Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аплінк» на дії
Державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М.,
заінтересована особа ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аплінк» звернулося
до суду зі скаргою у якій просить
визнати неправомірними дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Шеремет Ю.М. щодо винесення незаконної
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 27.05.2014 року у
виконавчому провадженні № 42709410 та
скасувати дану постанову державного
виконавця.

Вимоги заяви мотивує тим, що на
виконання рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10.06.2013 року у
справі № 755/4556/13-ц судом 06.09.2013 року
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ТОВ «Аплінк»
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги в сумі 10 000
грн., пені в сумі 757 грн. 97 коп., 3% річних в
сумі 301 грн. 61 коп. та судові витрати в
сумі 229 грн. 40 коп., а всього 11 288 грн. 98
коп.

На підставі зазначеного виконавчого
листа 31.03.2014 року державним виконавцем
Шеремет Ю.М. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
реєстраційним номером № 42709410.

З інформації з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень
заявнику стало відомо про те, що 27.05.2014
року державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві у виконавчому
провадженні № 42709410 на підставі п. 2 ч. 1
ст. 47, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Вказану постанову заявник вважає
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки державним
виконавцем не було вжито заходів щодо
примусового виконання рішення, не
ідентифіковано боржника, не з»ясовано
інформації про ПІБ, місце проживання,
реквізитів документа, що посвідчують
особу та місце знаходження боржника і
його майна, у зв»язку з чим у матеріалах
виконавчого провадження відсутні
жодні докази щодо належного виконання
виконавчого провадження; також
державним виконавцем проігнорована
норма закону про звернення до суду з
поданням про розшук боржника та не
надіслано стягувачу постанову про
повернення виконавчого документа,
виконавчий лист та інші документи.

В судове засідання представник
скаржника та заінтересована особа
боржник ОСОБА_2 не з»явилися, про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, при цьому
ТОВ «Аплінк» подало суду заяву з
проханням розглянути скаргу без участі
їхнього представника, про причини
неявки боржника суд повідомлено не
було.

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. в
судовому засіданні проти задоволення
скарги заперечувала, посилаючись на її
безпідставність, пояснила, що
представник стягувача жодного разу не
з»являвся до виконавчої служби,
будь-яких заяв не подавав, з
матеріалами виконавчого провадження
не знайомився, ходом проведення
виконавчих дій не цікавився; при
здійсненні примусового виконання
рішення суду державним виконавцем були
вжиті всі необхідні заходи, визначені
законом та Інструкцією з організації
примусового виконання рішень.

Суд, вислухавши державного виконавця,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного висновку.

Дніпровським районним судом м. Києва на
виконання рішення суду від 10.06.2013 року у
справі № 755/4556/13-ц видано виконавчий
лист 06 вересня 2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аплінк»
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги в сумі 10 000
грн., пені в сумі 757 грн. 97 коп., 3% річних в
сумі 301 грн. 61 коп. та судових витрат в
сумі 229 грн. 40 коп., а всього 11 288 грн. 98
коп. (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження (ВП № 42709410) по виконанню
вище зазначеного виконавчого листа
старшим державним виконавцем Шеремет
Ю.М. винесена 31.03.2014 року на підставі
заяви стягувача від 25.03.2014 року.

27.05.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
Шеремет Ю.М. винесена постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, відповідно якої
виконавчий лист № 755/4556/13-ц
Дніпровського районного суду м. Києва
від 06.09.2013 року про стягнення
заборгованості повернуто ТОВ «Аплінк»
на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження».

Скаржник просить визнати дії
державного виконавця неправомірними
та скасувати постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
27.05.2014 року у зв»язку з тим, що державним
виконавцем не було вжито заходів,
передбачених ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та п. 3.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, а саме щодо
ідентифікації боржника, з»ясування
його місцезнаходження і майна, не вжито
заходів по розшуку боржника та не
направлено документів стягувачу по
закінченні виконання.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року за № 512/5, організацію розшуку
боржника - юридичної особи та майна
боржника чи інформації про місце
отримання боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

В оспорюваній постанові про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
27.05.2014 року державним виконавцем
зазначено про те, що згідно відповіді
УДАІ м. Києва рухоме майно за боржником
не зареєстровано; згідно довідки ДПС
України інформація стосовно боржників
- фізичних осіб щодо сум доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку
та сум утриманого з них податку в ДРФО
відсутня та платник податків з таким
податковим номером чи серією та
номером паспорта на обліку в органах
ДПС не перебуває; виходом за адресою
проживання боржника майно, що належить
боржнику на праві власності та
підлягає опису не виявлено; відповідно
до вимог ч. 7 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» сума боргу не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати для звернення
стягнення на житло боржника та
земельну ділянку.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами виконавчого провадження.

Так, державним виконавцем для
виявлення майна боржника ОСОБА_2 та
з»ясування її місця роботи і отриманих
доходів надсилалися відповідні запити
до Управління пенсійного фонду України
у Дніпровському районі м. Києва, до
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, до ВРЕВ № 11 та до
Державної податкової служби України.
При цьому були отримані відповіді про
те, що ОСОБА_2 на обліку в Управлінні ПФУ
Дніпровського району м. Києва не
перебуває; згідно бази даних Реєстру
застрахованих осіб державного реєстру
останні шість місяців не працювала;
серед вкладників, які володіють
значними пакетами акцій емітентів (10
відсотків і більше статутного
капіталу) не значиться; реєстраційний
номер облікової картки платника
податків не відповідає інформації, яка
міститься у державному реєстрі
фізичних осіб; інформація про номери
рахунків відкриті у банківських та
інших установах України вкладником до
ДПС України від відповідних фінансових
установ не надходила.

Державним виконавцем у направлених
запитах зазначався код РНОКПП ОСОБА_2 №
НОМЕР_1, що відповідає вказаному у
виконавчому листі ідентифікаційному
номеру боржника.

Також державним виконавцем за місцем
проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1
перевірявся майновий стан для
погашення боргу за рішенням суду, про
що за участю понятих складено акт від
22.04.2014 року у якому зазначено про те, що
виходом за адресою проживання боржника
майно, що належить боржнику на праві
власності та підлягає опису не
виявлено.

Отже, державним виконавцем, відповідно
вимог чинного законодавства, вживалися
дії по виявленню майна ОСОБА_2 та
з»ясування її працевлаштування з метою
примусового виконання рішення суду про
стягнення заборгованості на користь
ТОВ «Аплінк». При цьому із матеріалів
виконавчого провадження встановлено,
що боржник мешкає за вказаною у
виконавчому листі адресою, тому
підстави для звернення до суду з
поданням про розшук боржника,
відповідно до положень ч. 1 ст. 40 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відсутні.

Як убачається із копії супровідного
листа, постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
27.05.2014 року та виконавчий лист №
755/4556/13-ц від 06.09.2013 року Дніпровського
районного суду м. Києва надіслані
стягувачу 27.05.2014 року за вих. № 1184/7/19883.

За викладених обставин суд приходить
до висновку, що вимоги скарги не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, тому підстави для її
задоволення відсутні.

Повернення виконавчого листа
стягувачу з підстав, зазначених у ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», не позбавляє його права
повторно пред»явити виконавчий
документ до виконання у визначені
законом строки. Також стягувач у
виконавчому провадженні має право
заявляти клопотання та брати участь у
провадженні виконавчих дій, що
передбачено ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження».

Керуючись Законом України „Про
виконавче провадження", Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року за № 512/5, ст. ст. 383-388 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аплінк»
на дії Державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М.,
заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом п»яти днів з дня її
проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п»яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя