РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Кузь В.Я.

при секретарі -
Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Франківської районної
адміністрації Львівської міської
ради ( надалі відповідач № 1) та
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції у
Львівській області (надалі відповідач
№ 2) про визнання права власності на
самочинно влаштовану веранду до
квартири АДРЕСА_1 площею 4,3 кв. м. та
зобов'язання Реєстраційну службу
Львівського міського управління
юстиції у Львівській області
зареєструвати право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 29,
7 кв. м., об'єднаних судом в одне
провадження з цивільною справою за
позовом Франківської районної
адміністрації Львівської міської
ради та третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_2 (
надалі зустрічні позовні вимоги) до
ОСОБА_1, за участю третіх осіб без
самостійних вимог - Інспекції ДАБК у
Львівській області і Львівської
міської ради про зобов'язання
ОСОБА_1 демонтувати самовільно
споруджену веранду до квартири
АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся в суд з позовом
до Франківської районної
адміністрації Львівської міської
ради, Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції у Львівській області в
якому просив визнати право
власності на самочинно влаштовану
веранду до квартири АДРЕСА_1 площею 4,3
кв. м. та зобов'язати Реєстраційну
службу Львівського міського
управління юстиції у Львівській
області зареєструвати право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 29, 7 кв. м.

В ході судового розгляду гр.. ОСОБА_2
подала клопотання про залучення її
до розгляду справи в якості
третьої особи із самостійними
вимогами на стороні Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, яке судом задоволено.

Франківська районна адміністрація
Львівської міської ради, у свою
чергу, звернулася в суд із позовними
вимогами до ОСОБА_1, за участю третіх
осіб без самостійних вимог -
Інспекції ДАБК у Львівській області
і Львівської міської ради про
зобов'язання ОСОБА_1 демонтувати
самовільно споруджену веранду до
квартири АДРЕСА_1.

Дані цивільні справи об'єднані в
одне провадження відповідно до
ухвали суду від 20 січня 2014 року.
Більш повно підстави такого рішення
викладені в ухвалі суду.

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог позивач за первинним позовом -
ОСОБА_1, покликається на те, що йому
на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1, яка
розміщена на першому поверсі
девятиповерхового будинку, що
складається з однієї кімнати
житловою площею - 11,1 м. кв., кухні
площею - 4,2м. кв., ванної кімнати площею
-2,4 м. кв. і надбудованої лоджії
площею - 4,3 м. кв.. Загальна площа
квартири без врахування надбудованої
лоджії складає - 25,4 м. кв., а з
добудовою, загальна площа квартири
становить 29, 7 кв. м.

Збільшення площі квартири відбулося
з метою покращення житлових умов,
для чого ним було проведено
реконструкцію власного житла, а саме,
на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_2,
у відповідності до проектних
пропозицій, що попередньо були
розроблені ФОП ПП ОСОБА_3,
добудовано веранду площею - 4,3 м. кв..

08 листопада 2013 року Франківською
районною адміністрацією Львівської
міської ради винесено розпорядження
№ 476, відповідно до якого, його
зобов'язано здійснити демонтаж
самочинно збудованої веранди до
квартири АДРЕСА_1. Вважає, дане
розпорядження незаконним, оскільки
він неодноразово звертався до
відповідача з питанням щодо
узаконення здійсненної прибудови та
виконав всі поставлені перед ним
вимоги щодо надання відповідної
документації. Крім цього, вважає, що
дана прибудова жодним чином не
порушує прав інших мешканців
будинку та жодним чином не порушує
архітектуру будинку і міста в цілому.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали пояснення дали аналогічні
викладеним в позовній заяві.
Просять позов задовольнити. При
цьому, надали суду правовстановлюючі
документи на право користування
земельною ділянкою та технічні
висновки на предмет відповідності
вимогам надійності і безпечної
експлуатації будівель та споруд і
можливість безпечної експлуатації, а
також Ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2014 року, згідно якої,
залишено в силі постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого
2014 року про відмову Інспекції
державного архітектурно -
будівельного контролю у Львівській
області за участю ОСОБА_2 про
зобов'язання ОСОБА_1 за власний
рахунок знести самовільно збудовану
прибудову до квартири АДРЕСА_1. У
зв'язку з цим, просять відмовити в
задоволенні позовних вимог
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради та третьої
особи - ОСОБА_2.

Представники відповідача за
первинним позовом та позивача за
самостійним позовом, що об'єднаний в
одне провадження - Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, проти позову ОСОБА_1
заперечили та пояснили, що прибудова
до будинку АДРЕСА_1 здійснена
позивачем самочинно, оскільки
проводилася без належного дозволу
та відповідного проекту, що в
подальшому призвело до порушення
прав мешканців вказаного будинку.
Просить відмовити у задоволенні
первинних позовних вимог та
ухвалити рішення на підставі якого,
зобов'язати позивача ОСОБА_1
здійснити демонтаж самовільно
спорудженої веранди до будинку
АДРЕСА_1.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 ,
як і сама ОСОБА_2 в судовому
засіданні, проти позову ОСОБА_1
заперечили та подали свої позовні
вимоги, які у співвідношенні
відповідають позовним вимогам
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради. В
обґрунтування такої позиції
пояснили, що вона, ОСОБА_2, не
заперечує проти того, що власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у
квартирі наданій йому для
використання, як єдиного цілого,
однак за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоповерховому житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.
Однак в даному випадку, ці норми
ОСОБА_1 порушено.

Вона, ОСОБА_2, проживає у АДРЕСА_2.
Самовільно здійснена прибудова
знаходиться безпосередньо під
вікном її квартири. На дах
здійсненої прибудови виходять двері
з коридору спільного користування.
Таким чином, після здійсненної
прибудови в її, ОСОБА_2, квартиру,
можуть проникнути сторонні особи.
Крім цього, істотною проблемою є те,
що при випаданні дощу на дах
прибудови, виникає сильний шум,
який створює незручності, заважає
відпочинку в нічний час. В квартирі
також погіршилося повітря і їй
нічим дихати. У зв'язку з цим,
погіршився її стан здоровя. Просили
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за безпідставністю, а позов
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, що співпадає
з її, ОСОБА_2, вимогами, задоволити.

В ході розгляду справи, в судовому
засіданні від 02 липня 2014 року, третя
особа із самостійними вимогами -
ОСОБА_2 через свого представника
за довіреністю - В. Сікиринського,
подала додаткові письмові
пояснення, а відтак представник
заявив клопотання про призначення
судової будівельно - технічної
експертизи, яке судом задоволено.
Більш повно підстави такого рішення
викладені в ухвалі суду про
призначення експертизи.

Разом з тим, сама ОСОБА_2 , на
наступний день, тобто 03 липня 2014
року , через канцелярію суду подала
клопотання від 02 липня 2014 року, в
якому просила не призначати
експертизу та не відправляти справу
експертам.

З урахуванням вказаного клопотання,
провадження у справі відновлено та
продовжено судовий розгляд.

В черговому судовому засіданні
третя особа ОСОБА_2 попереднього
представника змінила, пояснивши при
цьому, що відмовилася від проведення
експертизи, оскільки питання які
були поставлені перед експертами, є
не актуальними для її доказів.
Разом з представником дала
пояснення аналогічні попереднім та
просили відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1 . задоволити позовні
вимоги Франківської районної
адміністрації Львівської міської
ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК
України, у разі ухилення особи , яка
бере участь у справі, від участі в
експертизі, суд залежно від значення
експертизи, може визнати факт, для
зясуванння якого експертиза була
призначена , або відмовити у його
визнанні.

З огляду на викладене, враховуючи
пояснення ОСОБА_2 та її представників
про негативні для неї наслідки
зведеним самочинним будівництвом,
пояснення інших учасників процесу
та матеріали справи, суд вважає за
доцільне відмовити у визнанні
доводів ОСОБА_2, що самочинним
будівництвом, яке здійснив ОСОБА_1, їй
створено незручності та заподіюється
шкода, оскільки такі доводи
суперечать фактичним обставинам
справи, у тому числі й тим, що
встановлені судовими рішеннями, які
набрали законної сили.

Представник відповідача за
первинним позовом - відділу
державної реєстрації речових прав
на нерухоме майно реєстраційної
служби Львівського міського
управлін6ня юстиції, в чергове судове
засідання не прибув, про причини
своєї неявки суд не повідомив хоч
завчасно був повідомлений про час та
місце слухання справи. У той же час
від виконуючого обов'язки начальника
відділу поступила заява про
розгляд справи за відсутністю
представника, без визначення в ній
будь - якої позиції як до первинного
так і до зустрічного позову.

Представник третьої особи -
Львівської міської ради в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
заперечив, щодо позовних вимог
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради то такі
просив задоволити. Однак в чергове
судове засідання не прибув, про
причини неявки суд не повідомив,
заяви про слухання справи за його
відсутності не подав. Сторони проти
розгляду справи за відсутності
представника відповідача та третьої
особи, не заперечили і просили
завершувати розгляд справи у їх
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 слід
задовольнити.

