УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Висоцької
В.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Львівського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Держаний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» до ОСОБА_4 про розірвання
договору, стягнення коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 18 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2012 року позивач - Львівське
регіональне управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Держаний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» звернувся до
суду з позовом, вимоги якого уточнив в
ході розгляду справи, провив стягнути
із ОСОБА_4 залишок кредитних коштів в
розмірі 113 071 грн.12 коп.

Рішенням Трускавецького міського
суду Львівської області
від 17 жовтня 2013 року позов задоволено.
Розірвано кредитний договір № 307,
укладений 28 листопада 2006 року між
позивачем та ОСОБА_4 Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь Львівського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» заборгованість
за кредитним договором № 307
від 28 листопада 2006 року в розмірі 113 071
грн.12 коп., з яких 112 710 грн.
89 коп. - залишок повернення кредиту та 360
грн. 23 коп. - пеня за прострочення
виконання зобов'язання по поверненню
кредиту. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Львівської області від 18 лютого
2014 року рішення місцевого суду в
частині розірвання кредитного
договору №307 від 28 листопада 2006 року
між позивачем та ОСОБА_4
скасовано. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Представник позивача, не
погоджуючись з даним рішенням суду
апеляційної інстанції подав касаційну
скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для задоволення частини
позовних вимог, у зв'язку із чим,
обґрунтовано скасував в частині
рішення суду першої інстанції та
вирішив спір по суті.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків суду, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що суд першої інстанції
порушив принцип диспозитивності
цивільного судочинства, вийшов за межі
заявлених позовних вимог та
безпідставно ухвалив рішення щодо
розірвання кредитного договору №307 від
28 листопада 2006 року, проте як позивач,
уточнивши позовну заяву, зменшив обсяг
позовних вимог та просив лише стягнути
із відповідача залишок кредитних
коштів.

При вирішенні даної справи
апеляційним судом правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано належну
правову оцінку доводам сторін і
зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави
для скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 18 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Умнова О.В. Кафідова О.В Висоцька
В.С.