Справа № 579/918/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2014 року

Кролевецький районний суд Сумської
області

у складі: судді - Ольховик А.І.,

за участі секретаря - Малик Г.М.,

з участю: прокурора - Дубінчиної О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката -
Калініченко О.В.,

законного представника позивача -
ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника служби у справах дітей

Кролевецької РДА -Пугач І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кролевці цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним
позовом, мотивуючи його тим, що його
мати ОСОБА_4 ухиляється від виконання
своїх обов'язків по його вихованню, не
приділяє йому належної уваги. Так, він
тривалий час проживав не з матір'ю, а у
бабусі з дідусем ОСОБА_12 та ОСОБА_7 -
батьковими батьками. Вони готували
його до 1-го класу. Після смерті дідуся
ОСОБА_12 ним став опікуватися батьків
брат - ОСОБА_3.

Наприкінці літніх канікул у 2010 році
його бабуся по материній лінії ОСОБА_8
повідомила, що здасть його з іншим
братом та сестрою в інтернат, оскільки
мати виїхала на заробітки, а вона
(бабуся) не може опікуватися ними. Це
завдало йому психологічної травми.

За час проживання в інтернаті батьки не
цікавилися ним та іншими дітьми, не
відвідували їх, не були присутніми на
батьківських зборах. На канікули з
інтернату він їздив до своєї бабусі
ОСОБА_7 або ж дядька ОСОБА_3, останній
оплачував йому проїзд, купував одяг,
возив відпочивати на море.

Його мати ОСОБА_4 офіційно не працює, за
місцем проживання в с.Тулиголове вона
характеризується негативно. Батько
також неодноразово притягувався до
відповідальності, не працює, зловживає
спиртними напоями, а також вживає
наркотичні засоби, його життям не
цікавиться. Між ним та батьками немає
родинних стосунків, він не відчував
батьківського тепла і турботи. Мати не
спілкується з ним, не цікавиться станом
його здоров'я, не займається його
утриманням та вихованням.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1
просить позбавити його матір ОСОБА_4
батьківських прав щодо нього з підстав
ухилення від виконання батьківських
обов'язків по його вихованню.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з указаних вище підстав.

Представник позивача - адвокат
Калініченко О.В. позовні вимоги ОСОБА_1
підтримала.

Законний представник позивача ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав та надав
показання в якості свідка про те, що
ОСОБА_1 є сином його рідного брата
ОСОБА_9. Батьки ОСОБА_1 не займаються
вихованням та утриманням сина. ОСОБА_1
проживає в будинку-інтернаті, куди його
разом з іншими дітьми здала бабуся. На
канікулах він живе у нього - свого
дядька. Він (ОСОБА_3.) дбає про ОСОБА_1,
так само, як про свого рідного сина.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнала, зазначивши, що вона не
ухиляється від своїх обов'язків по
вихованню дітей. Діти справді
проживають в інтернаті, тому що вона
змушена працювати неофіційно в м.Києві,
щоб їх утримувати, оскільки бабуся
дітей (а її мати) також підробляє у
Києві, дітей немає на кого залишити.
Проте вона постійно відвідує дітей у
інтернаті, на канікулах забирає їх
додому. Останні рази син ОСОБА_1 не
хотів приїздити додому на канікули, а
їздив у м.Вишгород до дядька,
посилаючись на те, що у нього немає
друзів в с.Тулиголове, а у Вишгороді
йому цікавіше. Вона не має грошей на те,
щоб звозити дітей на море, але працює,
щоб утримувати дітей, купує дітям, у т.ч.
ОСОБА_1 одяг. Вважає, що рішення ОСОБА_1
позбавити її батьківських прав
прийнято під впливом дорослих і не є
його власним бажанням, оскільки для
цього відсутні підстави.

Прокурор в судовому засіданні не
підтримала позов і вважає, що відсутні
підстави для позбавлення ОСОБА_4
батьківських прав стосовно сина
ОСОБА_1.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Кролевецької РДА в
судовому засіданні не підтримала
позовних вимог, надавши висновок про
недоцільність позбавлення ОСОБА_4
батьківських право щодо сина ОСОБА_1.

Представник третьої особи -
Путивльської загальноосвітньої
школи-інтернату до суду не з'явився,
надавши заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Третя особа ОСОБА_9 - батько позивача
ОСОБА_1 до суду не з'явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, підтримує позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, його
представників, відповідачки, думку
прокурора та представника служби у
справах дітей Кролевецької РДА,
показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_11,
ОСОБА_8, ОСОБА_6, дослідивши письмові
докази, а також висновок Кролевецької
РДА про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 щодо
неповнолітнього сина ОСОБА_1, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Відповідно до п.п.15, 16 постанови пленуму
Верховного Суду України N3 від 30 березня
2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно утримують та ін.), що надані
батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей. Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст.164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

При розгляді справи з наявних у ній
доказів судом не встановлено таких
обставин, які б давали підстави
вважати, що ОСОБА_4 свідомо з наявністю
її вини ухиляється від виконання
обов'язків по вихованню дітей, зокрема
і сина ОСОБА_1.

