Справа № 645/697/14-ц
Провадження №
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.

При секретарі судових засідань
Курбатовій А.М.

розглянувши у судовому засіданні заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя.

ОСОБА_4 звернулась з позовом про поділ
майна подружжя.

Позивач звернувся до суду із заявою, в
якій просить забезпечити позов шляхом
накладення арешту на майно, яке вона
просить поділити між сторонами, як
майно подружжя, а саме: накласти
заборону відчуження майна, а саме:
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами літ. «А-2»
житловою площею 249,0 кв. м., загальною
плошею 363,7 кв. м. з сараєм літ. «Б» за
адресою: АДРЕСА_1.

Свою заяву позивач мотивував тим, що
відповідач, ОСОБА_3, проживає в
зазначеному будинку, після розірвання
шлюбу він перешкоджає доступу ОСОБА_4 в
цей будинок та неодноразово повідомляв
її про те, що має намір відчужити його,
що і підтвердилось у суді. Таким чином,
позивачка за зустрічним позовом
вважає, що існує дуже висока
ймовірність того, що відповідач або
його рідний син - ОСОБА_5, може відчужити
майно, щодо якого існує спір по
вищезазначеній справі, що може значно
утруднити або взагалі зробити
неможливим виконання рішення суду.

Суд вивчивши заяву, матеріали
цивільної справи, вважає, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України
заява про забезпечення позову
вирішується суддею чи судом, який
розглядає справу, в той же день без
повідомлення відповідача й інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб є
одним з видів забезпечення позову.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» Пленум
Верховного Суду України звернув увагу
на те, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позовних
вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що
право власності на спірний будинок
АДРЕСА_1 належало на підставі рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08 .06.2010 року ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 28.05.2014 року
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08.06.2010 року скасовано.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 03.07.2014 року було
накладено арешт на цей будинок, шляхом
заборони відчуження.

Рішенням №14582279 від 21.07.2014 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень винесеним державним
реєстратором прав на нерухоме майно
ОСОБА_6 Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області було
відмовлено в державній реєстрації
арешту в зв'язку з тим, що житловий
будинок зареєстрований за іншим
власником - ОСОБА_5.

Таким чином, рішення апеляційного суду
Харківської області від 28.05.2014 року не
було виконано та дані про зміну
власника не було внесено до державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

На цей час в провадженні суду перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя, де
предметом спору є спірний житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами літ. «А-2» житловою площею 249,0
кв. м., загальною площею 363,7 кв. м. з
сараєм літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, оскільки не
вжиття заходу щодо забезпечення
позову, у спосіб зазначений позивачем,
може утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду, суд прийшов до
висновку про задоволення заяви
позивача та накладення арешту на
вищезазначене спірне майно.

Керуючись статтями 11, 122, 151, 152, 153 ЦПК
України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 (ІДН НОМЕР_1) про
забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову до
вирішення спору по суті та набрання
рішенням законної сили накласти арешт,
шляхом заборони відчуження, на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами літ. «А-2»
житловою площею 249,0 кв. м., загальною
площею 363,7 кв. м. з сараєм літ. «Б» за
адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити для виконання
Фрунзенському відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції,
Реєстраційній службі Харківського
міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Фрунзенський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня винесення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5-
днів з дня отримання копії ухвали.

Ця ухвала виконується негайно в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень. Оскарження ухвали не
зупиняє її виконання.

Суддя -