Справа № 433/953/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко Л.І.

при секретарі - Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Троїцьке цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності,-

В С Т
А Н ОВ И В :

До суду з відповідним позовом
звернулась позивач, яка в
обґрунтування своїх вимог зазначила,
що 02.05.2014 року вона звернулась до
відповідача з пропозицією купівлі
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, і домовившись з ним про ціну та
всі істотні умови договору
купівлі-продажу, сплатила йому повну
суму за нього. На підтвердження
правочину відповідач надав їй розписку
та пообіцяв здійснити переоформлення
права власності на житловий будинок на
неї. Але на даний час відповідач
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, що позбавляє її
зареєструвати право власності на себе
належним чином. На підставі
викладеного, просить визнати за нею
право власності на вищевказане
нерухоме майно.

В судове засідання позивач не
з'явилась, надала суду заяву, в якій
просить розглянути справу у її
відсутність. На позовних вимогах
наполягає.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій просить
розглянути справу у його відсутність
та не заперечує проти її задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає можливим задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Згідно копії технічного паспорту,
виданого КП БТІ, власником житлового
будинку АДРЕСА_2, зареєстровано ОСОБА_3
(а.с.15-17).

Рішенням Троїцького районного суду
Луганської області від 08.11.2012 року за
ОСОБА_2 визнано право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Згідно довідки № 315 від 27.06.2014 року,
виданої виконкомом Воєводської
сільської ради Троїцького району
Луганської області, житловому будинку,
розташованого в по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно розписки, виданої ОСОБА_2, ним
отримані від ОСОБА_1 кошти в якості
розрахунку за житловий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

З огляду на вищезазначене, позивач та
відповідач домовилися щодо усіх
істотних умов укладеного між ними
правочину купівлі-продажу
вищевказаного житлового будинку, що
підтверджується відповідними доказами
і фактично відбулося повне виконання
правочину. Даний правочин відповідає
дійсній волі сторін, однак підстави для
нотаріального посвідчення вказаного
правочину відсутні з незалежних від
позивача обставин. Вказаний правочин
на даний час не потребує державної
реєстрації, а тому порушене право
позивача може бути предметом захисту у
судовому порядку.

Вказана правова позиція встановлена в
аналізі Верховного суду України за 2013
рік про застосування судами
законодавства про право власності при
розгляді цивільних справ, згідно якого
з 01 січня 2013 року державна реєстрація
правочинів щодо нерухомості скасована,
тому у разі недодержання сторонами
вимог закону про нотаріальне
посвідчення, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий правочин
дійсним, наслідком якого є визнання
права власності на відповідне нерухоме
майно.

В даному випадку, між сторонами мають
місце саме зазначені вище
правовідносини, позивач звернувся до
суду за захистом свого порушеного
майнового права, так як у нього
відсутні підстави для нотаріального
посвідчення відповідного правочину, в
зв'язку з чим суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача сплачені останнім при подачі
позовної заяви до суду судові витрати
у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі ст.ст.328, 334, 638, 655 ЦК України,
ст. 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11,
88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності задовольнити в
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 із прилеглими
до нього надвірними господарськими
будівлями та спорудами разом із
земельною ділянкою площею 0,2321 га у
межах згідно з планом для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя
Л.І.
Бондаренко