РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17220/13-ц

пр. № 2/759/673/14

18 серпня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді
Лопатюк
Н.Г.,

при секретарі
Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Київської міської ради; третя
особа: Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання незаконним
та скасування дозволу Київської
міської ради на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та визнання права користування
земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду
з позовом до ОСОБА_3, Київської міської
ради; третя особа: Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання незаконним та скасування
дозволу Київської міської ради на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
визнання права користування земельною
ділянкою.

Свої позовні вимоги мотивували
тим, що вони є співвласниками, по ?
частині кожен, житлового будинку по
АДРЕСА_1 на підставі наступних
документів: ОСОБА_1 - на спідставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 13.03.2010 року,
зареєстрованого в КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» в реєстрі за №4-529,
про що видано витяг від 26.08.2010 року
№27126884; ОСОБА_2 - на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
13.03.2010 року, зареєстрованого в КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
в реєстрі за №4-533, про що видано витяг
від 26.08.2010 року №27126718.

Вказаний будинок знаходиться на
земельній ділянці, загальною площею 0,10
га, що підтверджується Технічним
звітом по відновленню зовнішніх мереж
земельної ділянки, виконаним на їх
замовлення землевпорядною
організацією ПП «ГЄОС».

Частина цієї земельної ділянки
належить їм на праві спільної
часткової власності, по ? частині
кожному, у відповідності до часток
будинку, а саме: земельна ділянка по
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,0828 га (кадастровий номер
:75:126:0011) на підставі Державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку від 17.07.2002 року,
зареєстрованого за №05-7-01282 та на якому
поставлена відмітка Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) від 08.11.2010 року за №05-7-03911.

Інша частина вищезазначеної
земельної ділянки, орієнтовною площею
0,0172 га перебуває у їх користуванні та
разом із земельною ділянкою, яка
перебуває у їх власності, з давніх
часів огороджена парканом та
використовується для обслуговування
будинку.

09 липня 2913 року ними було отримано
лист КП «Київським міський центр
земельного кадастру та приватизації
землі» №03-02/916, з якого стало відомо, що
відносно спірної ділянки виконуються
роботи щодо її оформлення ОСОБА_3.

Крім того, за заявою останньої та
доручення заступника Київського
міського голови від 07.09.2008 року за
№29/233-С-17357, у 2009 році для ОСОБА_3 було
розроблено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у АДРЕСА_2.

Позивачі не згодні з таким
оформленням спірної земельної ділянки
та вважають, що майбутня передача
земельної ділянки, якою вони
користуються іншій особі у власніть
порушить їх права та інтереси.

На підставі наведеного, позивачі
звернулись до суду з даним та просить
ухвалити рішення, яким визнати
незаконним та скасувати дозвіл
Київської міської ради на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_3 та визнати за
останніми право користування
земельною ділянкою.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та представник позивачів
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі та просили суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник Київської міської
ради проти задоволення позову
заперечувала в повному обсязі, надала
до суду заперечення проти позову та
пояснила, що Київська міська рада діяла
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник в судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не повідомили,
жодних заяв про відкладення розгляду
справи не надіслали, а тому суд вважає
за можливе слухати справу у
відсутності ОСОБА_3 та її представника,
які жодним чином не були позбавлені
можливості з'явитись в судове
засідання для дачі своїх пояснень по
суті даного позову.

Представник третьої особи,
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) в судове засідання не
з'явилась, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причини неявки суду не повідомила,
однак в попередніх судових засіданнях
надала свої заперечення проти позову
та пояснила, що дозвіл Київської
міської ради є законним та таким, що не
супуречить жоднихм чином вимогам
діючого законодаства України.

Вислухавши пояснення позивача-1,
представника позивачів, представника
Київської міської ради, з урахуванням
заперечень третьої особи, повно і
всебічно з'ясувавши фактичні обставини
справи, дослідивши письмові докази у їх
сукупності та співставленні, суд
дійшов до висновку про відсутність
законних підстав для задоволення
позовних вимог, зважаючи на настуне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною першою статті 57 ЦПК
України визначено, що доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
співвласниками, по ? частині кожен,
житлового будинку по АДРЕСА_1 на
підставі наступних документів:

- ОСОБА_1 ? частина будинку належить на
спідставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 13.03.2010 року,
посвідченого державним нотаріусом
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Основенко Л.М.,
зареєстрованого в КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» в реєстрі за №4-529,
про що видано витяг від 26.08.2010 року
№27126884 (а.с.11 - копія свідоцтва);

- ОСОБА_2 ? частина будинку належить на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 13.03.2010 року,
посвідченого державним нотаріусом
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Основенко Л.М.,
зареєстрованого в КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» в реєстрі за №4-533,
про що видано витяг від 26.08.2010 року
№27126718 (а.с.12 - копія свідоцтва).

Вищевказаний будинок знаходиться
на земельній ділянці, загальною площею
0,1 га, що підтверджується Технічним
звітом по відновленню зовнішніх мереж
земельної ділянки, виконаним на
замовлення позивачів землевпорядною
організацією ПП «ГЄОС» (а.с.13-17 - копія
технічного звіту).

Частина зазначеної земельної
ділянки належить позивачам на праві
спільної часткової власності, по ?
частині кожному, у відповідності до
часток будинку, а саме: земельна
ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,0828 га (кадастровий номер
:75:126:0011) на підставі Державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку від 17.07.2002 року,
зареєстрованого за №05-7-01282.

Як пояснив педставник позивачів в
судовому засіданні, інша частина
вищезазначеної земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,0172 га перебуває у
користуванні позивачів та разом із
земельною ділянкою, яка перебуває у їх
власності, огороджена парканом та
використовується для обслуговування
будинку останніх.

Однак, 09 липня 2013 року позивачі
отримали лист КП «Київський міський
центр земельного кадастру та
приватизації землі» №03-02/916, з якого
стало відомо, що відносно спірної
ділянки виконуються роботи щодо її
оформлення ОСОБА_3.

Крім того, за заявою останньої та
доручення заступника Київського
міського голови від 07.09.2008 року за
№29/233-С-17357, у 2009 році для ОСОБА_3 було
розроблено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у АДРЕСА_2, однак
позивачі не згодні з таким оформленням
спірної земельної ділянки та вважають,
що майбутня передача земельної
ділянки, якою вони користуються
відповідачу у власніть порушить їх
права та інтереси.

Отже, відмовляючи позивачам в
задоволенні позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Відповідно до п.5 ст.140 Конституції
України, питання організації
управління районами в містах належить
до компетенції міських рад.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Положеннями ст.9 ЗК України
визначено, що до повноважень Київської
і Севастопольської міських рад у
галузі земельних відносин на їх
території належить: а) розпорядження
землями територіальної громади міста;
б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; в) надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; г) вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності в порядку, передбаченому цим
Кодексом; ґ) викуп земельних ділянок
для суспільних потреб міста; д)
припинення права користування
земельними ділянками у випадках,
передбачених цим Кодексом; е) прийняття
рішення щодо звільнення самовільно
зайнятих земельних ділянок; є)
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
із земель державної власності, що
проводяться органами виконавчої влади;
ж) встановлення та зміна меж сіл, селищ,
районів у містах; з) організація
землеустрою; и) координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів; і)
здійснення контролю за використанням і
охороною земель комунальної власності,
додержанням земельного та
екологічного законодавства; ї)
обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) чи припинення використання
земельної ділянки громадянами та
юридичними особами в разі порушення
ними вимог земельного законодавства; й)
інформування населення щодо надання,
вилучення (викупу) земельних ділянок; к)
внесення у встановленому порядку
пропозицій до Верховної Ради України
щодо встановлення та зміни меж міст; л)
вирішення земельних спорів; м)
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.116 ЗК
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Набуття права
власності громадянами та юридичними
особами на земельні ділянки, на яких
розташовані об'єкти, які підлягають
приватизації, відбувається в порядку,
визначеному частиною першою статті 128
цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Сьомою частиною вищезазначеної
норми визначено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Крім того, проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
суб'єктами господарювання, що є
виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Проаналізувавши земельне
законодаство України, суд дійшов до
висновку, що Київська міська рада,
розглянувши клопотання, повинна надати
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні. Однак, підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як пояснила представник
Київської міської ради в судовому
засіданні, Київська міська рада,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 надала
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_2, діючи в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією
України та Законами України.

Як вбачається з письмових
пояснень третьої особи, які містяться в
матеріалах даної справи, право
користування на земельну ділянку із
земель комунальної власності не
визнається в судовому порядку, а
набувається відповідно до
нормативно-правових актів та у спосіб,
що не порушує процедуру, зокрема
встановлену ЗК України та Тимчасовим
порядком передачі (надання) земельних
ділянок у користування або у власність
із земель комунальної власності в м.
Києві, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 28 лютого 2013
року за №63/9120.

Крім того, станом на сьогоднішній
день за даними автоматизованої системи
міського земельного кадастру ПК
«Кадастр», частина земельної ділянки,
яку бажають отримати в користування
позивачі, належить до комунальної
власності (землі територіальної
громади не надані у користування або у
власність), а отже відсутній такий
об'єкт цивільних прав, площею 0,0172 га в
АДРЕСА_1.

Таким чином, в ході судового
розгляду встановлено, що Київська
міська рада діяла в межах своїх
повноважень та у спосіб, передбачений
діючим законодаством України,
розглянувши клопотання відповідача
ОСОБА_3 правомірно надала дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_2, крім того, відповідно до
закону суд не може визнати право
спільного користування земельною
ділянкою, оскільки у відповідності до
ст.14 Конституції України право
користування набувається, у зв'язку з
чим суд дійшов до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позовних вимог позивачів.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.14, 140 Конституції
України, ст.ст. 116, 118, 152 ЗК України,
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст.10, 11,
57-60, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Київської
міської ради; третя особа: Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання незаконним та скасування
дозволу Київської міської ради на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
визнання права користування земельною
ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Лопатюк
Н.Г.