Так, надана стороною позивача довідка
Путивльської загальноосвітньої
школи-інтернату від 4.04.2014 року
«Інформація щодо прийняття участі у
вихованні сина ОСОБА_1 матір'ю ОСОБА_4»
(а.с.17) є суперечливою, оскільки містить
дані про те, що ОСОБА_4 не цікавиться
життям сина ОСОБА_1, разом з тим
вказується на те, що вона відвідувала
школу і спілкувалася з класним
керівником сина. При цьому інформація
про відсутність турботи про сина
надана зі слів дитини без перевірки
фактів. Бажання ж дитини провести
канікули у бабусі чи дядька (як вказано
у довідці) не може свідчити про
ухилення матері від виконання
батьківських обов'язків. Крім того,
щодо цієї обставини в ході розгляду
справи відповідачкою було надано
пояснення про те, що у ОСОБА_1 немає
друзів в с.Тулиголове і він сам говорив
матері, що йому цікавіше провести
канікули у м.Вишгород, де у нього є
друзі. Ці пояснення ОСОБА_4 не
заперечувалися стороною позивача.

Щодо наданої Тулиголівської сільською
радою характеристики на ОСОБА_4 (а.с.16),
то вона є суперечливою за свої змістом
і не може бути врахована судом як доказ
невиконання відповідачкою
батьківських обов'язків. Зокрема, у
даній характеристиці вказано, що
ОСОБА_4 не займається вихованням дітей,
проте не зазначено як і в чому саме це
виявляється; йдеться про те, що ОСОБА_4
негативно характеризується, але не
вказано причин та конкретних фактів
для негативної характеристики, а при
цьому зазначено, що компрометуючі
матеріали щодо ОСОБА_4 відсутні, заходи
адміністративного впливу до неї не
застосовувались. В іншій
характеристиці (а.с.58) вказано, що
ОСОБА_4 займається матеріальним
забезпеченням дітей та їх вихованням.

Допитаний в якості свідка сільський
голова Тулиголівської сільської ради
ОСОБА_6 не навів обставин на
підтвердження негативно
характеризуючих даних ОСОБА_4, крім
того, що вона тривалий час не проживає
на території села. Однак відсутність за
місцем проживання не може свідчити про
незадовільну поведінку особи чи
ухилення від виконання батьківських
обов'язків, а в ході розгляду справи
було встановлено, що тривала
відсутність ОСОБА_4 за місцем
проживання об'єктивно обумовлена тим,
що в селі немає роботи, а їй необхідно
утримувати трьох дітей, у зв'язку з чим
ОСОБА_4 неофіційно працює у м.Києві.
Також сільський голова повідомив, що на
засіданні виконавчого комітету
Тулиголівської сільської ради
розглядалося питання щодо позбавлення
ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина
ОСОБА_1 у зв'язку з його зверненнями, за
результатами чого прийнято рішення про
недоцільність позбавлення
батьківських прав. Указане
підтверджується письмовими доказами,
зокрема рішенням виконавчого комітету
Тулиголівської сільради від 16 січня 2014
року №01 (а.с.59).

Згідно з актом обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_4 в
с.Тулиголове Кролевецького району від
7.07.2014 року сім'я ОСОБА_4 проживає в
будинку житловою площею 54 кв.м., в
будинку чисто, є місця для навчання та
проведення дозвілля дітей, є запас
продуктів харчування, обробляється
присадибна ділянка, в господарстві
тримають індиків та курей (а.с.60-63).

Обстеження умов проживання сім'ї
ОСОБА_4 здійснювалося також службою у
справах дітей Кролевецької РДА, про що
13 січня 2014 року складено акт,
відповідно до якого умови проживання
відповідають санітарно-гігієнічним
вимогам; в будинку тепло, чисто, у
кімнатах є необхідні меблі; для кожного
з дітей відведено достатньо місця для
сну та відпочинку; діти у повному
обсязі забезпечені продуктами
харчування, одягом; сини ОСОБА_1 та
ОСОБА_13 навчаються у Путивльскій
школі-інтернаті, на канікули
приїжджають додому, дочка ОСОБА_14
навчається у Путивльському
педагогічному коледжі та також їздить
додому; сім'я обробляє присадибну
ділянку, тримає індиків, курей (а.с.12).

За даними служби у справах дітей
Кролевецької РДА та виконавчого
комітету Тулиголівської сільради сім'я
ОСОБА_4 перебуває під наглядом і за нею
здійснюється контроль щодо умов
проживання та виховання дітей.
Протягом періоду здійснення
інспектування сім'ї ОСОБА_4 служба у
справах дітей Кролевецької РДА та
виконавчий комітет Тулиголівської
сільради не встановили підстав та
вбачають за недоцільне позбавляти
ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина
ОСОБА_1.

Судом проаналізовані показання
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_6 та
ОСОБА_8, з яких також не встановлено
обґрунтованих підстав для позбавлення
ОСОБА_4 батьківських прав.

Так, показання ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (дядька
та тітки ОСОБА_1) про те, що вони
цікавляться життям та навчанням свого
племінника, допомагають йому
матеріально, жодним чином не доводять
факту ухилення матері від виконання
батьківських обов'язків. Остання сама
підтвердила, що її матеріальний
достаток не є високим і вона
матеріально не в змозі організувати
дітям відпочинок на морі, але при цьому
забезпечує дітей продуктами, одягом
тощо.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що її дочка
через відсутність роботи в селі та з
метою утримання і забезпечення своїх
дітей виїздить на заробітки у м.Київ,
але між нею та дітьми підтримуються
позитивні сімейні стосунки. Причиною
влаштування дітей до інтернату була
потреба шукати роботу за межами села,
як їй (ОСОБА_8.), так і дочці - ОСОБА_4, щоб
мати змогу матеріально забезпечувати
сім'ю.

З висновку про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 стосовно
неповнолітнього сина ОСОБА_1, наданого
Кролевецькою РДА, вбачається, що в сім'ї
ОСОБА_4 до 2010 року не було помічено
проблем у вихованні дітей. У 2010 році
ОСОБА_4 виїхала на заробітки у м.Київ, у
зв'язку з чим діти були направлені
бабусею ОСОБА_8 на проживання у
Путивльську школу-інтернат. Оскільки
за місцем проживання та у
школі-інтернаті мати на той час не
з'явилася, службою у справах дітей було
вжито заходів для розшуку ОСОБА_4 У
січні 2011 року ОСОБА_4 повернулася в
с.Тулиголове. Протягом 2011-2013 року до
служби у справах дітей не надходило
матеріалів щодо неналежного виконання
ОСОБА_4 батьківських обов'язків. У 2013
році сім'я ОСОБА_4 перебувала під
соціальним супроводом Кролевецького
районного центру служб для сім'ї, дітей
та молоді. У зв'язку з надходженням
звернення від ОСОБА_1 з приводу
позбавлення його матері батьківських
прав щодо нього відбувалося вивчення
та аналіз проблеми цієї сім'ї, за
результатами чого із зібраних
матеріалів, у т.ч. інформації
Путивльської школи-інтернату комісія з
розгляду даного питання прийшла до
висновку про відсутність підстав та
недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 стосовно сина
ОСОБА_1 (а.с.55, 56).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
охорону дитинства» виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. Держава надає батькам допомогу
у виконанні ними своїх обов'язків щодо
виховання дітей, захищає права сім'ї.

Практика Європейського суду з прав
людини виходить з того, що розірвання
сімейних зв'язків означає позбавлення
дитини її коріння, а це можна
виправдати лише за виняткових обставин
(рішення у справі «Савіни проти
України»). Таких виняткових обставин
суд не вбачає.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права
дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Зважаючи на викладене вище та
встановлені судом обставини, суд не
вбачає, що позбавлення ОСОБА_4
батьківських прав щодо сина ОСОБА_1
сприятиме захисту інтересів
останнього.

Стороною позивача не надано доказів
наявності підстав для застосування
такого крайнього заходу як позбавлення
ОСОБА_4 батьківських прав, і зважаючи на
те, що позбавлення батьківських прав
суттєво впливає на права та інтереси як
батьків, так і дітей, позбавляє дитину
можливості рости та розвиватися в
сім'ї, рішення суду не може
ґрунтуватися на припущеннях та емоціях
за відсутності достатніх доказів
кожної обставини, яка б надавала
підстави для позбавлення особи
батьківських прав.

Оскільки позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом, а судом
встановлено, що ОСОБА_4 категорично
заперечує проти позбавлення її
батьківських прав, прагне і бере участь
у вихованні та утриманні дітей, суд
приходить до висновку, що така позиція
дитини щодо позбавлення її матері
батьківських прав є передчасною,
зумовленою особливостями її вікового
розвитку та впливом дорослих
осіб-родичів, між якими існують
непорозуміння особистого характеру.

За викладених обставин, виходячи з
інтересів дитини, суд не вбачає підстав
для позбавлення ОСОБА_4 батьківських
прав щодо сина ОСОБА_1, а тому приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає. При цьому, враховуючи
ситуацію, що склалася в сім'ї ОСОБА_4, та
звернення дитини, суд вважає за
необхідне попередити відповідачку про
необхідність змінити ставлення до
виховання неповнолітнього сина ОСОБА_1
та покласти на орган опіки та
піклування контроль за виконанням
ОСОБА_4 батьківських обов'язків.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати компенсуються за рахунок
держави.

Відповідно до ст.ст.150, 155, 164 Сімейного
кодексу України, п.п.15, 16, 18 постанови
пленуму Верховного Суду України N3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», керуючись 10, 11, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про позбавлення батьківських прав
відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність
змінити ставлення до виховання
неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування
контроль за виконанням ОСОБА_4
батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Кролевецький районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення; особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: А. І. Ольховик