У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 13 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності на прибудову
до квартири та гараж,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищевказаним позовом та просив
визнати за ним право власності на
прибудову до квартири АДРЕСА_1 та
перебудований гараж за цією ж адресою.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції, та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що у позивача відсутня
узгоджена проектна документація,
дозволів на виконання перебудов ним не
отримувалось, відсутня згода всіх
співвласників, а також дані щодо його
звернення до компетентних органів
місцевого самоврядування.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності на прибудову
до квартири та гараж, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова