Справа № 534/2164/13-ц
Провадження № 2/534/26/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді
Таранкової І.М.

при секретарі
Хорошун О.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Комсомольську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа
ОСББ « Ветеран», про вселення в
квартиру та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3
про вселення в кооперативну квартиру
АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що в
1972 році уклав шлюб з ОСОБА_3 Після
укладення шлюбу вступили в члени
житлово-будівельного кооперативу №
36/119, виплатили пайові внески та
отримали у власність двокімнатну
квартиру за зазначеною адресою. 22.11.1977
року розірвали шлюб. Ухвалою
Комсомольського міського суду від
22.01.1980 року за позовом відповідача
була затверджена мирова угода, згідно
якої пай в сумі 2732 крб. поділений
порівну і встановлений порядок
користування спірною квартирою, за
яким відповідачці з сином виділена
кімната площею 17,4 кв.м, а позивачеві
кімната площею 10,4 кв.м, підсобні
приміщення залишені в загальному
користуванні. Відповідач перешкоджала
йому проживати в квартирі. Стала чинити
перепони, міняла замки, вчиняла
скандали і позбавила його можливості
користуватися житлом. В 1980 році він
виселився і з того часу не проживає в
квартирі. Він не може користуватись
житлом, як своєю власністю. Колишня
дружина здала квартиру під охорону
міліції і не пускає його в житло.

ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом
до ОСОБА_1 про визнання його таким, що
втратив право користування спірною
квартирою з 01.01.1980 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з
11.03.1972 року перебувала з ОСОБА_1 в
зареєстрованому шлюбі , який був
розірваний 22.11.1977 року, з відповідною
реєстрацією розірвання шлюбу 20.11.1978
року актовий запис № 261. 16.06.2006 року
вона змінила прізвище з ОСОБА_3 на
ОСОБА_3.

В період перебування у шлюбі з ОСОБА_1
ними була внесена частина паю за
квартиру в сумі 2 732 руб. Після
розірвання шлюбу в грудні 1979 року
ОСОБА_1 за своїм бажанням вибув на інше
місце постійного проживання до ОСОБА_6
за адресою : АДРЕСА_2. Як вбачається з
відмітки в паспорті ОСОБА_1, 28.08.1984 року
він прописався в квартирі ОСОБА_7, а
24.01.1986 року між ним та ОСОБА_7 був
зареєстрований шлюб. В подальшому
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 приватизували удвох
квартиру за адресою : АДРЕСА_2, де
проживають разом по даний час.

Заявляє вимогу про визнання ОСОБА_1
таким, що втратив право користування
спірною квартирою з 01.01.1980 року,
оскільки не пам»ятає точної дати в
грудні 1979 року, коли він вибув з
квартири. В період перебування в шлюбі
з ОСОБА_1 до ЖБК була внесена частина
суми паю за квартиру в розмірі 2 732 руб.
Загальна сума паю в ЖБК складала 4 286,78
руб. (в грошовій одиниці СРСР), яку вона
сплатила одноосібно в 1988 році, тобто
після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 На той
час ОСОБА_1 не проживав в спірній
квартирі, вибувши на інше постійне
місця проживання, не був членом ЖБК, не
сплачував кошти в рахунок паю ЖБК.
Вважає, що вона, як член ЖБК, яка
повністю сплатила пай у 1988 році,
відповідно до ч.2 ст.7 Закону України
від 06.03.1990 року « Про власність в СРСР»
стала власником спірної квартири.

Ухвалою Комсомольського міського суду
від 14.01.2014 року зустрічний позов ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про визнання його таким, що
втратив право кори стування жилим
приміщенням в спірній квартирі був
об»єднаний в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3
про вселення в квартиру.

Позивач та його представник ОСОБА_2 за
первісним позовом в судовому засіданні
первісний позов підтримали повністю,
посилаючись на обставини, зазначеній в
позовній заяві. Зустрічний позов не
визнали повністю, посилаючись на його
необгрунтованість і безпідставність.

Відповідач та його представник ОСОБА_4
за первісним позовом в судовому
засіданні зустрічні позовні вимоги
підтримали повністю, посилаючись на
обставини, зазначені в позовній заяві,
а первісний позов не визнали повністю,
посилаючись на його необґрунтованість
і безпідставність.

Розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши
докази, надані сторонами на
підтвердження своїх позовних вимог та
заперечень, суд вважає, що первісний і
зустрічний позов необґрунтовані і не
підлягають до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення і щодо яких у сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 з 11.03.1972 року перебували в
зареєстрованому шлюбі , який був
розірваний 22.11.1977 року. 16.06.2006 року
ОСОБА_3 змінила прізвище з ОСОБА_3 на
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про зміну імені ( а.с.45)

В період перебування в шлюбі в 1974 році
сторони отримали на склад сім»ї з 3
осіб, включаючи їх на їх
неповнолітнього сина ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, двокімнатну кооперативну
квартиру АДРЕСА_1, що визнали сторони і
не підлягає доказуванню.

Ухвалою Комсомольського міського
народного суду Полтавської області від
22.01.1980 року по справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про поділ пая в ЖБК № 36/ 119 м.
Комсомольська між сторонами була
затверджена мирова угода за умови, що
пай в сумі 2732 руб. буде розділений
порівну і встановлений між ними
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_3 - кімнату
площею 17,4 кв.м, а ОСОБА_1 - кімнату площею
10,4 кв.м, підсобні приміщення залишити в
загальному користуванні ( а.с.5).
Зазначена ухвала набрала законної сили
і має преюдиціальне значення по даній
справі.

Сторони в судовому засіданні визнали,
що з 1980 року ОСОБА_1 дійсно не проживає
в спірній квартирі. Як вбачається з
відмітки в паспорті ОСОБА_1, 28.08.1984 року
він прописався в квартирі ОСОБА_7 за
адресою : АДРЕСА_2, а 24.01.1986 року між ним
та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб.
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 приватизували
зазначену квартиру за адресою :
АДРЕСА_2, де проживають разом по даний
час, що також не оспорюється сторонами.

Суд вважає, що ОСОБА_11 в судовому
засіданні не довів, що ОСОБА_3 чинила
йому перешкоди в користуванні спірною
квартирою, міняла замки, вчиняла
скандали, оскільки він не надав доказів
на їх підтвердження.

З показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 в судовому засіданні
вбачається, що судом був визначений
порядок користування спірною
квартирою. ОСОБА_1 в користування була
виділена кімната площею10,4 кв. м , а
ОСОБА_3 з сином ОСОБА_10 - кімната площею
17,4 кв.м., підсобні приміщення залишені в
загальному користуванні. Починаючи з
1980 року ОСОБА_1 в спірній квартирі не
проживає , а став проживати АДРЕСА_2 з
ОСОБА_6, з якою створив сім»ю , а в
подальшому зареєстрував шлюб. ОСОБА_1
разом з дружиною приватизували цю
квартиру.

Суд не приймає до уваги посилання
ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог
на те, що він є співвласником спірної
квартири.

Згідно відповіді на запит адвоката за
№ 10 від 24.01.2014 року у ОСББ « Ветеран»
відсутня інформація про те, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_1

Архів документів ЖБК № 36/119 в ОСББ «
Ветеран» відсутній за виключенням
Книги обліку комунальних платежів і
ссуди, поквартирних карток ( форма Б),
карток прописки ( форма А). Згідно
записам в Книзі обліку комунальних
платежів і ссуди ЖБК № 36/119 по квартирі
АДРЕСА_1 розмір пайового внеску складає
4 286,78 руб.

В силу зазначених обставин не можуть
надати копії Статуту ЖБК № 36/119 за 1984
рік, копії протоколів загальних зборів
ЖБК за №36/119 за 1984 р. Ордер на квартиру
та план квартири повинні знаходитись у
пайовика ( а.с.59).

Суд не приймає до уваги посилання
ОСОБА_11 на те, що спірна квартира
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності і кооперативна
квартира була поділена між ним та
ОСОБА_3 судом при затвердженні мирової
угоди.

На день винесення ухвали про
затвердження мирової угоди
Комсомольським міським народним судом
Полтавської області від 22.01.1980 року пай
не був внесений повністю. Судом було
поділено між сторонами тільки
паєнагромадження, що сплачене в період
шлюбу, в сумі 2732 руб., та визначений
порядок користування спірною
квартирою.

Згідно довідки Комсомольського
міського суду від 25.06.2014 року цивільна
справа № 2-35/1980 за позовом ОСОБА_15 до
ОСОБА_1 про розподіл паю в ЖБК № 36/119 м.
Комсомольська знищена відповідно до
акту від 22.07.1999 року за наказом № 12-2 від
20.07.1999 року. Оригінал судового рішення
знаходиться на постійному зберіганні в
архіві Комсомольського міського суду.

ОСОБА_3 на підтвердження свого
права власності надала суду копію
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 від
28.01.2013 року та витяг з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на її ім»я
індексний номер 161536 від 28.01.2013 року, які
на час розгляду справи судом є
дійсними і ніким не оспорюються.

Суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про визнання таким , що
втратив право користування спірною
квартирою з 01.01.1980 року не підлягає до
задоволення.

На день винесення ухвали
Комсомольським міським судом про
затвердження мирової угоди станом на
22.01.1980 року ОСОБА_3 визнавала за ОСОБА_1
право користування спірною квартирою і
судом був визначений порядок
користування квартирою. Зазначена
ухвала суду набрала законної сили і має
преюдиціальне значення, а тому в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.212-215 ЦПК України, ст.ст. 15,17 Закону
« Про власність», ст.ст. 43,57 Примірного
статуту ЖБК, затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985
року № 168, ст. ст.107,145,146 ЖК України

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис
І.М.Таранкова

З оригіналом вірно:

Суддя
І.М.Таранкова