Справа № 2-390/12 Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/4302/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на додаткове рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 23 травня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом та просила
поділити між нею та ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 0,0252 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та 52/100
частин житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
що розташовані по АДРЕСА_1; виділити
позивачу та відповідачу кожному
земельну ділянку площею 0,0126 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та 26/100 частин
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
що розташовані за зазначеною адресою;
визнати право власності за кожним із
сторін на вказане майно, поділивши його
в натурі.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 22 липня 2013 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 17 березня 2014 року зазначене
рішення скасовано та ухвалено нове
рішення, яким, зокрема, стягнуто з
ОСОБА_2 витрати у розмірі 12 897 грн. 50
коп., понесені ОСОБА_1 на проведення
судової будівельно-технічної
експертизи в Українському центрі
судових експертиз.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою та просила постановити
ухвалу про повернення коштів,
сплачених нею за експертизу, яка не
була проведена Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз.

Додатковим рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 23
травня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати додаткове рішення та
ухвалити нове рішення, яким заяву
задовольнити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначила, що суд
першої інстанції не сприяв проведенню
експертизи. ОСОБА_1 понесла
необґрунтовані витрати, а експертиза
не була проведена не з вини позивача.

Ухвалюючи додаткове рішення про
відмову у задоволенні заяви про
стягнення сплачених коштів за
експертизу, суд першої інстанції
виходив з того, що судовим рішенням
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 30 січня 2013 року
призначено судову будівельно-технічну
експертизу у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя. Проведення
експертизи доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

З супровідного листа від 14 березня 2013
року вбачається, що суд першої
інстанції направив до КНДІСЕ два
оригінали квитанції про оплату судової
будівельно-технічної експертизи у
зазначеній справі.

У повідомленні Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 11 квітня 2013 року експерт
повідомив про неможливість надати
висновок.

У зв'язку з тим, що експертиза проведена
не була, відсутні правові підстави для
стягнення з відповідача коштів,
сплачених позивачем КНДІСЕ за
експертизу.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлена права
звернутися з відповідною заявою до
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз про
повернення коштів, сплачених нею за
експертизу, яка не була проведена.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні заяви про
повернення сплачених коштів за
експертизу, а тому підстави для
скасування додаткового рішення
відсутні.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Додаткове рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 23
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Верланов С.М.,

Білоконь О.В.