Справа № 1313/3918/2012
Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/783/4169/14
Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:
Азенко М.В.

з участю: представника
апелянтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3- ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на ухвалу Миколаївського
районного суду Львівської області від
30 листопада 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням у
зв'язку з відсутністю в ньому понад 6
місяців без поважних причин та зняття
із реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

23 листопада 2012 року начальник ВДВС
Миколаївського РУЮ Зубарєв А.А.
звернувся до Миколаївського районного
суду Львівської області з поданням про
встановлення способу виконання
рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 02 березня 2011
року.

Оскаржуваною ухвалою Миколаївського
районного суду Львівської області від
30 листопада 2012 року подання задоволено.
Встановлено наступний порядок
виконання рішення Миколаївського
районного суду Львівської області по
справі №2-211/10, а саме: вселено ОСОБА_5 у
квартиру АДРЕСА_1, незважаючи на інших
співвласників квартири АДРЕСА_2 в м.
Новий Розділ Львівської області.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилалися на те,
що ухвала суду є помилковою та
незаконною та підлягає скасуванню з
підстав неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Просять ухвалу Миколаївського
районного суду Львівської області від
30 листопада 2012 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
встановити спосіб виконання рішення
суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянтів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3- ОСОБА_4 на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
у межах передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Апеляційним судом установлено, що
рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від 02 березня
2011 року задоволено зустрічний позов
ОСОБА_5 та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1

На виконання даного рішення 15.02.2012 року
Миколаївським районним судом
Львівської області видано виконавчий
лист №2-211/10.

09.04.2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 подали
заяву до ВДВС Миколаївского РУЮ про те,
що вони, як співвласники, заперечують
проти вселення ОСОБА_5 в зазначену
квартиру.

23 листопада 2012 року начальник ВДВС
Миколаївського РУЮ Зубарєв А.А.
звернувся до Миколаївського районного
суду Львівської області з поданням про
встановлення подальшого способу
виконання рішення суду від 02.03.2011 р.

30 листопада 2012 року Миколаївський
районний суд Львівської області виніс
ухвалу, якою подання задовольнив та
встановив порядок виконання рішення
суду по справі №2-211/10, шляхом вселення
ОСОБА_5 в квартиру незважаючи на інших
співвласників.

Апеляційним судом установлено, що
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не були боржниками,
однак являються співвласниками
квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 13.05.2010 року (а.с.222,223).

Відповідно до ч.6 ст.79 ЗУ «Про виконавче
провадження», якщо особа, яка
перешкоджає проживанню (перебуванню)
стягувача, не є боржником, питання
про вселення стягувача вирішується в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про виконавче
провадження» за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення
або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Апеляційним судом встановлено, що в
матеріалах справи відсутні
документальні докази про повідомлення
учасників судового розгляду у
встановленому законом порядку про час
і місце розгляду справи.

Порядок повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, про дату судового
засідання врегульовано ст.74 ЦПК
України.

Оскільки належне повідомлення осіб,
які беруть участь у справі, є
обов'язковим (ч.1 ст.158 ЦПК України),
участь у справі є процесуальним правом
таких осіб (ст.27 ЦПК України), а згідно
зі ст.129 Конституції України до
основних засад судочинства належить
змагальність сторін та доведення суду
переконливості своїх доводів
(повідомлення про судове засідання є
елементом змагальності та обов'язком
суду), то неповідомлення про дату
судового засідання є порушенням ст.6
Конвенції про захист прав та
основоположних свобод.

Суд першої інстанції не повідомляв
сторін про час і місце розгляду справи,
а відтак розглянув справу без їх
участі, та згідно п.4 ст.10 ЦПК України не
роз'яснив особам, які беруть участь у
справі їх право клопотати про
залучення до участі у справі
зацікавлених осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_3, чиї
законні права та інтереси були
порушені постановленою ухвалою.

Наведене у своїй сукупності дає
підстави колегії суддів вважати, що при
постановленні оскаржуваної ухвали
судом допущено порушення норм
процесуального права, у зв'язку із
неповідомленням учасників процесу про
розгляд справи.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд дійшов висновку, що ухвала суду
підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1
ст.312 ЦПК України з передачею
розгляду питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.312, ст.314, ст.314,
ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Львівської області від 30 листопада 2012
року скасувати та передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.