Справа № 22ц/784/444/14
Головуюча у 1-ї інстанції: Прохоров П.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання:
Свіщуком О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 12
грудня 2012 року за позовом

Публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ )

«Банк
Форум»

до

ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

про

стягнення заборгованості та
звернення стягнення на предмет іпотеки
-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2012 року ПАТ «Банк Форум»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на майно.

Позивач зазначав, що 29 травня 2008
року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3
укладено договір кредиту на суму 35000
дол. США з кінцевим строком повернення
до 20 травня 2013 року зі сплатою 13,5
відсотків за користування кредитом.
Між сторонами було укладено додаткову
угоду від 14 липня 2009 року про зменшення
кредитної лінії до 25 000 доларів США.

В забезпечення зобов'язань за
даним договором ПАТ «Банк Форум» з
ОСОБА_2 уклав договір поруки від 14 липня
2009 року та між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2
і ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки
від 29 травня 2008 року, за яким останні
передали в іпотеку належну їм на праві
спільної власності квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що внаслідок
неналежного виконання кредитних
зобов'язань, за кредитним договором
виникла заборгованість в сумі 323764,75
грн., позивач просив її стягнути з
відповідачів в солідарному порядку та
звернути стягнення на іпотечне майно
шляхом проведення прилюдних торгів.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 12
грудня 2012 року позов задоволено.
Стягнуто з відповідачів в солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором в розмірі 323764,75 грн. Звернуто
стягнення в рахунок погашення
кредитної заборгованості на квартиру
за адресою АДРЕСА_1 шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
на рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності. Розподілено судові
витрати.

В апеляційній скарзі
відповідачка ОСОБА_2 просить вказане
рішення суду скасувати, а по справі
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
припинення договору поруки та
необхідність застосування позовної
давності до заявлених вимог банку.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що 29
травня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та
ОСОБА_3 укладено договір кредиту на
суму 35000 дол. США з кінцевим стоком
повернення до 20 травня 2013 року зі
сплатою 13,5 відсотків за користування
кредитом. Між сторонами було укладено
додаткову угоду від 14 липня 2009 року про
зменшення кредитної лінії до 25 000 дол.
США 9-10 (а.с. 11-15).

Умовами кредитного договору
також передбачено нарахування пені та
штрафу у разі неналежного виконання
умов договору з боку боржника.

В забезпечення зобов'язань за
даним договором ПАТ «Банк Форум» з
ОСОБА_2 уклав договір поруки від 14 липня
2009 року та між Банком і ОСОБА_3, ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки
від 29 травня 2008 року, за яким останні
передали в іпотеку належну їм на праві
власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.27,28-30).

Відповідно до положень ст.ст.
1049, 1050, 1054, ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Якщо договором передбачено
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

За змістом ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

На виконання умов кредитного договору
банк перерахував кошти ОСОБА_3 (а.с.14).

Між тим, відповідач порушив
зобов'язання за договором кредиту та
наведені вимоги закону і допустив
несвоєчасне внесення щомісячних
платежів, в зв'язку з чим станом на 15
березня 2012 року, мала місце прострочена
заборгованість в сумі 323764,75 грн. (а.с.7-8).

Відповідно до наведених
правових норм, а також п. 3.2.2. договору
кредиту кредитор має право вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів.

В листопаді 2011 року банком
направлено вимогу відповідачам щодо
наявності заборгованості у ОСОБА_3 та
попередження про дострокове стягнення
кредитних коштів та звернення
стягнення на іпотечне майно (а.с. 32, 35).

Оскільки вказана вимога не була
виконана банк звернувся до суду.

Так, із позовних вимог банку
слідує, що заборгованість за
кредитним договором становила 323764
грн. 75 коп., яка складалася з 5934, 02
доларів США, що еквівалентно 47 377 грн.
22 коп. простроченої заборгованості,
19027, 65 доларів США , що еквівалентно 151
916 грн, 76 коп. поточної
заборгованості , 6295, 75 доларів США, що
еквівалентно 50 265 грн. 27 коп.
простроченої заборгованості по
нарахованим процентам, 224, 66 доларів
США, що еквівалентно 1793 грн. 68 коп.
поточної суми заборгованості за
нарахованими процентами, а також 52883
грн. 32 коп. пені та 19528 грн. 50 коп.
штрафу.

Проте, стягуючи вказану суму з
відповідачів, районний суд не звернув
уваги на те, що позивачем не було
надано помісячного розрахунку всіх
зазначених сум, окрім пені, та не
перевірив правильність їх
нарахування.

В зв'язку з цим до апеляційного
суду було надано відповідний
розрахунок від 17 липня 2014 року
заборгованості за кредитними
зобов'язаннями відповідача ОСОБА_3,
яка становить 261691 грн. 58 коп. та
складається з 5934,02 долара США , що
еквівалентно 47377 грн. 22 коп.
простроченої заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 19027, 65
доларів США, що еквівалентно 151916, 76
грн. поточної заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 6295, 75
доларів США, що еквівалентно 50265 грн.
27 коп. простроченої заборгованості
за нарахованими процентами, 93, 61
долари США, що еквівалентно 747 грн. 38
коп. поточної суми заборгованості по
процентам, а також 1425, 97 доларів США,
що еквівалентно 11 384 грн. 94 коп. пені
за простроченим кредитом та
процентами (а.с.169 - 174).

Відповідно до положень ст. 257, 258
ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три
роки, а до вимог про стягнення
неустойки позовна давність
застосовується в один рік.

Враховуючи, що судом
постановлено заочне рішення, то
посилання апелянта на строки
позовної давності, заслуговують на
увагу та є такими, що відповідають
положенням ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Так, з наданого позивачем
розрахунку вбачається, що сума пені
за несвоєчасне повернення коштів та
за несвоєчасне повернення
нарахованих процентів нарахована
поза межами позовної давності,
відповідно з 23 березня та з 23 лютого
2010 року, тоді, як її слід нарахувати
з червня 2011 року і вона відповідно
становитиме 146, 87 доларів США, що
еквівалентно 1172 грн. 02 коп. та 161, 76
доларів США, що еквівалентно 1290 грн. 84
коп.

Заборгованість за основним кредитним
боргом нарахована фактично з 22
березня 2010 року, тобто в межах
трирічної позовної давності. А
заборгованість за простроченими
процентами в розрахунку хоч і
зазначена за період з 23 червня 2008
року, тобто за межами позовної
давності, однак зазначена сума 6295, 75
доларів США заборгованості за
вказаною складовою, яка підлягає
стягненню, не перевищує суми при
її розрахунку з червня 2009 року. Тому
в цій частині розрахунок не
підлягає зміні. Всього ж із
застосуванням позовної давності
підлягає стягненню 31659, 66 доларів США
, що еквівалентно 252644 грн. 08 коп.
заборгованості.

Крім, цього відповідно до
положень ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники,
якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсідіарну)
відповідальність поручителя.

Враховуючи, що боржником та
поручителем за вказаними кредитними
зобов'язаннями є відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_2 то саме вони і несуть
солідарну відповідальність перед
кредитором, тобто перед позивачем у
справі.

Проте, суд не звернув уваги на
вимоги наведеного закону та
безпідставно стягнув в солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором в тому числі і з
відповідачки ОСОБА_4, тоді, як остання
не має таких зобов'язань перед
банком.

В зв'язку з цим, на підставі п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване
рішення суду в частині задоволення
позовних вимог про стягнення
заборгованості до ОСОБА_4 підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення в цій частині про відмову в
задоволенні вказаних вимог банку
до останньої.

Вказане рішення, з тих же правових
підстав, в частині визначення
розміру заборгованості, яка підлягає
стягненню, слід змінити та стягнути
на користь позивача з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 в солідарному порядку 252644
грн. 8 коп. кредитної заборгованості
із зазначеними вище складовими.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України
в разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також вимог, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлене договором.

Відповідно до частини 1 ст. 33,
ст.39 Закону України «Про іпотеку» (далі
- Закон) у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Оскільки мала місце
вищезазначена заборгованість за
кредитним договором, з урахуванням
наведених норм, а також того, що коло
іпотекодавців, є відмінним від
боржника, суд дійшов обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для звернення стягнення на
предмет іпотеки. Тому в цій частині,
відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України, рішення підлягає залишенню
без змін.

Не підлягають врахуванню положення
Закону України «Про мараторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 3 червня 2014
року, оскільки він набрав чинності 7
червня 2014 року, тобто після ухвалення
оскаржуваного рішення суду, однак це
не виключає можливість його
застосування в разі примусового
виконання рішення суду в цій частині.

Доводи апеляційної скарги стосовно
припинення дії договору поруки, а в
зв'язку з цим і відсутність підстав
для відповідальності ОСОБА_2, як
солідарного боржника, не можна
прийняти до уваги, оскільки вказані
доводи не ґрунтуються на доказах по
справі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється після
закінчення строку , встановленого в
договорі поруки. У разі. якщо такий
строк не встановлено , порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється , якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Так, повідомлення кредитора про
дострокове погашення кредитної
заборгованості від 15 листопада 2011
року, боржник ОСОБА_3 та апелянт
отримали 21 листопада 2011 року, (а.с. 32,
33, 35). Таким чином, саме з цього часу
строк виконання кредитних
зобов'язань настав.

Згідно з умовами п. 4.1 договору
поруки, порука припиняється, якщо
кредитор протягом одного року від
дня настання строку виконання
зобов'язань за кредитним договором
не пред'явить вимоги до поручителя.

Проте, даний позов ПАТ «Банк Форум»
пред'явив значно раніше ніж через
рік, а саме 27 червня 2012 року. Тому
підстави припинення договору
відсутні.

Інших доводів апеляційна скарга
не містить.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, з відповідачів в рівних
частках слід стягнути судовий збір
на користь позивача в сумі 3219, та в
зв'язку з відстроченням сплати
судового збору за подачу апеляційної
скарги - 1618 грн. 81 коп. на користь
держави з апелянта.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И
Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 12
грудня 2012 року в частині стягнення
кредитної заборгованості з ОСОБА_4
скасувати, в цій частині ухвалити
нове рішення, а в частині визначення
суми заборгованості та розподілу
судових витрат змінити.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості відмовити.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства « Банк Форум»
з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в солідарному порядку
заборгованість за кредитним
договором № 0277/08/02-КЕ від 29 травня 2008
року в сумі 31659, 66 доларів США, що
еквівалентно 252644 грн. 08 коп., яка
складається з 5934,02 долара США , що
еквівалентно 47377 грн. 22 коп.
простроченої заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 19027, 65
доларів США, що еквівалентно 151916, 76
грн. поточної заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 6295, 75
доларів США, що еквівалентно 50265 грн.
27 коп. простроченої заборгованості
за нарахованими процентами, 93, 61
долари США, що еквівалентно 747 грн. 38
коп. поточної суми заборгованості по
процентам, а також 308,63 доларів США, що
еквівалентно 2462 грн. 86 коп. пені за
простроченим кредитом та процентами .

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум» з
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 по 1073 грн. з
кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 1618 грн. 81 коп.
на користь держави.

Вказане рішення в частині
звернення стягнення на іпотечне
майно залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуюча суддя :

Судді: