Справа № 168/176/14 Провадження №
22-ц/773/1208/14 Головуючий у 1 інстанції:
Самрук Ф.В. Категорія: 41 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах
дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 про усунення
перешкод в користуванні жилим
приміщенням, вселення та встановлення
порядку користування жилим
приміщенням, за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1 на рішення
Старовижівського районного суду
Волинської області від 20 червня 2014
року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_2, діючи в
інтересах п'ятьох неповнолітніх дітей
звернулась в суд із зазначеним позовом.
Вказувала на те, що після розірвання
шлюбу, із-за неприязних стосунків у
відподачем ОСОБА_8, разом із дітьми
змушена була перейти проживати в інше
село, хоча вони й надалі залишаються
зареєстрованими за попереднім місцем
проживання.

Крім того позивач зазначала, що діти
весь час підтримують стосунки з
батьком ОСОБА_8, провідують його та
мають намір спільно з ним проживати.
Однак їм в цьому чинить перешкоди
відповідач ОСОБА_1, яка вселилась в
будинок брата ОСОБА_8, що в АДРЕСА_3 та з
його згоди зареєструвалась в цьому
будинку.

Вважаючи право своїх неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 як бувших членів сім'ї власника
будинку на проживання у ньому
порушеним, позивач просила суд
зобов'язати відповідача ОСОБА_1 не
чинити їм перешкоди у користуванні
житлом, вселити дітей у дане житло та
встановити порядок їх користування
жилим приміщенням на рівні з власником
будинку ОСОБА_8

20 червня 2014 року рішенням
Старовижівського районного суду позов
ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалено
неповнолітніх дітей позивачки вселити
в будинок відповідача ОСОБА_8 по
АДРЕСА_1, встановлено порядок їх
користування даним житлом зобов'язано
відповідача ОСОБА_1 не чинити їм
перешкоди у цьому та вирішено питання
щодо судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_1 просить дане
рішення скасувати як незаконне і
необґрунтоване та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_1, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що з 6 березня 1994 року по 8
червня 2011 року ОСОБА_2 і ОСОБА_8
перебували у зареєстрованому шлюбі та
разом із неповнолітніми дітьми були
зареєстровані і проживали АДРЕСА_1,
який згідно витягу з погосподарської
книги від 23.05.2014 року № 429 Поліської
сільської ради належить відповідачу
ОСОБА_8 (а. с. 10, 15, 17). З грудня 2011 року в
даному будинку зареєстрована і
проживає відповідач ОСОБА_1, яка є
інвалідом першої групи (а. с. 93, 104).

Крім того встановлено, що після
розірвання шлюбу з червня 2011 року
позивач ОСОБА_2 разом із неповнолітніми
дітьми: синами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
та дочками ОСОБА_12 і ОСОБА_6, в інтересах
яких вона звернулась до суду,
проживають без реєстрації в АДРЕСА_2 (а.
с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Отже зміст даної правової норми
свідчить про те, що захисту підлягають
порушені, невизнані оспорювані права
особи.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
покликається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що позивачка разом із
неповнолітніми дітьми з власної волі
після розірвання шлюбу з відповідачем
ОСОБА_8, залишила його будинок та
проживала тривалий час в іншому місці.
Разом з тим нею не було надано суду
належних та допустимих доказів того, що
відповідач ОСОБА_8 як власник будинку
та його сестра ОСОБА_1 чинять перешкоди
дітям у проживанні в даному будинку за
місцем їх реєстрації.

Тому, за таких обставин, на думку
колегії суддів, позовні вимоги ОСОБА_2
про вселення дітей, в інтересах яких
вона звернулась до суду, в жилий
будинок ОСОБА_8 та зобов'язання
відповідача ОСОБА_1 не чинити їм
перешкоди в користуванні цим будинком,
задоволенні бути не можуть.

Згідно ст. ст. 316, 319 ч. 1 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 цього Кодексу
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Аналіз даних правових норм дає
можливість зробити висновок про те, що
лише власнику житла належить право
встановлювати порядок користування
ним іншими особами, які проживають
разом із ним, і це право не залежить від
волі інших осіб.

Крім того слід зазначити, що на час
ухвалення рішення судом ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах якого до суду
звернулась позивач, набув повноліття і
вправі сам представляти свої інтереси
в суді, однак до участі у справі судом
не залучався.

Наведені обставини свідчать про те, що
під час прийняття оскаржуваного
рішення, судом першої інстанції було
порушено норми матеріального і
процесуального права, допущено
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, тому, відповідно до
вимог п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, дане
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
задоволити, рішення Старовижівського
районного суду Волинської області від
20 червня 2014 року в даній справі
скасувати.

В позові ОСОБА_2 в інтересах дітей:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до ОСОБА_1, ОСОБА_8 про усунення перешкод
в користуванні жилим приміщенням,
вселення та встановлення порядку
користування жилим приміщенням
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді