначеного
по інвентарному плану забудови літ. «А»
загальною площею 175,90 кв.м. та належних
до нього надвірних господарських
будівель і споруд, загальною
інвентарною вартістю 290779,00 грн.,
земельної ділянки площею 0,57 га, цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала йому на підставі
державного акту на право приватної
власності на землею серії ІІ-ЧВ №005525
від 12.07.2001 року, вартістю 20136,46 грн.

За життя чоловік не складав посмертних
розпоряджень щодо передачі свого майна
спадкоємцям. Крім неї спадкоємцями за
законом першої черги на вказане
спадкове майно є також їх діти: ОСОБА_2
та ОСОБА_3, які проживали разом із
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини. Однак вони, згідно поданих до
нотаріальної контори і належно
оформлених заяв відмовилися від
вказаної спадщини на її користь. Інших
спадкоємців та осіб, які б мали право на
обов'язкову частку у вказаній спадщині
немає.

Зазначала, що вчасно, в шестимісячний
термін з дня смерті чоловіка прийняла
спадщину, оскільки постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини та продовжує проживати в
спадковому будинку. Крім того
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття вказаної спадщини. Однак у
видачі свідоцтва про право на спадщину
в нотаріальному порядку їй відмовлено,
згідно постанови нотаріуса №119/02-31 від
04.07.2014 року у зв'язку з тим, що не надано
належних правовстановлюючих
документів про право власності на
вказане вище нерухоме майно за
померлим ОСОБА_4

Вказана земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва була оформлена в 2001 році
відповідно до вимог і правил що
існували на той час і тому на момент
оформлення права на неї на ім'я ОСОБА_4
не була внесена до державного
земельного кадастру та не має
відповідно і кадастрового номера.

Просила визнати за нею право власності
на спадкове майно після смерті ОСОБА_4,
а саме на: житловий будинок, позначений
згідно інвентарного плану забудови
літерою «А» з належними до нього
надвірними господарськими будівлями і
спорудами, що розташова ний в АДРЕСА_1
та на земельну ділянку площею 0,57 кв.м.,
цільове призначення - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Міліївської сільської ради
Вижницького району та належала
померлому згідно Державного акту на
право приватної власності на землею
серії ІІ-ЧВ №005525, зареєстрованого за
№21 від 12.07.2001 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, будучи належно повідомленою
про місце, день та годину слухання
справи, від її представника ОСОБА_5 в
суд надійшла заява про розгляд справи
без їх участі, позовні вимоги
підтримують повністю.

Представник відповідача - Міліївської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області в судове
засідання не з'явився, будучи належно
повідомленим про місце, день та годину
слухання справи, в адресованій суду
заяві просив справу розглядати у їх
відсутності, проти позову не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, будучи належно
повідомленими про місце, день та годину
слухання справи, в адресованих суду
заявах позов визнали, просили справу
розглядати без їх участі.

Представник третьої особи - Відділу
Держземагентства у Вижницькому районі
Чернівецької області в судове
засідання не з'явився, будучи належно
повідомленим про місце, день та годину
слухання справи, в адресованій суду
заяві просив справу розглядати у їх
відсутності, проти позову не заперечує.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 від 03.07.2013 року, виданого
виконавчим комітетом Міліївської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, до складу якої входять:
житловий будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1 загальною
вартістю 290779,00 грн. та земельна ділянка
площею 0,57 га, в межах згідно з планом,
яка розташована на території с. Мілієве
Міліївської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, цільове призначення - для
ведення сільськогосподарського
виробництва, яка належала ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серія
ІІ-ЧВ №005525, виданого 12.07.2001 року
Міліївською сільською радою
Вижницького району Чернівецької
області.

Згідно копії витягу з технічної
документації про нормативно грошову
оцінку земельної ділянки №02/454 від
24.04.2014 року, виданого Відділом
Держземагентства у Вижницькому районі
Чернівецької області нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 0,57 га - становить 20136,46 грн.,
кадастровий номер земельній ділянці не
присвоєно.

Крім позивача спадкоємцями першої
черги за законом є також їх діти:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
довідки виконавчого комітету
Міліївської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області. Інших спадкоємців та осіб, які
б мали право на обов'язкову частку у
спадщині ОСОБА_4 немає, що
підтверджується вищевказаною довідкою
сільської ради.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленому ч.1
ст.1273 ЦК України порядку відмовилися
від прийняття спадщини, що
підтверджується копією спадкової
справи №22/2013, заведеної 12.07.2013 року
приватним нотаріусом Вижницького
районного нотаріального округу ОСОБА_6
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_4 Відмова від прийняття спадщини
протягом строку, передбаченого для її
прийняття ними не відкликана.

Позивач ОСОБА_1 прийняла вказану
спадщину, що також підтверджується
матеріалами вищевказаної спадкової
справи.

Постановою приватного нотаріуса
Вижницького районного нотаріального
округу Чернівецької області ОСОБА_6 про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
№119/02-31 від 04.07.2014 року відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на
спадщину за законом на: житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,57 га в межах згідно з планом, що
розташована на території с. Мілієве
Міліївської сільської ради,
Вижницького району Чернівецької
області та передана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, у зв'язку з тим, що нею не
надано правовстановлювальні
документи, які підтверджують
належність спадкодавцеві права
власності на зазначений вище житловий
будинок та витягу з Державного
земельного кадастру, так як вчинення
таких нотаріальних дії без вказаних
документів суперечить закону.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування
прав на майно, в тому числі за законом
відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України,
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено,
що прийнята спадщина визнається
власністю спадкоємця.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачем суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а
також з урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд вважає,
що житловий будинок з належними до
нього господарськими будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
належав ОСОБА_4, позивач прийняла
вказану спадщину, а тому її позовні
вимоги про визнання права власності на
вказане спадкове майно в порядку
спадкування за законом є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що відповідно
до статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Як встановлено судом та вбачається з
копії державного акту серії ІІ-ЧВ №005525
виданого 12.07.2001 року на ім'я ОСОБА_4
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоювався.

Згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.01.2013 року права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Відповідно
до ст.16 вказаного Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Згідно вимог ст.19 вищезазначеного
Закону державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.п.9 п.27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно є:
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Відповідно до вимог Інструкції «Про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування землею,
договорів на право тимчасового
користування землею у тому числі на
умовах оренди», яка затверджена
наказом Державного Комітету України по
земельним ресурсам 04.05.1999 року №43,
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці при видачі
Державного акта про право приватної
власності на землю, на той час нічим не
було передбачено.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а
також з урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд вважає,
що державний акт серія ІІ-ЧВ №005525
виданий 12.07.2001 року на ім'я ОСОБА_4 є
дійсним на сьогоднішній день, а тому її
позовні вимоги про визнання права
власності на спадкове майно, а саме на
земельну ділянку площею 0,57 га, без
кадастрового номера,
нормативно-грошова оцінка якої
становить 20136,46 грн., цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться на території с. Мілієве
Міліївської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області в порядку спадкування за
законом є обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному об'ємі.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1261,
1268-1270, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст.10,
60, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, а саме на житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1, і належало
померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, а саме на земельну
ділянку площею 0,57 га, без кадастрового
номера, нормативно-грошова оцінка якої
становить 20136,46 грн., цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться на території с. Мілієве
Міліївської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області і належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 на підставі
державного акту серії ІІ-ЧВ №005525,
зареєстрованого за №21 від 12.07.2001 року.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
І. В. Пилип'юк