Судом встановлено, що згідно витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 18958958 від 26 травня 2008
року (ас. 133), власником квартири
АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

Згідно довідки виданої ДП «
Академсервіс - Львів» ІППММ ім.. Я.
Підстригача НАН України № 72 від
11.11.2013 року, квартира АДРЕСА_1
приватизована, в ній зареєстровані
та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Дана
квартира розміщена на першому
поверсі девятиповерхового будинку,
що до реконструкції складалася з
однієї кімнати житловою площею - 11,1
м. кв., кухні площею - 4,2 м. кв., ванної
кімнати площею - 2,4 м. кв., загальною
площею - 25,4 м. кв..

З метою покращення житлових умов
позивачем ОСОБА_1 було проведено
реконструкцію власного житла, а саме,
на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1,
у відповідності до проектних
пропозицій, добудовано веранду до
квартири № 11 вказаного будинку
площею - 4,3м. кв..

Як вбачається з матеріалів справи, 21
травня 2012 року ОСОБА_1 звернувся у
Франківську районну адміністрацію
Львівської міської ради та подав
ескізний проект щодо реконструкції
квартири АДРЕСА_1 для отримання
відповідного дозволу, щодо узаконення
даної прибудови, однак йому було
надано відповідь, що для розгляду
даного питання потрібно подати
проектні пропозиції та документи на
розгляд міжвідомчої комісії, а також
згоду сусідів.

Залишивши по - за увагою те, що
позивачем на розгляд міжвідомчої
комісії було надано заяву, проектні
пропозиції та необхідні документи,
Франківською районною адміністрацією
Львівської міської ради 08.11.2013 року,
на підставі висновку міжвідомчої
комісії (протокол від 05.11.2013 року № 38
параграф 04) було прийнято
розпорядження № 476 про знесення
самочинно збудованої веранди для
квартири АДРЕСА_1, яким зобов'язано
ОСОБА_1 у п'ятиденний термін, за
власні кошти, знести самовільно
збудовану веранду та привести
квартиру у попередній стан.

Підставою для прийняття такого
рішення послужив акт обстеження,
складений працівниками ЛКП «
Магістральне». Про те, у вказаному
акті відображені обставини, не
відповідають дійсності, оскільки як
вбачається з архітектурних рішень на
відповідність будівельним нормам
самочинної реконструкції ,технічних
висновків та ескізних проектів,
експлікації приміщень квартири
АДРЕСА_1, позивачем було здійснено
добудову лоджії площею 4,3 м. кв., а не
4,7 м. кв. як це вказано в акті ЛКП
«Магістральне» та в розпорядженні
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради. Тобто, не
з'ясувавши дійсних обставин
будівництва вищевказаної добудови
та залишивши по - за увагою ескізні
проекти і технічні висновки,
відповідач - Франківська районна
адміністрація Львівської міської
ради , прийняв рішення про демонтаж
вказаної добудови.

На виконання вимог Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, ОСОБА_1 звернувся до
фізичною особи - приватного
підприємця ОСОБА_3, (ліцензія серії
НОМЕР_1 від 07.03.2007року), яким було
виготовлено проект на відповідність
будівельним нормам здійсненої
прибудови до АДРЕСА_1.

Крім того, питання прибудови було
вирішено з мешканцями будинку, за
виключенням ОСОБА_2, яка і не
заперечувала і не погоджувалася.

Згідно правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України №76 від
17.05.2005 року, реконструкція житлового
будинку визначається як комплекс
будівельних робіт, спрямованих на
поліпшення експлуатаційних показників
приміщень житлового будинку шляхом їх
перепланування та переобладнання,
надбудови, вбудови, прибудови з
одночасним приведенням їх показників
відповідно до нормативно-технічних
вимог.

Після проведеної реконструкції, із
врахуванням самочинно здійсненої
прибудови та здійсненого
перепланування, загальна площа
квартири АДРЕСА_1 становить 29,7 кв. м.
та складається з приміщення коридору
площею - 4,1 м. кв., житлової кімнати
площею - 11,1 м. кв., санвузла площею - 2,4
м. кв., кухні площею - 4,2 м. кв., лоджії
площею - 4,3 м. кв.

Надбудова до квартири, що знаходиться
на земельній ділянці будинку по
АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних
будівельних норм, санітарних та
пожежних правил.

Даний факт підтверджується рішенням
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого
2014 року, ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 липня 2014 року, на які
покликається ОСОБА_1 та його
представник, та згідно яких,
відмовлено у позові Інспекції
державного архітектурно -
будівельного контролю у Львівській
області за участю ОСОБА_2 про
зобов'язання ОСОБА_1 за власний
рахунок знести самовільно збудовану
прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст..61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

З огляду на викладене, суд не вбачає
підстав для дослідження тих
фактичних обставин справи, щодо
зобов'язання ОСОБА_1 знести за власні
кошти самочинно здійснену прибудову,
оскільки з цього приводу є судове
рішення яке набрало законної сили.

З урахуванням встановлених обставин
та судових рішень, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, а його
право таким, що підлягає судовому
захисту, оскільки не визнається
відповідачами та третьою особою.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України,
встановлено спосіб захисту цивільного
права шляхом його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 383 ЦК
України, власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.
Суд не знайшов таких порушень, а
твердження про їх наявність
спростовані матеріалами справи.

Відповідно до переліку будівельних
робіт, на виконання яких не вимагається
дозвіл, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30
вересня 2009 р. N 1104, перепланування
квартир у багатоквартирних житлових
будинках та кімнат у гуртожитках, а
також обєктів громадського
призначення із збереженням несучої
конструкції, без перевищення
допустимих навантажень на перекриття,
стіни та фундаменти, за умови
дотримання існуючих
архітектурно-планувальних вимог,
державних будівельних норм, місцевих
правил забудови; улаштування чи
закриття дверних або віконних
прорізів; збільшення житлової чи
допоміжної площі шляхом демонтажу
перегородок, комор, печей, камінів,
грубок, вітрин, засклення балконів і
лоджій, відносяться до будівельних
робіт, що не потребують відповідного
дозволу.

Згідно з ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону, або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що проведена
реконструкція та перепланування не
порушує права інших власників та не
порушує будівельно-технічних норм та
правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст..375 ЦПК України
власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову, а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам. Власник земельної
ділянки набуває право власності на
зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно. Право власника на
забудову здійснюється ним за умов
додержання архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм
та правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Як встановлено судом, жодних
приписів зі сторони Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради до позивача ОСОБА_1,
який здійснював самочинне
будівництво щодо усунення порушень
чи можливої перебудови об'єкту не
надходило.

Як вбачається із Ухвали
Львівської міської ради № 2177 від 28
лютого 2013 року «Про надання
юридичним та фізичним особам дозволу
на виготовлення документації із
землеустрою для оформлення
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки», земельна ділянка
по АДРЕСА_1, передана Державному
підприємству «Академсервіс -Львів»
Інституту прикладних проблем механіки
і математики ім.. Я.С. Підстригача НАН
України» (ас.7-9).

Згідно довідки № 16/306 -21-77 від 16
травня 2012 року, виданої Національною
Академією Наук України, житловий
будинок по АДРЕСА_1 площею забудови 764
кв. м., переданий на праві оперативного
управління Державному підприємству
«Академсервіс -Львів» Інституту
прикладних проблем механіки і
математики ім.. Я.С. Підстригача НАН
України» та обліковується на його
балансі (ас.6).

Таким чином, судом встановлено, що
будинок не має жодного відношення до
власності територіальної громади м.
Львова, не перебуває на балансі
Львівської міської ради та
обслуговуванні ЛКП « Магістральне», а
отже, будь - які претензії останніх до
ОСОБА_1 по квартирі і будинку в
цілому, в яких останній проживає, є
безпідставними.

Крім цього, беручи до уваги
Постанову Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.03.2013 року, знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної
особи до відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи,
власник земельної ділянки і будинку -
Державне підприємство «Академсервіс
-Львів» Інституту прикладних проблем
механіки і математики ім.. Я.С.
Підстригача НАН України» не має
жодних претензій до ОСОБА_1, а відтак
у суду не має підстав відмовити
останньому у визнанні за ним права
власності на квартиру з добудованою
веранду площею - 4,3 м. кв.. як це
передбачено ст.. 376 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 10, 60, 208-210, 212- 215 ЦПК України,

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради та
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції у
Львівській області задоволити.

Визнати За ОСОБА_1 право власності
на самочинно влаштовану веранду до
квартири АДРЕСА_1 площею 4,3 кв. м.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Львівського міського управління
юстиції у Львівській області
зареєструвати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 29, 7 кв. м. з
урахуванням права власності на
квартиру, що підтверджується витягом
№ 18958958 від 26 травня 2008 року.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог Франківської районної
адміністрації Львівської міської
ради та третьої особи ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зобов'язання демонтувати
самовільно споруджену веранду до
квартири АДРЕСА_1, за недоведеністю
таких.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного
суду Львівської області протягом
десяти днів з дня його ухвалення ,
шляхом подачі через суд першої
інстанції.

Суддя
В. Кузь