АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/5999/14 Справа: №
Головуючий 1 інстанції: Срокіна І.І.
Доповідач: Піддубний Р.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Малінської С.М.,
Бровченка І.О.,

при секретарі: Новокщоновій
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, -

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнених 23 грудня 2013 року позовних
вимог, просив розірвати шлюб між ним та
ОСОБА_1, зареєстрований 04 лютого 2011 року
Московським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 74.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року позов
задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, зареєстрований 04 лютого 2011
року у Московському відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 74.
Відповідачці повернуто дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не
оскаржуючи рішення в частині
розірвання шлюбу, просила його змінити,
залишити їй після державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу
визнав, не заперечував проти її
задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення в частині вибору
прізвища відповідачки після
реєстрації розірвання шлюбу, суд
першої інстанції виходив із наявності
для цього підстав, передбачених ч. 8 ст.
235 ЦПК України.

Проте повністю погодитись з такими
висновками не можна з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства
є справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних
осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
(ч. 1 ст. 3 ЦПК).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як убачається із матеріалів справи, у
грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом, в якому з урахуванням
уточнених 23 грудня 2013 року позовних
вимог, просив розірвати шлюб між ним та
ОСОБА_1, зареєстрований 04 лютого 2011 року
Московським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 74.

Будь-яких вимог, які б стосувалися
прізвища відповідачки після державної
реєстрації розірвання шлюбу, заявлено
не було.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року розірвано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 04 лютого 2011 року у
Московському відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 74.

В цьому ж рішенні на підставі ч. 8 ст. 235
ЦПК зазначено про те, що відповідачці
повернуто дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 15 ЦПК суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження.

Оскільки статтею 235 ЦПК України
врегульовано порядок розгляду справ
окремого провадження, положення ч. 8
вказаної статті під час розгляду
справи в порядку позовного провадження
застосуванню не підлягають.

Разом з тим статтею 113 СК України
передбачено право особи, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання
шлюбу надалі іменуватися цим
прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище.

Зазначене право має реалізовуватись
особою в порядку, встановленому
законом, після державної реєстрації
розірвання шлюбу.

З огляду на викладене та беручи до
уваги, що ОСОБА_2 апеляційну скаргу
ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти її
задоволення, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення апеляційної
скарги та зміни рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28 липня 2014 року змінити.

Після державної реєстрації розірвання
шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 останній
залишити прізвище «ОСОБА_1».

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий

Судді