АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Одинака О.О.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: представників апелянтів,
ОСОБА_1, її представника, представника
третьої особи

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ "БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО", третя особа на стороні
позивача служба у справах дітей
Чернівецької міської ради, про
визнання недійсним договору іпотеки за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 та апеляційною скаргою
представника «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на
рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 03 червня 2014 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Представник ПАТ "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО" звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_1 про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовував
слідуючими обставинами.

22.08.2007р. позивач та ОСОБА_3, уклали
договір № 220807-EUR, згідно якого
відповідач отримав кредит в сумі 39718
євро строком до 21 серпня 2017 року з
процентною ставкою в розмірі 11% річних.

В забезпечення виконання зобов»язання
за вказаним договором 18 березня 2010 року
сторони уклали договір іпотеки № 18032010-
EUR-in, нотаріально посвідчений, згідно
якого ОСОБА_3 передав в іпотеку
нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 75,10 кв.м.

22-ц/794/1067/14
Головуючий у 1 інстанції Кирилюк
Л.К.

Категорія 19/27
доповідач Перепелюк І.Б.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 15 серпня 2013 року,
яке набрало законної сили, за
відповідачкою ОСОБА_1 визнано право
власності на 1/3 частки вищевказаної
квартири, як дружини ОСОБА_3

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_3, свої зобов'язання не виконав, а
саме не здійснював погашення
заборгованості за кредитом у
встановленому договором порядку та
строки, у зв'язку з чим, станом на 14
жовтня 2013 року, виникла заборгованість
у сумі 20058 євро 36 євроцентів, що згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі
216680 грн. 43 коп., та 7355 грн. 35 коп., в тому
числі: по кредиту - 18145 євро 32 євроценти,
по несплаченим відсоткам - 1913 євро 64
євроценти, комісії за видачу та
супроводження кредиту - 4412 грн. 39 коп.,
пені за несвоєчасне погашення кредиту -
1322 грн. 29 коп., пені за несвоєчасне
погашення процентів - 1096 грн. 51 коп., 3%
річних за несвоєчасну сплату кредиту -
287 грн. 64 коп., 3% річних за несвоєчасну
сплату нарахованих відсотків - 236 грн. 52
коп.

Позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 220807-EUR від 22.08.2007р. в сумі 20058 євро 36
євроцентів та 7355 грн. 35 коп. звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 75,10 кв.м., в тому числі
житловою площею 38,6 кв.м., яка на праві
власності належить відповідачам
шляхом її продажу з прилюдних торгів за
ціною, визначеною в межах виконавчого
провадження та судовий збір в сумі
2240,36грн.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічним
позовом до ОСОБА_3, ПАТ "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО", третя особа на стороні
позивача служба у справах дітей
Чернівецької міської ради, про
визнання недійсним договору іпотеки.
Посилалася на те, що 06.06.2008р. між нею та
ОСОБА_3, був укладений шлюб, від якого є
двоє малолітніх дітей: син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_6 ,
20.03.2011р.н.

Під час перебування в шлюбі ОСОБА_3
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 24
грудня 2009 року набув право власності на
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вони
проживали разом з малолітнім сином з
січня 2010 року.

На момент укладення іпотечного
договору між ОСОБА_3 та ПАТ "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО", малолітній син ОСОБА_5 проживав
в даній квартирі, яка є предметом
іпотеки та мав право користування
житлом як член сім'ї власника.

11.10.2012р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був
розірваний.

ОСОБА_1 та діти залишилися проживати в
даній квартирі, оскільки рішенням
Шевченківського районного суду
м.Чернівців від 15.08.2013р. за ОСОБА_1
визнано право власності на 1/3 частки
квартири.

Позивач за зустрічним позовом просила
визнати недійсним іпотечний договір №
18032010- EUR-in від 18.03.2010р., укладений між
ОСОБА_3 та ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО".

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 03 червня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено, а в
задоволенні позову ПАТ "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО".

Апелянт вважає, що судом в рішенні не
наведено жодного доказу на
підтвердження того, що на момент
укладення іпотечного договору
малолітній син проживав в квартирі, яка
є предметом іпотеки.

Судом не надано належної оцінки
довідці Подвірнянської сільської ради
від 14.03.2014р. № 386 про те, що на момент
укладення договору іпотеки малолітній
ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав
в АДРЕСА_2

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник «БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО» подала апеляційну скаргу,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог, вважає рішення незаконним,
необґрунтованим.

Апелянт вказує, що при укладенні
іпотечного договору не могли бути
порушені права малолітнього ОСОБА_5,
оскільки на момент укладення договору
данних про те, що в квартирі
зареєстрована чи проживає дитина не
було.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, вважає, що апеляційні скарги
слід задовольнити, рішення - скасувати
з наступних підстав.

Задовольняючи зустрічний позов, суд
першої інстанції посилався на ту
обставину, що малолітній ОСОБА_5 2008р.н.,
проживав разом із своїми батьками і на
момент укладення ОСОБА_3 іпотечного
договору 18.03.2010р. мав право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1

Такий висновок суду першої
інстанції є помилковим.

Встановлено, що 22.08.2007р. між ЗАТ КБ
«Кредит-Банк», правонаступником якого
є ПАТ «БАНК КРЕДИТ БАНК» та ОСОБА_3, був
укладений договір № 220807-EUR, згідно
якого відповідач отримав кредит в сумі
39718 євро строком до 21 серпня 2017 року з
процентною ставкою в розмірі 11% річних.

В забезпечення зобов'язань за вказаним
договором 18 березня 2010 року між
сторонами був укладений договір
іпотеки № 18032010-EUR-in, згідно якого ОСОБА_3
передав в іпотеку нерухоме майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею
75,10 кв.м., в тому числі житловою площею
38,6 кв.м.

Однак своїх зобов'язань відповідно до
кредитного договору ОСОБА_3 не виконав,
у зв'язку з чим, станом на 14 жовтня 2013
року, виникла заборгованість у сумі 20058
євро 36 євроцентів, що згідно офіційного
курсу НБУ еквівалентно сумі 216680 грн. 43
коп., та 7355 грн. 35 коп.,

В забезпечення зобов'язань за вказаним
договором 18 березня 2010 року між
сторонами був укладений договір
іпотеки № 18032010-EUR-in, згідно якого ОСОБА_3
передав в іпотеку нерухоме майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею
75,10 кв.м., в тому числі житловою площею
38,6 кв.м.

Відповідно до ч. 6 ст.3 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 15 серпня 2013 року за
ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3
частки вищевказаної квартири, як
дружини ОСОБА_3

Відповідно із набуттям у власність
предмета іпотеки ОСОБА_1 набула статус
іпотекодавця.

Згідно ч. 2 с. 23 Закону України «Про
іпотеку» особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статус іпотекодавця і має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи зазначені обставини, вимоги
банку щодо наявності підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
є обґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 в зустрічному позові
на те, що ОСОБА_3 без згоди опіки та
піклування уклав іпотечний договір з
ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», який є
недійсним, так як порушені права
малолітнього сина ОСОБА_5, є
безпідставними.

В зустрічному позові ОСОБА_1 вказує, що
вона та її син ОСОБА_5 проживали в
спірній квартирі з 2010 року.
Задовольняючи зустрічний позов, суд
першої інстанції безпідставно не
звернув увагу на те, що даний факт
спростовується довідкою
Подвірнянської сільської ради № 386 від
24 березня 2014 року, в якій зазначається,
що малолітній ОСОБА_5 із дня народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 року до 12 серпня 2010 року
був зареєстрований та проживав в
АДРЕСА_2

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 15 січня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
квартирою шляхом вселення було
встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 зареєструвалися у спірній
квартирі з 01 вересня 2010 року та почали
там проживати.

Договір іпотеки був укладений 18
березня 2010 року. Отже, на момент його
укладення в спірній квартирі дитина не
проживала та не була зареєстрована.

Суд першої інстанції неповно дослідив
зазначені докази та не встановив всі
обставини по справі.

Відповідно до ст.177 СК України батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти такі правочини щодо її
майнових прав: укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, в тому
числі договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири; видавати
письмові зобов'язання від імені
дитини;відмовлятися від майнових прав
дитини. Батьки мають право дати згоду
на вчинення неповнолітньою дитиною
правочинів, передбачених частиною
другою цієї статті, лише з дозволу
органу опіки та піклування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, на момент
укладення договору іпотеки від № 18032010-
EUR-in від 18 березня 2010 року, малолітній
ОСОБА_5 не проживав та не був
зареєстрований у спірній квартирі, а
отже в даному випадку майнові права
ОСОБА_3 на користування квартирою
ніяким чином не порушуються, тому ні
банк, ні приватний нотаріус не
зобов'язані звертатися до органу опіки
та піклування для отримання дозволу на
укладення вищевказаного договору
іпотеки.

Відповідно до п.44 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року,
при розгляді справи слід з»ясовувати
чи мала дитина право власності на
предмет іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені
без згоди іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на дані обставини, безпідставно
відмовив в задоволенні позовних вимог
банку та безпідставно задовольнив
зустрічний позов ОСОБА_1

Суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального та
процесуального права, що відповідно до
п.1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК
України, стороні на користь якої
ухвалене рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Враховуючи зазначені положення з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО» слід стягнути по
2004,93грн. з кожного в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору, враховуючи, що за
подання позовної заяви було сплачено
позивачем 2240,36грн. судового збору та за
подачу апеляційної скарги - 1769,50грн.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід
стягнути 121,80 грн. сплаченого судового
збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 307, п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 03 червня 2014 року
скасувати.

Позов ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до
ОСОБА_3, ОСОБА_1 про звернення стягнення
на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 220807-EUR від 22
серпня 2007року в сумі 20058,36євро та
7355,35грн. звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 75,10 кв.м., в
тому числі житловою площею 38,6 кв.м., яка
на праві власності належить
відповідачам шляхом її продажу з
прилюдних торгів за ціною, визначеною в
межах виконавчого провадження.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО", третя особа на стороні
позивача служба у справах дітей
Чернівецької міської ради, про
визнання недійсним договору іпотеки
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» по 2004,93грн.з
кожного в рахунок відшкодування витрат
по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :