Справа № 694/1075/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н
И

(заочне)

29.07.2014 року м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі
Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Звенигородки
цивільну справу провадження в якій
відкрито за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі 1/3 частини
всіх видів доходів відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно на
кожну дитину, починаючи з дня подачі
заяви до суду і до досягнення дітьми
повноліття. Позов обґрунтовує тим, що
діти перебувають на її утриманні, а
відповідач матеріальної допомоги на їх
утримання добровільно не надає, хоч має
можливість надавати матеріальну
допомогу.

Належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи сторони в
судове засідання не з'явились.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
письмовою заявою про розгляд справи
без її участі, позовні вимоги підтримує
повністю та просить їх задоволити та в
разі неявки відповідача не заперечує
проти постановлення заочного рішення в
справі. Відповідач ОСОБА_2, який в
установленому законом порядку,
передбаченому ст.74 ЦПК України був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що в справі є підтвердження,
в судове засідання не з`явився, не
повідомивши суд про причину своєї
неявки, клопотання про розгляд справи у
його відсутності до суду не надходило.

За згодою позивачки проведено заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів, враховуючи те, що
належним чином повідомлений про
розгляд справи відповідач ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явився, від нього
не надійшло повідомлення про причини
неявки до суду та розгляд справи без
його участі.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України
в зв"язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає,
що даний позов обґрунтований і
підлягає до задоволення в повному
обсязі з наступних підстав.

Спірні правовідносини підлягають
врегулюванню відповідними нормами
Сімейного кодексу України, що
регулюють обов'язок батька та матері
утримувати дітей та їх виконання.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу,
виданим 12.05.2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьком яких в
актових записах про народження №65 від
14.05.2002 року, зробленому відділом
реєстрації актів громадянсьного стану
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області та №76 від
24.05.2006 року, зробленому відділом
реєстрації актів цивільного стану
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області записаний
відповідач (а.с.5,6).

Згідно копії свідоцтва про шлюб,
виданого 20.09.2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Звенигородського
районного управління юстиції у
Черкаській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб 20.09.2013 року, після
державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1
змінила прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» (а.с.7)

На даний час неповнолітні діти сторін
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на
утриманні батьків, що підтверджується
довідкою, виданою виконавчим комітетом
Звенигородської міської ради,
Черкаської області 12.06.2014 року №3784
(а.с.8).

Позивачка ОСОБА_1 на час розгляду
справи судом перебуває на обліку в
управлінні соціального захисту
населення Звенигородської районної
державної адміністрації по догляду за
дитиною до 3 років, що підтверджується
довідкою №401 від 12.06.2014 року (а.с.9)

Місце роботи відповідача ОСОБА_2 на
час розгляду справи судом не
встановлено.

Відповідно до ст.51 Конституції
України, ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття, незалежно від
того, розірваний шлюб між батьками
дітей, або вони знаходяться в ньому.

У позивачки склалось тяжке
матеріальне становище та сторони не
визначились про утримання їх спільних
дітей за домовленістю у добровільному
порядку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК
України, способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

Частиною 3 статті 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України
передбачено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Судом встановлено, що домовленості між
батьками щодо участі в утриманні
неповнолітніх дітей не досягнуто, а
позивачка наполягає на стягненні
аліментів в примусовому порядку.

Таким чином, з врахування викладеного,
суд прийшов до висновку, що слід
стягувати з відповідача аліменти на
утримання неповнолітніх дітей у
примусовому порядку.

Так, відповідно ст.181 СК України - за
рішенням суду кошти на утримання
дитини присуджуються у частці від
доходу або у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають до стягнення з відповідача
на утримання неповнолітніх дітей, суд у
силу вимог ст.182 Сімейного Кодексу
України, суд врахував стан здоров'я та
матеріальне становище дітей; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, стягувача
аліментів відповідно до наданих
матералів суду.

Позивачка по справі на даний час
утримує своїх неповнолітніх дітей,
забезпечує їх матеріально, купує одяг,
продукти харчування.

При цьому, суд виходить із принципу
розумності та враховує
загальноприйняту практику визначення
розміру аліментів, а також потреби
дітей, майовий стан відповідача і
позивача.

Оскільки між сторонами не досягнуто
згоди про утримання неповнолітніх
дітей, то суд приходить до висновку, що
відповідач, який є працездатний
зобов'язаний утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття. За таких обставин з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути аліменти на утримання дітей
сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду - з 13.06.2014 року і до досягнення
дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів слід допустити до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Від сплати судового збору позивачку
звільнити на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ
„Про судовий збір".

У відповідності до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути судові
витрати в дохід держави, а саме 243 грн.60
коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 250
(двісті п»ятдесят) гривень сплачених
нею витрат за надання правової
допомоги.

На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України та
керуючись ст.ст.10, 59-61, 79, 88, 208, 209, 212-215,
224-227, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
в матеріалах справи відсутній, місце
роботи не відоме на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_2 аліменти
на утримання неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від
заробітку (доходу) відповідача, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 13.06.2014 р. і до досягнення
дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць.

Від сплати судового збору позивачку
звільнити на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ
„Про судовий збір".

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові
витрати в дохід держави, а саме 243 грн.60
коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
250 (двісті п»ятдесят) гривень сплачених
нею витрат за надання правової
допомоги.

Копію заочного рішення протягом
трьох днів з дня його проголошення
направити відповідачу рекомендованим
листом з повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте
Звенигородським районним судом за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя