Провадження № 2/755/5328/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства „ОТП Банк",
Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг",
треті особи: Національний банк України,
Приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
договору поруки та договору іпотеки, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк", Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг",
треті особи: Національний банк України,
Приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
договору поруки та договору іпотеки.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що подана позовна заява
не підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства з наступних
підстав.

Відповідно до частини першої ст. 15
Цивільного процесуального кодексу
України, суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до частини першої ст. 1
Господарського процесуального кодексу
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта господарської діяльності,
мають право звертатись до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України, господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів.

Згідно положення ч. 1 ст. 173
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", від 29.05.2013 року № 11, з
урахуванням приписів статей 1, 12
Господарського процесуального кодексу
України справи зі спорів, пов'язаних з
визнанням правочинів (господарських
договорів) недійсними, розглядаються
господарськими судами за одночасної
наявності двох умов: якщо ці спори
виникають з цивільних (частина перша
статті 1 Цивільного кодексу України)
або господарських (стаття 3
Господарського кодексу України)
відносин, у тому числі з корпоративних,
та суб'єктний склад сторін спору
відповідає вимогам статті 1 ГПК).

Як убачається із змісту позовної заяви,
позивачка просить визнати недійсним
Договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, укладений між ПАТ „ОТП Банк"
та ТОВ „ОТП Факторинг Україна", а також
визнати недійсними Договір іпотеки,
укладений між ПАТ „ОТП Банк" та ОСОБА_1
від 06.06.2008 року, та визнати недійсним
Договір поруки, укладений між ПАТ „ОТП
Банк" та ОСОБА_1 від 06.06.2008 року, з
підстав, що містить зміст позовної
заяви.

Відповідно до статті 16 Цивільного
процесуального кодексу України, не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

За нормою пункту першого ч. 1 ст. 122
Цивільного процесуального кодексу
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Разом з тим, ураховуючи позовні вимоги
про визнання недійсним Договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
укладеного між ПАТ „ОТП Банк" та ТОВ
„ОТП Факторинг Україна", що є
господарсько-правовим договором,
укладеним між суб'єктами
господарювання, спір про визнання
недійсним такого договору підлягає до
розгляду господарським судом в порядку
господарського судочинства України.

Таким чином, ураховуючи характер
спірних правовідносин, а також,
зважаючи на їх суб'єктний склад, суд
дійшов висновку про відмову у
відкритті провадження у справі,
оскільки предмет спору становлять
вимоги, що підлягають розгляду в
порядку господарського судочинства,
ураховуючи нормативну заборону
об'єднання в одне провадження вимог,
які підлягають розгляду за правилами
різних видів судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1
ст. 122 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк", Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг",
треті особи: Національний банк України,
Приватний нотаріус ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
договору поруки та договору іпотеки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я :