АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1982/2014
інстанції: Цесельська О.С.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року липня місяця 24 дня колегія
суддів Судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Кузнєцової О.А. Борка А.Л.при
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на рішення Нижньосірогозького
районного суду Херсонської області від
01 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Нижньоторгаївської
сільської ради Нижньосірогозького
району Херсонської області,
Нижньосірогозької районної державної
адміністрації Херсонської області,
третя особа - Нижньосірогозька
державна нотаріальна контора про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом,
визнання незаконним рішення, надання
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини та перерозподіл
відумерлої спадщини, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що вони є
спадкоємцями першої черги після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх батька ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, що видане
Нижньосірогозькою державною
нотаріальною конторою від 13 жовтня 2011
року, ОСОБА_7 є спадкоємцем майна
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
яке складалося з ? частини земельної
частки (паю), належної спадкодавцеві на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ХС №0166419,
виданого Нижньосірогозькою
райдержадміністрацією 25 квітня 1997 року
на підставі відповідного
розпорядження №143.

Згідно цього свідоцтва спадкоємцем ?
частини земельної частки (паю) після
померлого ОСОБА_8 також визнана його
дружина - ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування позову позивачі
зазначили, що ОСОБА_9 мала намір на
відмову від прийняття спадщини після
померлого чоловіка, свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_8
не отримувала.

З часу видачі сертифікату на право на
земельну частку (пай) цей сертифікат
зберігався у їх батька ОСОБА_7, який
також одноособово отримував кошти,
виручені від оренди земельного паю.

Вважають, що за життя, внаслідок
хворобливого стану, ОСОБА_7 не зі своєї
волі був вимушений відмовитися від
частини належної йому спадщини після
смерті ОСОБА_8, у зв'язку з чим з
посиланням на ст.229, 230 ЦК України
просили визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 13.10.2011 року.

Також просили суд визнати незаконним
та скасувати розпорядження №180-з
голови Нижньосірогозької
райдержадміністрації Херсонської
області від 14 жовтня 2011 року, яким, на
підставі поданої ОСОБА_7 заяви, надана
згода на виділення в натурі (на
місцевості) земельної ділянки, в
розмірі ? земельної частки (паю) на
користь заявника - ОСОБА_7 та ОСОБА_9;

надати їм додатковий строк для
звернення до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини;

зобов'язати Нижньоторгаївську
сільську раду Нижньосірогозького
району Херсонської області зробити
перерозподіл відумерлої спадщини
ОСОБА_8 на користь позивачів;

стягнути з відповідачів на їх користь
судові витрати за сплату судового
збору та оплату наданої правової
допомоги.

Рішенням Нижньосірогозького районного
суду Херсонської області від 01 квітня
2014 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, неповне з`ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити позов
у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з`явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_8.

Після його смерті відкрилася спадщина,
у тому числі, за законом у вигляді
земельної частки (паю) загальним
розміром 9,54 га, належної спадкодавцю на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ХС №0166419 від
25 квітня 1997 року.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України 2003 року, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинний
на той час закон, зокрема відповідні
правила ЦК Української РСР 1963 року, у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом.

Згідно зі ст.529 ЦК Української РСР 1963
року спадкоємцями першої черги за
законом є діти, батька та жінка
(чоловік) померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, зокрема, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном, або якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець
за законом або за заповітом вправі
відмовитись від спадщини протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
При цьому він може заявити, що
відмовляється від спадщини на користь
кого-небудь з інших спадкоємців,
закликаних до спадкоємства за законом
або за заповітом, а також на користь
держави або окремих державних,
кооперативних або інших громадських
організацій.

Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини
також той спадкоємець, який не вчинив
жодної з дій, що свідчать про
прийняття спадщини (стаття 549 цього
Кодексу).

Ухвалюючи у справі рішення, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що дружина померлого - ОСОБА_9,
проживаючи разом зі ОСОБА_8 на час його
смерті, у розумінні положень ст.549 ЦК
УРСР вважається такою, що прийняла
спадщину, оскільки фактично вступила в
управління та володіння майном. При
цьому заяву про відмову від спадщини у
строк визначений законодавством не
подала, а відтак доводи апеляційної
скарги про те, ОСОБА_9 відмовилася від
спадщини після померлого чоловіка та
державний нотаріус безпідставно
фактично визнав за нею право власності
в порядку спадкування на ? частину
спірної земельної частки (паю) є
неприйнятними.

Та обставина, що за життя ОСОБА_9 не
отримала свідоцтва про право на
спадщину за законом, не позбавляє її, як
спадкоємця, права на спадкування.

З огляду на викладене колегія суддів
також не приймає до уваги посилання
апелянтів на неправильне застосування
судом у зазначеній частині до спірних
правовідносин норм ЦК 1963 року.

Матеріали справи свідчать, що син
померлого - ОСОБА_7 своєчасно спадщину
після смерті батька не прийняв, у
зв'язку з чим рішенням
Нижньосірогозького районного суду
Херсонської області від 29 квітня 2009
року, що набрало законної сили, йому був
визначений додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після померлого ОСОБА_8

13 жовтня 2011 року ОСОБА_7 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті свого батька
ОСОБА_8 на ? частину земельної частки
(паю), належної спадкодавцеві на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ХС №0166419,
виданого Нижньосірогозькою
райдержадміністрацією 25 квітня 1997 року
на підставі відповідного
розпорядження №143.

Твердження позивачів про те, що в
наслідок тяжкого хворобливого стану
ОСОБА_7 вищезазначене свідоцтво слід
визнати частково недійсним на підставі
ст.229 та ст.230 ЦК України позбавленні
правового обґрунтування, оскільки
фактично за ОСОБА_7 було визнано право
власності в порядку спадкування на ту
частину спадкового майна, що йому
належала до успадкування, з
урахуванням прав інших спадкоємців.

Посилання апелянтів на те, що за
життя ОСОБА_9 не зверталася до
Нижньосірогозької
райдержадміністрації з заявою про
виділення в натурі (на місцевості)
належної їй в порядку спадкування ?
частини земельного паю, а тому слід
визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови
райдержадміністрації від 14 жовтня 2011
року, №180-з, колегія суддів визнає
неприйнятними.

Встановивши дійсні обставини
справи, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що спадщина
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_8 відумерлою не визнавалася, у
зв'язку з чим взагалі відсутні правові
підстави щодо вирішення питання про
можливе зобов'язання
Нижньоторгаївської сільської ради
Нижньосірогозького району Херсонської
області зробити перерозподіл
відумерлої спадщини на користь
позивачів.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що висновки суду підтверджені
належними, дослідженими в судовому
засіданні доказами, яким суд дав оцінку
відповідно до норм
цивільно-процесуального законодавства
та відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, висновки суду не
спростовують і не містять посилання на
нові факти чи засоби доказування, які б
вказували на незаконність ухваленого у
справі рішення, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Нижньосірогозького районного
суду Херсонської області від 01 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :