Справа № 161/3411/14-ц
Провадження № 2/161/1630/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 липня 2014 року
м.
Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

представник позивача - Ліпкевича І.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось в суд із
позовом ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Вказує, що 20.10.2011 року між ним та
відповідачем було укладений кредитний
договір, відповідно до якого банк
відкрив відповідачу картковий рахунок
№ НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випустив та надав держателю платіжну
картку, а також ПІН - код до картки. Банк
надав держателю кредит шляхом
відкриття відновлювальної відкличної
кредитної лінії, що передбачена п. 1.3.
договору. Відповідно до вказаного
пункту банк відкривав держателю
кредитну лінію на загальну суму 30 000
грн. та на день укладення кредитного
договору встановлює ліміт кредитної
лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Станом
на 25.12.2013 року за відповідачем
рахується заборгованість перед банком
на загальну суму 12796,15 грн., яку позивач
просить стягнути з ОСОБА_2 Крім того,
просить стягнути з відповідача судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Ліпкевич І.В. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позовні вимоги задовольнити. Вказав, що
дійсно відповідачем здійснювались
часткові проплати за кредитом, проте
сума вказаних коштів не перевищувала
та не гасила знятих відповідачем
коштів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги заперечив,
вказав, що погасив кредит та надав на
обґрунтування власних заперечень
квитанції про сплату заборгованості за
кредитом, із випискою руху коштів за
платіжною карткою не погодився,
оскільки таких витрат не здійснював,
коштів в об'ємах зазначених у виписці
не отримував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши подані докази у
їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підставі та
підлягають до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 20.10.2011 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_2
(держатель) було укладено договір №
004-02000-201011 на відкриття поточного
рахунку з використання платіжної
картки та обслуговування платіжної
картки (надалі - договір), відповідно до
якого банк відкрив держателю кредитну
лінію на загальну суму 3000 грн., та на
день укладення даного договору
встановив ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3000 грн. (а.с. 5).

Відповідно до п. 5.2 договору цей
договір набуває чинності з дати його
укладення та діє до повного виконання
сторонами зобов'язань.

Відповідно до п. 3.6. договору
клієнт картки зобов'язаний щомісяця в
строки, визначені правилами,
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді обов'язкового мінімального
платежу (ОМП), складові якого
визначаються у тарифах. Обов'язковими
складовими ОМП є частка погашення
заборгованості, овердрафт та
прострочена заборгованість попередніх
періодів. В залежності від умов тарифів
до складу ОМП можуть включатись інші
платежі (а.с. 6).

Згідно розрахунку заборгованості
(а.с.16) станом на 23.12.2013 року
заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем
по тілу кредиту становить 8490,09 грн.,
прострочене тіло кредиту -
2086,07 грн., комісія - 2219,99 грн., а
всього заборгованість становить 12796,15
грн.

Із вказаного розрахунку
заборгованості вбачається, що
відповідачем здійснювались проплати
за кредитом, які не перевищували суми
знятої готівки. Так, із поданих копій
квитанцій, лише копія квитанції № 17934272
від 27.10.2012 року (а.с.53) свідчить про
зарахування коштів за вказаним
договором, а інші квитанції свідчать
про зарахування на картку з іншим
номером та про видачу коштів (а.с.49-52).
Проте зняття коштів відповідачем
об'єктивно підтверджується випискою
руху коштів за вказаним кредитним
договором (а.с.78-86).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України
установлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином, у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не
виконував взяті на себе договором
зобов'язання, стягненню підлягає
заборгованість перед позивачем на
загальну суму 12796,15 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України з відповідача в користь
позивача слід стягнути понесені
позивачем судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 212 - 215,
ЦПК України, на підставі
ст.ст. 526-527, 530, 549, 610, 611, 1050, 1054 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором № 004-02000-201011 від
20.10.2011 року в розмірі 12796 (дванадцять
тисяч сімсот дев'яносто шість) гривень
15 копійок, яка складається із тіла
кредиту в розмірі 8490 (вісім тисяч
чотириста дев'яносто) гривень 09
копійок, просроченого тіла кредиту в
розмірі 2086 (дві тисяч вісімдесят шість)
гривень 07 копійок, заборгованості за
комісіями в розмірі 2219 (дві тисячі
двісті дев'ятнадцять) гривень 99
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.