АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9431/14
Головуючий у 1 інстанції - Зінченко С.В.
Доповідач - Панченко М.М.
І М Е Н Е М У К
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
головуючого -
суддів -
Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Солом»янського районного суду
м.Києва від 11 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Атлант-Компані» про визнання
недійсним запису у трудовій книжці в
частині дати звільнення та зміну дати
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час затримки видачі
трудової книжки, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, стягнення моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлант-Компані» і
просив винести рішення, яким: визнати
недійсним запис під порядковим №22 у
трудовій книжці позивача та виправити
неправильно записану дату звільнення
за п.1 ст.36 КЗпП з 7.06.2012 року на 2.09.2013
року; стягнути з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
затримки видачі трудової книжки з
22.12.2012 року по 2.09.2013 року у сумі 45.379 грн.64
коп., а також стягнути середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні з 7.06.2012 року по 2.09. 2013
року у сумі 80.754 грн.32 коп.; стягнути
моральну шкоду у сумі 10.000 грн.

РішеннямСолом»янського
районного суду м.Києва від 11 червня 2014
року в позові відмовлено за пропуском
строку позовної давності /а.с.81-82/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення, як
постановлене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення, яким в повному
обсязі задовольнити його позовні
вимоги.

Послався на те, що суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального права і не дав належної
оцінки доказам позивача.

Зокрема, вважав, що суд безпідставно не
задовольнив клопотання позивача про
поновлення строку позовної давності.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке
встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з
14.08.1997 року був працевлаштований на
посаді генерального директора
ТОВ»»Атлант-Компані», що
підтверджується записом у трудовій
книжці позивача під порядковим №21.

За заявою позивача рішенням загальних
зборів засновників
ТОВ»Атлант-Компані» від 7.06.2012 року
прийняте рішення про звільнення
позивача з займаної посади за п.1 ст.36
КЗпП (за угодою сторін) з 7.06.2012 року та
одночасно було призначено іншу особу,
виконуючою обов»язки генерального
директора ТОВ»Атлант-Компані».

Оскільки відповідачем не була видана
позивачу трудова книжка в день його
звільнення, 6.07.2012 року, незважаючи на
те, що він був цього дня на роботі, за
позовом ОСОБА_1 рішенням
Солом»янського районного суду м.Києва
від 21.12.2012 року зобов»язано
ТОВ»Атлант-Компані» видати позивачу
трудову книжку із записом про
звільнення з посади генерального
директора ТОВ»Атлант-Компані» за п.1
ст.36 КЗпП з 7.06.2012 року, а також стягнуто
з відповідача на користь позивача
середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки у сумі 25.012 грн.40
коп. за період з 7.06.2012 року по 21.12.2012
року, та стягнуто моральну шкоду у
розмірі 1.000 грн./а.с.46-49/.

Судом першої інстанції встановлено, що
2.09.2013 року на виконання рішення
Солом»янського районного суду м.Києва
від 21.12.2012 року відповідачем
ТОВ»Атлант-Компані» видано позивачу
трудову книжку із записом про
звільнення з посади генерального
директора ТОВ»Атлант-Компані» за п.1
ст.36 КЗпП з 7.06.2012 року, а також стягнуто
з відповідача на користь позивача
середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки за період з
7.06.2012 року по 21.12.2012 року, та виплачено
заборговану заробітну плату у сумі 3.948
грн.56 коп. за травень-червень 2012 року
/а.с.16,17,18/.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач ОСОБА_1 просив суд поновити
строк на звернення до суду з цим
позовом, зобов»язати відповідача
ТОВ»Атлант-Компані» внести зміни до
його трудової книжки, виправивши дату
звільнення з 6.07.2012 року на 2.09.2013 року,
тобто, на день видачі трудової книжки, а
також просив стягнути середній
заробіток за час затримки видачі
трудової книжки за період з 22.12.2012 року
по 2.09.2013 року у сумі 45.379 грн.64 коп.,
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені за період з
7.06.2012 року по 2.09.2013 року у сумі 80.754 грн.32
коп., та моральну шкоду у сумі 10.000 грн.

Відповідно до п.п.4.1.,4.2. Інструкції про
порядок ведення трудових книжок,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993
року за №58 якщо працівник відсутній на
роботі в день звільнення, то власник
або уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки. А при затримці видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу. Днем звільнення в такому разі
вважається день видачі трудової
книжки. Про новий день звільнення
видається наказ і вноситься запис до
трудової книжки працівника. Раніше
винесений запис про день звільнення
визнається недійсним у порядку,
встановленому пунктом 2.10. цієї
Інструкції.

Крім того, відповідно до ст.117 КЗпП в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

А,згідно ст.235 КЗпП у разі затримки
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Невиплата вище зазначених сум з вини
відповідача ТОВ»»Атлант-Компані»
знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні.

Судом встановлено, що невиплата
заробітної плати позивачу, а також
затримка видачі позивачу трудової
книжки здійснені з вини відповідача
ТОВ»Атлант Компані», у зв»язку з чим
останній зобов»язаний здійснити на
користь позивача передбачені чинним
законодавством виплати.

На підставі викладеного, суд дійшов
обгрунтованого висновку про
правомірність позовних вимог ОСОБА_1.

Указані вимоги, як в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
повного розрахунку при звільненні за
період з 7.06.2012 року по 2.09.2013 року, так і
про стягнення середнього заробітку за
час затримки видачі трудової книжки за
період з 22.01.2013 року по 2.09.2013 року, є
самостійними вимогами.

Між тим, відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 15.10.2013
року за №9-рп/2013 справа №1-18/2013 слідує,
що середній заробіток за затримку
видачі трудової книжки та середній
заробіток за затримку повного
розрахунку при звільненні охоплюються
поняттям заробітної плати. Оскільки
заробітна плата не може бути виплачена
двічі за один і той же період, колегія
суддів дійшла висновку стягнути
середній заробіток за затримку видачі
трудової книжки та середнього
заробітку за затримку повного
розрахунку при звільненні в одинарному
розмірі, за період з 7.06.2012 року по 2.09.2013
року, тобто, за період, що хронологічно
охоплюється зобов»язанням відповідача
щодо обох видів спірних виплат.

Як слідує із матеріалів справи,
повний розрахунок з позивачем у
розмірі 3.948,56 грн. який сторонами не
оскаржується, був здійснений лише 2.09.2013
року, що підтверджується видатковими
касовими ордерами за №2850 та №2851
/а.с.16.17/.

При цьому, затримка виплати
цього розрахунку склала 310 робочих
днів, починаючи з 7.06.2012 року і по 2.09.2013
року.

Крім того, дійшовши висновку про
порушення термінів виплати позивачу
затриманих сум, колегія суддів також
враховує ту обставину, що відповідачем
не наведено доказів того, що позивач,
дійсно, до дня виплати йому розрахунку -
2.09.2013 року, був повідомлений
відповідачем про можливість з»явитись
в бухгалтерію для отримання коштів, які
не були виплачені позивачу в день
звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Задовольняючи частково позов
щодо стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 55.384 грн.60 коп.,
колегія суддів керується ст.117 КЗпП, та
постановою КМ України №100 від 8 лютого
1995 року „Про затвердження порядку
обчислення середньої заробітної
плати".

Розрахунок середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні позивача належить
виконати, виходячи із одноденної
заробітної плати позивача у розмірі 178
грн.66 коп., яка визначена рішенням
Солом»янського районного суду м.Києва
від 21.12.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «Атлант Компані» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки за
період з 7.06.2012 року по 21.12.2012 року
/а.с.46-49/.

Обставини встановлені судовим
рішенням у цивільнійё господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, середня заробітна плата, яка
підлягає виплаті відповідачем на
користь позивача складає 55.384 грн.60 коп.
із розрахунку: 310 дн. х 178 грн.66 коп.

Відповідно до ст.367 ЦПК України,
рішення в частині стягнення на користь
позивача заробітної плати за один
місяць у сумі 2.100 грн. необхідно
допустити негайному виконанню.

Відносно позовних вимог в
частині відшкодування моральної шкоди
колегія суддів дійшла висновку, що,
відповідно до положень ст.237-1 КЗпП
позивачу неправомірними діями
відповідача була заподіяна моральна
шкода, що виразилось у психологічних
переживаннях у зв"язку з порушенням
його трудових прав.

Визначаючи розмір моральної шкоди
та покладаючи на відповідача обов"язки
по її відшкодуванню у сумі 1.000 грн.,
колегія суддів керується
роз"ясненнями, що містяться в п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди" від 31.03.1995р. №4,
згідно з якими, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема враховується стан здоров»я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування редакцією засобу масової
інформації. При цьому суд виходить із
засад розумності, виваженості та
справедливості.

Виходячи із зазначених вимог
матеріальних норм права і, враховуючи
встановлені в судовому засіданні
обставини, колегія суддів вважає, вина
відповідача ТОВ «Атлант Компані» в
порушенні трудових прав позивача
знайшла своє підтвердження, а тому
рішення суду першої інстанції, як
постановлене всупереч дійсним
обставинам та з порушенням вимог
матеріального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від
сплати судових витрат, колегія суддів
вважає за правомірне, у відповідності
до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути з
відповідача ТОВ»Атлант Компані» в
дохід держави судовий збір, що складає
1.121грн.80коп., відповідно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, на
підставі ст.ст.116, 117,233,235, 237-1,367 КЗпП
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Солом»янського
районного суду м.Києва від 11 червня 2014
року та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов»язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Атлант-Компані»
внести виправлення в записі під
порядковим номером 22 на розвороті
сторінок 22-23 в трудовій книжці ОСОБА_1 в
частині дати звільнення з посади
генерального директора товариства з
обмеженою відповідальністю »Атлант
Компані» за п.1ст.36 КЗпП України,
виправивши цю дату з 7 червня 2012 року на
2 вересня 2013 року.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлант-Компані» на
користь ОСОБА_1 середню заробітну плату
за час затримки розрахунку при
звільненні та затримку видачі трудової
книжки, у сумі 55.384 грн.66 коп., а також
моральну шкоду у сумі 1.000 грн., а всього,
у сумі 56.384 (п»ятдесят шість тис.триста
вісімдесят чотири) грн. 66 коп.

Допустити негайному виконанню рішення
в частині стягнення заробітної плати
за один місяць у сумі 2.100 (дві тис. сто)
грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлант-Компані» в
дохід держави судові витрати у сумі
1.121(одна тис. сто двадцять одна)
грн.80коп.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді