У х в а л а

іменем україни

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Ольвія»,
третя особа - ОСОБА_5, про поновлення на
роботі та визнання рішення незаконним,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, за касаційними
скаргами товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Ольвія»
(далі - ТОВ «Агрофірма «Ольвія») на
рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 18 лютого 2014
року, рішення апеляційного суду
Полтавської області від 2 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 7
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що 11 липня 2003 року на зборах
учасників ТОВ «Агрофірма
«Ольвія» його було обрано директором
товариства, а 8 червня 2009 року
переведено на посаду генерального
директора товариства. 18 липня 2013 року
на зборах учасників товариства
прийнято рішення про його звільнення з
роботи, однак про збори його не
повідомляли, не ознайомлювали з
порядком денним, крім того, в порушення
п. 6.5 Статуту товариства
збори були неповноважними, оскільки на
зборах не було кворуму. На даний час
йому не вручено копію наказу про
звільнення, не повідомлено про причини
звільнення. Посилаючись на зазначені
обставини, просив визнати незаконним
рішення про його звільнення з посади
генерального директора ТОВ «Агрофірма
«Ольвія» та поновити його на посаді.

Рішенням Хорольського районного суду
Полтавської області від 18
лютого 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді
генерального директора ТОВ
«Агрофірма «Ольвія».

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Ольвія» на
користь ОСОБА_4 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 19 липня 2013
року по 18 лютого 2014 року у
розмірі 19 866 грн 17 коп., попередньо
відрахувавши з даної суми обов'язкові
платежі та податки.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 2 квітня
2014 року рішення районного суду змінено,
зменшено розмір стягнутого на користь
ОСОБА_4 середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 19 866 грн 17
коп. до 13 602 грн 55 коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Хорольського районного суду
Полтавської області від 11
березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 7 квітня 2014 року, роз'яснено
державному виконавцю ВДВС
Хорольського РУЮ у Полтавській області
рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 18 лютого 2014
року.

У касаційній скарзі ТОВ «Агрофірма
«Ольвія» просить скасувати зазначені
судові рішення та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У касаційній скарзі ТОВ «Агрофірма
«Ольвія» просить скасувати ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 7 квітня 2014 року та направити справу
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов та поновлюючи
ОСОБА_4 на посаді генерального
директора, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив із того, що
звільнення позивача відбулося з
порушенням вимог закону.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині розміру середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, апеляційний
суд дійшов правильного висновку, що
після звільнення з посади генерального
директора позивач фактично
продовжував працювати та одержувати
заробітну плату, а тому це необхідно
враховувати при розрахунку суми, яка
підлягає стягненню за час вимушеного
прогулу.

Ухвала Хорольського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року, яка залишена без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 7 квітня 2014 року, про роз'яснення
судового рішення відповідає вимогам
процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції правильно встановлено та
належно перевірено обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, судове рішення
ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування немає.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладеного в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Ольвія» відхилити.

Рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від
18 лютого 2014 року в незмінній при
апеляційному перегляді частині,
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 2 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 7 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова