Справа №592/1588/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Князєв В. Б.Номер
провадження 22-ц/788/1473/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 34
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Маслова В. О. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 09 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської
міської громадської організації
«Садівницьке об'єднання «Озерне»,
третя особа: голова правління Сумської
міської громадської організації
«Садівницьке об'єднання «Озерне»
ОСОБА_17, про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

в с т
а н о в и л а:

14 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що у 1981 році вона була
прийнята в члени садівницького
товариства «Мебельник-1», отримала
членську книжку садівника № 47, і у
користування для ведення садівництва
їй була передана земельна ділянка
НОМЕР_1 площею 400 кв. м, розташована в м.
Суми в районі Баранівки. В результаті
реорганізації це товариство разом з
іншими ввійшло до складу Сумської
міської громадської організації
«Садівницьке об'єднання «Озерне»

Земельна ділянка нею приватизована 31
січня 2007 року, вона отримала державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯД №17239.

З часу отримання земельної ділянки в
користування вона з сім'єю весь вільний
час з весни до осені проводили на
ділянці. Протягом 1982 року - 1983 років на
ділянці були висаджені фруктові
дерева, а навесні 1983 року - висаджене
дерево грецького горіху. Протягом 30
років вона займалась вирощуванням
дерев, доглядом за ними, обробкою від
шкідників, поливом та оздобленням
грунту.

Горіх, на відміну від інших дерева,
добре прийнявся, був фактично єдиним
родючим деревом на ділянці, останні 5-6
років почав давати високі врожаї - по
6 і більше відер горіхів.

17 листопада 2013 року близько 17.00 год.
вона приїхала на свою земельну ділянку
і побачила, що на дереві горіх 2/3
частини гілок - 7 величезних гілок, на
кожній з яких було близько 20 гілок
меншого розміру, була зрізані, на
стовбурі було 7 вертикальних обрізів
гілок, розміром близько 10 см від
стовбуру дерева, вся горизонтальна
крона дерева фактично знищена,
залишилась лише її вершина. Ввечері 17
листопада 2013 року вона подзвонила
голові садівницького об'єднання
ОСОБА_17, запитала, хто обрізав горіх,
на що остання заявила, що горіх
обрізаний на підставі рішення
правління. На запитання, чому її не
повідомили, голова правління
відповіла, що не зобов'язана цього
робити.

Позивач зазначала, що у її
садівницькому товаристві немає дошки
оголошень, представник товариства
ніяким чином не інформує членів
товариства «Мебельщик-1», а будинок
всього садівницького об'єднання
«Озерне» розташований на іншому кінці
Баранівки, на відстані близько 7 км.

Вважає дії садівницького об'єднання
незаконними, оскільки дерево горіху
росте на її ділянці, є її приватною
власністю. Безладним спилюванням гілок
дерева без її відома і згоди порушені
її права власника, дерево горіху
фактично знищене, їй заподіяна
матеріальна і моральна шкода.

З приводу неправомірних дій
садівницького обєднання вона 18
листопада 2013 року зверталась до
органів міліції, і дільничним
інспектором Сумського міськвідділу
міліції проводилась перевірка, він
виїжджав на її земельну ділянку,
оглядав дерево горіху, зафіксував факт
його пошкодження.

Опитана ним голова правління ОСОБА_17
дала письмове пояснення про те, що на
засіданні правління 10 листопада 2013
року було вирішено здійснити обрізку
її дерева, яке начебто вросло в
електричний провід, і вона дала
вказівку обрізати її дерево без її
відома, що було зроблено 11 листопада 2013
року.

Позивач зазначала, що, хоча в акті від 11
листопада 2013 року, затвердженому
головою правління ОСОБА_17, вказано:
«ветки, деревья, вросшие в злектролинию
и в связи с этим часто при ветреной
погоде дают короткое замыкание», однак
дерево горіху - це міцне дерево, при
вітрі його гілки не гнуться. Дерево
горіху росте на її земельній ділянці,
огородженій від дороги металевим
профілем. Стовпи, на яких закріплений
електропровід, встановлені з
протилежного боку дороги, ширина якої
становить 4 метри. Горіх від краю її
ділянки посаджений ще на відстані 50 см
в глибину ділянки, гілки дерева нікому
не заважали, не діставали до
електричного проводу, замикань не
було.

19 листопада 2013 року за її зверненням
дерево горіх було оглянуте
спеціалістами постійно діючої комісії
по обстеженню зелених насаджень у
місті Суми Управління інфраструктури
міста Сумської міської ради ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, які займаються обстеженням у м.
Суми пошкоджених дерев і володіють
методикою оцінки спричинених збитків
від пошкодження дерев.

16 грудня 2013 року вона отримала висновок
про заподіяння шкоди горіху, в якому
зазначено, що при обрізуванні гілок
дерева порушена симетричність крони,
неможливо встановити вид обрізування
(санітарне, формувальне,
омолоджувальне); зрізи гілок не
зашпаровані олійною фарбою або
садовим варом, що може сприяти
проникненню інфекції в деревину
горіха; дані роботи виконані з
порушенням технології їх виконання,
так як залишені сучки дерева можуть
всохнути; стовбурна лунка дерева не
розпушена; зрізана деревина не
прибрана і звалена в купу навпроти
входу до садового будинку.

За її заявою головний спеціаліст
Управління інфраструктури міста
ОСОБА_5 30 грудня 2013 року провів
розрахунок відновної вартості горіху
до обрізування гілок - 1837,96 гр., після
обрізування - 939,64 гр., сума спричиненої
шкоди склала різницю - 898,32 гр.

Окрім матеріальної шкоди,
відповідачем їй заподіяна і моральна
шкода, оскільки вона весь вільний
після роботи час присвячує
веденню садівництва та городництва
на своїй ділянці, за деревом горіху
доглядала 30 років, яке діями
садівницького товариства фактично
знищене; дерево неможливо відновити в
попередньому стані. З дня понівечення
улюбленого дерева горіху вона відчуває
глибокі моральні страждання, глибоко
ображена незаконними діями
відповідача, почуття образи і
невідновної втрати дерева відчуває і
донині. Вона отримала сильний нервовий
стрес, втратила спокій, зумушена була
відволікатись від роботи, стала
страждати безсонням, погіршився
психологічний стан її здоров'я,
з'явились головні болі, серцебиття,
почуття тривоги, а тому звернулась за
допомогою до лікаря-психотерапевта,
який призначив їй лікування.

Посилалась на те, що її дерево було
пошкоджене в зв'язку з тим, що протягом
останніх років вона як член
садівницького товариства вимагала у
голови правління ОСОБА_17 надавати їй
розрахунки з обгрунтуванням сплати
членських внесків та інших виплат, які
з появою нового голови правління
значно збільшились, їх стали брати за
вигадані ненадані послуги.

Голова правління ігнорувала її вимоги,
розрахунків не надавала і на її
письмові запити 28 грудня 2013 року надала
відповідь про те, що вона її не знає і
надавати таку інформацію відмовилась,
хоча в 2012 році голова правління видала
їй нову членську книжку, а 19 січня 2013
року для оформлення права власності на
садовий будинок надала їй довідку про
те, що вона передала їй державний акт
про право власності на землю, та про
те, що вона є членом садівницької
організації, а тому не могла не знати,
що вона є членом садівницького
об'єднання «Озерне».

Просила стягнути з Сумської міської
громадської організації «Садівницьке
об'єднання «Озерне» на відшкодування
заподіяної з вини відповідача
пошкодженням належного їй на праві
власності дерева грецького горіху 898
грн. 32 коп. матеріальної шкоди і 5000
грн. на відшкодування моральної шкоди
(а.с.3-7).

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 09 липня 2014 року в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, зокрема, що за її клопотанням
згідно ухвали суду у відповідача
витребовувався протокол засідання
правління садівницького товариства
«Озерне» від 10 листопада 2013 року, на
який посилається відповідач, але цей
протокол так і не надав, що свідчить про
неправдивість пояснень голови
правління ОСОБА_17 і про недоведеність
факту проведення засідання правління
щодо необхідності обрізування гілок
саме її дерева горіху, та свідчить про
те, що горіх був обрізаний за особистим
розпорядженням голови правління
ОСОБА_17 без її відома як власниці.

Суд не дав належної оцінки показанням
свідків ОСОБА_7 (ділянка НОМЕР_2), ОСОБА_8
(ділянка НОМЕР_3), ОСОБА_9 (ділянка
НОМЕР_4), які є її близькими сусідами і
пояснили, що вік її дерева - понад 30
років, лінія електромережі з її боку
ділянки, де росте дерево, не проходить,
гілки дерева не торкались лінії
електромережі, замикань ніколи не
виникало, необхідності обрізати дерево
не було; відстань між деревом та
стовпом електромережі складає 4 м 50 см.

Суд не проаналізував зміст доповідної
електрика об'єднання ОСОБА_10 від 25
вересня 2013 року, на яку посилається
відповідач, з якої вбачається, що в
товаристві «Мебельник» виникло
коротке замикання і необхідно
терміново зрізати гілки, але з неї не
вбачається, що необхідно зрізати гілки
саме її дерева горіху, що росте на її
ділянці.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, яка підтримала
скаргу з мотивів, в ній викладених,
представника відповідача, який
заперечує проти скарги та вважає
рішення суду вірним, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає
вказаним вимогам процесуального
закону.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надала суду належних доказів щодо
спричинення їй шкоди відповідачем.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони
грунтуються на неповно з'ясованих
обставинах, що мають значення для
справи, не відповідають обставинам
справи та вимогам матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи, зокрема, копій
членських книжок, відповідно, № 47 і №
37, члена садівницького товариства,
виданих в жовтні 1982 року та 15 вересня
2012 року, вбачається, що ОСОБА_3 29
вересня 1981 року прийнята в члени
садівницького товариства «Мебельник
-1», яке ввійшло до складу Сумської
міської громадської організації
«Садівницьке об'єднання «Озерне» (а.с.
8-11).

Для ведення садівництва у користування
позивачці була передана земельна
ділянка НОМЕР_1 площею 400 кв. м, яка була
приватизована 31 січня 2007 року.
Позивачка отримала державний акт на
право власності на вказану земельну
ділянку площею 402 кв.м, серії ЯД №17239, а 22
січня 2013 року зареєструвала право
власності на садовий будинок № 37 (а.с.
62-63).

05 червня 2003 року між садівницьким
об'єднанням «Озерне» та ВАТ
«Сумиобленерго» укладений договір №232
про постачання електричної енергії,
відповідно до якого садівницьке
обєднання є споживачем електричної
енергії, а ВАТ «Сумиобленерго» -
постачальником (а.с.58-61).

Згдно статутів в попередній та новій
редакції СМГО «Садівницьке об'єднання
«Озерне» є юридичною особою, керівними
виконавчими органами є правління та
голова правління (а.с. 48-51, 11-121).

19 січня 2013 року голова правління
ОСОБА_17 видала позивачці довідку про
те, що, згідно протоколу № 1 від 11
березня 2006 року засідання правління
СМГО «Озерне», яким були затверджені
списки членів садових товариств,
ОСОБА_3 є членом садового товариства
«Мебельник-1», ділянка № 37 (а.с.19).

11 листопада 2013 року працівниками
садівницького об'єднання було обрізане
дерево горіху позивачки, яке росте на
її ділянці. 11 листопада 2013 року
комісією об'єднання був складений акт
на чистку електроліній по садовому
товариству «Мебельник», в тому числі
по ділянці НОМЕР_1 позивачки. В акті
зазначено: «Ветки, деревья вросшие в
электролинию и в связи с этим часто при
ветренной погоде создают короткое
замыкание, по решению правления была
произведена чистка линии» (а.с.46).

Згідно висновку дільничного
інспектора міліції Сумського
міськвідідлу УМВС України в Сумській
області Капінуса А.С. від 25 листопада
2013 року вбачається, що 18 листопада 2013
року позивачка звернулась до
Сумського міськвідділу міліції з
приводу того, що на її ділянці в
садовому товаристві невідомі зрубали
дерево горіху; 17 листопада 2013 року
близько 17.00 год. вона виявила
пошкоджене дерево з обпиляними
гілками, які знаходились на території
ділянки. Гілки горіха нікому не
заважали, росли від електромережі на
значній відстані, їй заподіяна майнова
та моральна шкода. Голова правління їй
повідомила, що гілки зрізали без її
відома і згоди на підставі рішення
правління про прорідження дерев, які
заважають електропостачанню.

З вказаного висновку вбачається, що
голова правління ОСОБА_17 пояснила, що 10
листопада 2013 року на засіданні
правління було прийняте рішення про
обрізання дерев в садових товариствах,
які заважають електропостачанню. 11
листопада 2013 року було здійснене
обрізання дерев в товаристві
«Мебельник» та в інших товариствах, в
яких дерева заважають
електропостачанню, в тому числі на
ділянці № 37 було обрізане дерево горіх
- три гілки, які вросли в електролінію.
Обрізання здійснювали за її вказівкою
ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на підставі рішення
правління. Власники ділянок були
повідомлені про чистку врослих дерев
шляхом розклеювання оголошень на
території товариства «Озерне».

ОСОБА_14 та ОСОБА_12 пояснили працівнику
міліції, що 11 листопада 2013 року згідно
рішення правління товариства про
очистку електромереж за вказівкою
голови правління ОСОБА_17 здійснили
очистку електромереж в садівницьому
об'єднанні «Озерне», в тому числі в
товаристві «Мебельник» на ділянці № 37
обрізали дерево горіх - три гілки, які
заважали електропостачанню.

Зроблено висновок про те, що в діях
ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_12 ознак
кримінального правопорушення виявлено
не було, так як вони здійснювали
очистку електромереж згідно рішення
правління СО «Озерне» (а.с.12).

Згідно відповіді Управління
інфраструктури міста Сумської міської
ради від 16 грудня 2013 року, з виїздом на
місце в присутності заявника ОСОБА_3
проведене візуальне обстеження дерева
горіху, встановлено: горіх знаходиться
на приватизованій ділянці НОМЕР_1 в
товаристві «Озерне»; при обрізуванні
гілок дерева порушена симетричність
його крони та неможливо встановити вид
обрізування (санітарне, формувальне,
омолоджувальне); зрізи гілок не
зашпаровані олійною фарбою або садовим
варом, що може сприяти проникненню
інфекції в деревину горіха; дані
роботи виконані з порушенням
технології їх виконання, так як
залишені сучки можуть всохнути;
стовбурова лунка дерева не розпушена;
зрізана деревина не прибрана і звалена
в купу навпроти входу до садового
будинку (а.с.13).

Згідно розрахунку відновної вартості
дерева горіху, проведеного 30 грудня 2013
року головним спеціалістом Управління
інфраструктури міста Сумської міської
ради ОСОБА_5, до обрізування його гілок
вона складає 1 837,96 грн., після
обрізування - 939,64 гр., різниця, тобто
шкода, складає 898,32 гр. (а.с.13-16).

З листа голови правління ОСОБА_17,
адресованного 28 грудня 2013 року
позивачці на її запит, вбачається, що
вона відмовила їй у наданні
протоколів засідання правління СМГО
«Озерне» з посиланням на те, що право
на ознайомлення з ними має обмежене
коло осіб, у тому числі власники
земельних ділянок, розташованих на
території об'єднання, а позивачка не
надала правовстановлючих документів,
як б підтверджували право власності на
земельну ділянку або зведені споруди
(а.с.18).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. ч. 3, 4 ст. 22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та
відповідно до обставин справи майнова
шкода може бути відшкодована і в інший
спосіб, зокрема, шкода, завдана майну,
може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 41 КонституціїУкраїни, ст. 321
ЦК України, право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здйсненні.

Ст. 386 ЦК України передбачає, що власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової і
немайнової шкоди.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням
обставин справи, суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
безпідставно погодився з доводами
відповідача про те, що підставою
обрізання дерева став протокол
конференції садівницького об'єднання
від 08 червня 2013 року, на якій було
ухвалено садівникам провести
санітарну обрізку дерев протягом 10
днів; якщо немає можливості провести
обрізку самостійно, то обрізка буде
проведена працівниками об'єднання;
обрізку проводити згідно Правил
користування електричною енергією для
населення (а.с.43-45).

Суд також послався на пункт 42 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №1357 від 26
липня 1999 року, згідно якого споживач
електричної енергії зобов'язаний:
дотримуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору; забезпечувати належний
технічний стан та безпечну
експлуатацію своїх електроустановок
та побутових електроприладів; не
перешкоджати обрізуванню гілок дерев,
які ростуть на території, що належить
споживачу, для забезпечення відстані
не менше 1 метра від проводів
повітряної лінії електромережі
напругою 0,4 кВ та на відстані 2 м для
електричних ліній напругою 10 кВ.

Послався суд також на статтю 105 ЗК
України, яка надає право
землекористувачу (власнику) земельної
ділянки відрізати корені дерев і кущів,
які проникають із сусідньої земельної
ділянки, якщо проникнення коренів і
гілок є перепоною у користуванні
земельної ділянки за цільовим
призначенням.

Посилання суду на вказані норми та
обставини, зокрема, на те, що лінія
електропередач є власністю
відповідача, а цільове призначення
земель - землі загального користування,
є безпідставними, з огляду на ті
обставини, на які посилається
відповідач як на підставу пошкодження
дерева позивачки шляхом його
обрізання.

В справі не доведені обставини, які б
свідчили про суспільну необхідність
обрізати дерево позивачки та завдавати
їй цим шкоди, оскільки належні та
переконливі докази тому, що це дерево
заважало електропостачанняю, в справі
відсутні.

Є необґрунтованими посилання
відповідача як на підставу для
обрізання дерева і на п. 2.2.6 договору №
232 про постачання електроенергії,
укладеного між ПАТ «Сумиобленерго» та
відповідачем, оскільки вказаний пункт
договору передбачає обов'язок
відповідача як споживача за укладеним
договором вживати комплекс заходів,
спрямованих на запобігання загрозі
життю або травматизму, пошкодженню
обладнання та продукції, тощо у
випадку отримання повідомлення про
припинення (обмеження)
електропостачання згідно з умовами
розділу 6 цього договору, який
передбачає підстави та порядок
обмеження та припинення
електропостачання (а.с.58-61).

В справі немає доказів виникнення
обставин, передбачених умовами
вказаного пункту договору.

Не надав відповідач і доказів
проведення 10 листопада 2013 року
засідання правління, зокрема, копії
протоколу засідання, на якому, як
стверджує відповідач, було прийняте
рішення про обрізання дерев, крім того,
не підтверджена доказами в справі
необхідність після проведення 10
листопада 2013 року такого засідання
терміново, тобто на слідуючий день, 11
листопада 2013 року обрізати дерево
позивачки без її повідомлення та
згоди.

Відповідач посилається на доповідну
записку від 25 вересня 2013 року голові
правління садівницького об'єднання
електрика об'єднання, в якій останній
зазначає, що «в садовому товаристві
«Мебельник» коротке замикання в лінії
в деревах потрібно терміново обрізати
гілки, прибрати дерева під лінією
відповідно правил обладнання
електроустановок, змінити лінії на
більший переріз («сечение»), так як при
тонкому перерізі проводів автомат
спрацьовує і лічильник нараховує
зайві кВт, а також і по інших
товариствах» (а.с.47).

Є обґрунтованими доводи позивачки про
те, що суд не дав об'єктивної оцінки
вказаній доповідній, яка не містить
інформації про те, що маються на увазі
саме її ділянка і дерево, щодо якого до
його обрізання не було зафіксовано в
будь-якому вигляді те, що дерево дійсно
заважає електропостачанню, внаслідок
чого відбувається коротке замикання.
Враховуючи, що вказана доповідна
електрика датована 25 вересня 2013 року, а
дерево було пошкоджене 11 листопада 2013
року, відповідач не був позбавлений
можливості як належним чином
зафіксувати такий стан дерева, який
викликав необхідність його обрізання,
так і повідомити про це позивачку як
власника.

Відсутні в справі і належні та
переконливі докази тому, що в садовому
товаристві із-за вростання дерева
позивачки в електролінію, розташовану
на протилежній стороні від її ділянки,
дійсно відбувалось коротке замикання,
які його наслідки, а також докази тому,
що навіть на упередження його
виникнення в майбутньому була
необхідність обрізати гілки дерева
фактично по стовбуру, а не на відстані
1м від лінії електропередачі, як того
вимагають Правила користування
електричною енергією для населення,
перешкод у дотриманні яких позивачка
не чинила.

Посилання відповідача на те, що
позивачку неодноразово повідомляли по
телефону про необхідність обрізання
дерева, належними доказами в справі не
підтверджені, хоча відповідач не був
позбавлений можливості зробити це
іншим шляхом, чим телефонний дзінок, та
зафіксувати таке повідомлення. Докази
такого повідомлення відповідач не
надав.

Відповідач не спростував і доводів
позивачки про те, що в товаристві
відсутнє належне обладнання для
поміщення оголошень для всіх членів
товариства, в тому числі і щодо
інформації про необхідність обрізання
дерев, а посилання свідка ОСОБА_15, яка
підписала акт про обрізання дерев,
проте не була на земельній ділянці
позивачки, про те, що оголошення
вивішувались на сосні, не
підтверджують доводів відповідача.

Суд не дав належної оцінки і показанням
свідків, лише зазначивши, що вони
підтверджують пояснення сторін.

Між тим, з показань свідків, допитаних
судом, не вбачається однозначно тих
обставин, на які посилається
відповідач, зокрема, наявність підстав
для обрізання дерева горіха позивачки.

Більшість свідків показала, що дерево
позивачки не заважало лінії
електропередачі, а інші, зокрема, і ті,
які підписали акт від 11 листопада 2013
року про обрізання дерев, пояснили, що
не були на ділянці позивачки та не
брали участі в обрізанні дерева.

Обставини, на які посилалась позивачка
- щодо віку дерева горіху, його стану,
який не заважав електропостачанню,
відсутності фактів коротких замикань,
підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_7 - сусіди позивачки по садових
ділянках.

Не підтвердив факту вростання гілок
горіха в лінію електропередачі і
свідок ОСОБА_16, який в жовтні 2013 року
здійснював ремонтні роботи на даху
садового будинку позивачки.

Показання свідка ОСОБА_14, який обрізав
дерево, пояснивши, що за завданням
голови правління спиляв 4 гілки, а не
три, як зазначено в акті від 11 листопада
2013 року, колегія суддів вважає такими,
що не заслуговують на увагу, оскільки
вони спростовуються показаннями інших
свідків, зокрема, користувачів
сусідніх з позивачкою земельних
ділянок.

В справі відсутні докази і тому, що
стан дерева позивачки якимось чином
вплинув на здійснення садівницьким
об'єднанням своїх прав та обов'язків за
договором про електропостачання,
укладеним з ПАТ «Сумиобленерго», чи
порушив таке електропостачання, про що,
відповідно до умов договору,
відповідач мав би повідомити
елетропостачальника.

Є необгрунтованими і доводи
відповідача про те, що на дереві
позивачки було зрізано менше гілок, чим
вона зазначає, хто зрізав інші гілки -
невідомо, та доводи представника
відповідача в засіданні апеляційного
суду про те, що гілки її дерева були
обрізані на висоті електричних
проводів на відстані 1 м від лінії
електропередачі. Остання обставина не
підтверджується навіть показаннями
особи, яка обрізала дерево, а те, що саме
діями відповідача дерево пошкоджене в
такому стані, в якому його знайшла
позивачка, підтверджується фото,
наданими позивачкою, показами свідків,
висновком спеціалістів Управління
інфраструктури міста. Посилання
відповідача в цій частині, зокрема, на
те, що решту гілок, в тому числі і
близько біля стовбура могла обрізати
сама позивачка чи хтось інший, є
надуманими і доказами не підтверджені.

З огляду на зазначене є безпідставними
і доводи відповідача про недоведеність
позивачкою розміру заподіяної шкоди,
оскільки її розрахунок, зроблений
спеціалістом Управління
інфраструктури міста, сумнівів не
викликає.

При визначенні розміру шкоди
спеціаліст послався на ОСОБА_16
визначення відновної вартості
зелених насаджень, затвердженої
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 12 травня 2009 року № 127, та
рішення виконавчого комітету Сумської
міської ради від 29 вересня 2009 року № 483
«Про затвердження кошторисної
вартості зелених насаджень для
розрахунку балансової вартості та
вартості відновлення у місті Суми».
Допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив, що
спілкувався з сусідами щодо віку
дерева, врахував його зовнішній стан,
стан кори.

Невідповідність показників,
закладених в основу розрахунку,
відповідач не довів, а посилань на
інший метод визначення розміру
заподіяної позивачці шкоди та його
розрахунок доводи відповідача не
містять.

З огляду на зазначене, є безпідставними
і посилання відповідача на те, що
згідно Порядку видалення дерев, кущів,
газонів і квітників у населених
пунктах, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 1 серпня
2006 року № 1045, видалення зелених
насаджень здійснюється, в тому числі, у
разі проведення ремонтних та
експлуатаційних робіт в охоронній зоні
повітряних ліній електропередачі, на
трансформаторній підстанції і
розподільному пункті системи
енергопостачання, а згідно п. 6 цього
Порядку сплата відновної вартості
зелених насаджень не проводиться у
разі проведення ремонтних та
експлуатаційних робіт в охоронній зоні
повітряних ліній електропередачі, на
трансформаторній підстанції і
розподільному пункті системи
енергопостачання, оскільки він не
довів необхідність такого видалення
частини дерева позивачки.

Посилання відповідача на факт
несплати позивачкою членських
платежів не мають значення для
вирішення спору в даній справі.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні
позову, суд не послався на жоден доказ
в справі, який би підтверджував
необхідність термінового, без відома
та згоди позивачки як власника дерева,
здійснювати його обрізання, зокрема, в
спосіб, що призвів до його
невідновного протягом короткого
строку пошкодження.

Оскільки колегія суддів вважає
доведеними вимоги позивачки про
незаконність дій відповідача по
пошкодженню належного їй майна, її
вимоги про відшкодування моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню.

На підтвердження заподіяння моральної
шкоди позивачка надала медичні
документи, які свідчать про факт
звернення за медичною допомогою після
виникнення спірних правовідносин
(а.с.17, 70-73).

Факт заподіяння моральної шкоди в
результаті пошкодження майна - дерева,
яке позивачка вирощувала 30 років, з
огляду на фактичні обставини справи, є
очевидним.

Колегія суддів вважає необхідним, з
огляду на надані позивачкою докази,
визначити розмір відшкодування
моральної шкоди в сумі 500 гр., вважаючи
такий розмір достатнім та
співрозмірним з доведеним позивачкою
обсягом моральних страждань.

Таким чином, рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про повне задоволення майнових вимог і
часткове задоволення немайнових
вимог.

Позивачка при зверненні з позовом до
суду сплатила судовий збір за дві
вимоги - майнового і немайнового
характеру, відповідно, 243, 6 гр. і 243. 6 гр.,
а при оскарженні рішення - 50% від
вказаних сум.

В зв'язку з повним задоволенням
майнових вимог та частковим - на 1/10
частину - задоволенням немайнових
вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України,
на її користь з відповідача слід
стягнути на повернення судового збору:
243, 6 гр. + 121, 8 гр. + (243, 6 гр. + 121, 8 шгр.) х 0, 1 =
401, 94 гр.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1, ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права; норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню;
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 09 липня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Сумської міської
громадської організації «Садівницьке
об'єднання «Озерне» на користь ОСОБА_3
на відшкодування майнової шкоди 898,32
гр., на відшкодування моральної шкоди 500
гр, всього стягнути 1398, 32 гр.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій
частині відмовити.

Стягнути з Сумської міської
громадської організації «Садівницьке
об'єднання «Озерне» на користь ОСОБА_3
на відшкодування судового збору 401,94 гр.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -