Справа № 510/823/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2014 р. Ренійський
районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала, проти їх задоволення не
заперечувала, визначений позивачем
розмір аліментів не оспорювала,
просила про розгляд справи без її
участі.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на
задоволенні позову наполягала, просила
про розгляд справи у її відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: свідоцтво
про шлюб сторін; копія свідоцтва про
народження дитини - доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач просить
розірвати шлюб із відповідачкою та
стягнути з нього аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідачки,
зазначивши, що подружнє життя у них не
склалося, виявилася несхожість
характерів, поступово перестали
розуміти один одного. З приводу
непорозумінь, різних поглядів на
сімейне життя та ведення спільного
господарства між сторонами виникали
суперечки, сварки, у звязку із чим
поступово втратилися почуття любові та
поваги. Фактично сторони припинили
шлюбні відносини кілька місяців тому,
мешкають окремо, в різних областях
країни. Ними неодноразово робилися
спроби щодо примирення, однак, вони
позитивних результатів не надали.
Таким чином, вже тривалий час сторони
подружніх відносин не підтримують,
сумісного господарства не ведуть. У
ситуації, що склалася, шлюб із
відповідачкою носить суто формальний
характер, позивач наполягає на його
розірванні.

Від шлюбу у сторін є неповнолітня
дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
питання щодо утримання та виховання
якої відповідачка вирішує самостійно.
Дитина мешкає разом із відповідачкою,
яка доглядає за донькою, утримує її.
Позивач в силу окремого мешкання від
родини не може безперешкодно та
систематично надавати матеріальну
допомогу на утримання доньки і,
усвідомлюючи свій батьківський
обов'язок, вважає необхідним
закріплення аліментного обов'язку у
судовому порядку.

Таким чином, неповнолітня дитина
потребує матеріальної допомоги від
позивача, яку він і просить стягнути в
твердій грошовій сумі - в розмірі 1500
грн. щомісячно.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що сім'я сторін
практично розпалася, її збереження
неможливе, шлюб існує формально і
підлягає розірванню. Суд також вважає,
що застосування заходів щодо
примирення подружжя, передбачених ст.
111 СК України, в даній ситуації буде
неможливим, оскільки сторони вже
досить тривалий час разом не
проживають, в даний час взагалі
мешкають окремо, зацікавленості в
збереженні сім'ї не проявляють, між
подружжям втратилися почуття любові і
пошани, взаємодопомоги і підтримки,
тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та
чоловік мають рівне право на повагу до
своєї індивідуальності, своїх звичок
та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище. У наданій суду заяві
відповідачка просила після розірвання
шлюбу із позивачем залишити за нею
прізвище «ОСОБА_2». На підставі
вищевказаних положень законодавства
суд задовольняє вимоги відповідачки
щодо обрання прізвища після розірвання
шлюбу.

У звязку із ситуацією, що склалася на
момент розірвання шлюбу (тривале
знаходження дитини із матір'ю з моменту
фактичного розпаду сім'ї), суд визначає
місце проживання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 - разом із матір'ю.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Даний
обов'язок покладений як на матір
дитини так і на батька, є особистим і
індивідуальним для кожного з батьків.
Оскільки позивачем в добровільному
порядку матеріальна допомога
відповідачці на утримання їх сумісної
дитини не надається, а домовленість
про способи, періоди надання утримання
на доньку між сторонами не досягнута,
то суд, враховуючи обставини справи,
матеріальне положення сторін і
інтереси дитини, задовольняє позовні
вимоги позивача про стягнення з нього
аліментів на користь відповідачки в
повному обсязі - в розмірі 1500 грн.
щомісячно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 113, 114, 180, 182, 184
Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 08.05.2010 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис № 405, що мають одну
неповнолітню дитину, - розірвати.

Після розірвання шлюбу за
відповідачкою залишити прізвище
«ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.
м. Рені Одеської області на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн.
щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто до
досягнення повноліття донькою ОСОБА_4.

У зв'язку із обставинами, що склалися на
момент розірвання шлюбу, суд визначає,
що неповнолітня дитина - донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишається проживати із
матір'ю - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 243 грн. 60 коп.
судового збору в дохід держави.

Згідно із ст. 367 ЦПК України, рішення
суду в частині стягнення аліментів на
утримання дитини підлягає негайному
виконанню - у межах суми платежу за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник