Провадження 2/359/1499/2014
Справа №359/3965/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді -
Величка В.П.

при секретарі судового засідання -
Колько Є.Ю.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориспіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про захист
прав споживачів, розірвання договору
та стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтовувала тим, що у квітні 2013 року
вона уклала з відповідачем договір на
виготовлення, доставку та встановлення
ПВХ конструкції. Також на вимогу
відповідача позивач уклала кредитний
договір з АТ «Банк Ренесанс Капітал».
Зазначає, що підписання Кредитного
Договору відбулося в приміщенні офісу
відповідача без представника банку.
Також вказувала, що при підписанні
Кредитного Договору їй було усно
повідомлено, що банк перерахує належну
суму, а саме 12517 грн. на рахунок ФОП
ОСОБА_3 і вона не буде нести додаткові
витрати. Позивач зазначала, що
Кредитний Договір був надрукований
дуже мілким текстом, тому вона не могла
його читати й повірила відповідачу та
його секретарю. При підписанні
Договору на виготовлення ПВХ
конструкцій позивач була запевнена, що
після надходження грошових коштів від
АТ «Банк Ренесанс Капітал» виконавець
зобов'язується виготовити та доставити
вироби протягом 21 дня, а монтажні
роботи виконуються протягом 10 днів з
часу доставки конструкцій. Однак, з
часу оформлення Договорів позивач має
лише одні проблеми. Так, 16 травня 2013
року позивач отримала від АТ «Банк
Ренесанс Капітал» повідомлення про те,
що сума кредиту складала не 12517 грн., а
14770 грн. При цьому на неї було покладено
і інші витрати, які значно перевищували
зазначену відповідачем у договорі
суму. Окрім цього, позивач вказувала, що
відповідач не поставив всі ПВХ
конструкції, як то передбачено
договором, тобто робота не виконана в
повному об'ємі, тому позивач звернулась
до суду та просила розірвати договір на
ПВХ конструкції, зобов'язати
відповідача зняти ПВХ конструкції з
балкону та стягнути з відповідача
сплачені кошти та завдані збитки.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
просить їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач
заперечили проти позову, вважали, що
Позивач не довела своє право на
користування будинком, а також не
надала належних та допустимих доказів
на підтвердження позовних вимог.

Заслухавши учасників цивільного
процесу та дослідивши всі письмові
докази, суд вважає, що позов частково
обґрунтований з наступних підстав.

Встановлено, що 19 квітня 2013 року
позивач уклала з відповідачем ФОП
ОСОБА_3 договір на виготовлення,
доставку та встановлення ПВХ
конструкції(а.с.10-13).

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість
конструкцій складала 12 517 грн. З
пояснень представника позивача та
позивача, на вимогу відповідача
позивач уклала кредитний договір з АТ
«Банк Ренесанс Капітал».

При підписанні Кредитного Договору
позивача було усно повідомлено, що банк
перерахує належну суму - 12517 грн. на
рахунок ФОП ОСОБА_3 і вона не буде нести
жодних додаткових витрат. Також
вказувалось, що після надходження
грошових коштів від АТ «Банк Ренесанс
Капітал» виконавець зобов'язується
виготовити та доставити вироби
протягом 21 дня, а монтажні роботи
виконуються протягом 10 днів з часу
доставки конструкцій.

Однак, 16 травня 2013 року позивач
отримала від АТ «Банк Ренесанс
Капітал» повідомлення, що сума кредиту
складає не 12517 грн., а 14770 грн. при цьому
на позивача було покладено і інші
витрати.

Згідно пояснень позивачки, що
підтверджуються також і Актом від 13
травня 2014 року, складеним секретарем
Виконавчого комітету Старівської
сільської ради та фото-світлинами(а.с.7)
робота по встановленню ПВХ конструкцій
на балконі не була виконана в повному
обсязі. На балконі не було встановлено
підвіконники, вікна вставлені грубо, в
зв'язку з чим восени та взимку текла
вода, на балконі було сиро.

Згідно наявних у справі
листів-звернень позивачки до АТ «Банк
Ренесанс Капітал» банк своєчасно та в
повному обсязі перерахував грошові
кошти на рахунок відповідача, позивач,
в свою чергу, достроково розрахувалася
з банком (а.с.19).

Відповідно до п. 4.2 Договору на ПВХ
конструкцій від 19 квітня 2013 року в разі
невиконання Виконавцем робіт,
передбачених п. 3.2, зокрема виконання
монтажних робіт протягом 10 днів з часу
доставки конструкції. Виконавець
повинен виплатити неустойку у розмірі
0.1% від вартості договору за кожний день
прострочення.

З часу доставки ПВХ конструкцій з 13
травня 2013 року станом на 13 травня 2014
року сплинуло 363 дні. 0.1% від суми 12517 грн.
складає 12.52 грн. Неустойка 0.1% за 362 грн.
складає 4544 грн. 76 коп. (12.51 х 363).

Розпискою від 12 грудня 2013 року
відповідач визнав невиконання ним
зобов'язань по укладеному між нами
договору(а.с.18).

Крім того, із - за недобросовісної та
недоброякісної інформації відповідача
щодо послуг банка, про що позивач не
знала, та переплатила 4063 грн. В цілому
за кредит та інші витрати позивач
виплати банку 16580 грн. Витрати
відбулися по вині відповідача через
надання ним неправдивої мені
інформації та введенням в оману
позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином та відповідно до умов
договору та вимог ЦК України. Згідно ст.
620 ЦК України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Згідно ч.5 ст. 653 ЦК України, якщо договір
розірваний у зв'язку з істотним
порушенням договору однією із сторін,
друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, заданих
розірванням договору.

Відповідно до вимог ст. 865 ЦК України за
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність.
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. До відносин
за договором побутового підряду, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.872 ЦПК України
замовник внаслідок допущення
підрядником істотних відступів від
умов договору або інших істотних
недоліків у роботі, має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має
право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим, та має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

В свою чергу позивач відмовляється від
договору, який укладено з відповідачем,
з його вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі,
коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуг) згідно з договором, за кожний
день прострочення споживачеві
сплачується пеня у розмірі трьох
відсотків вартості робіт (послуги),
якщо інше не передбачено
законодавством.

Згідно п.п. 7,8 постанови Пленуму ВСУ
України від 12.04.1996 р. (зі змінами від
25.05.1998 р.) «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» умови договору, що
обмежують права споживача порівняно з
положеннями. передбаченими
законодавством, визнаються недійсними;
умови договору побутового замовлення,
визначені Законом і прийнятими
відповідно до нього нормативними
актами, не можуть бути змінені за
погодженням сторін на шкоду інтересам
споживача.

Крім того, незаконними діями
відповідача позивачу нанесено
моральну шкоду.

Так, п. 9 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року №4 розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, вимога про
стягнення 10000 грн. моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню а саме
в розмірі 1000 грн. При визначенні суми
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню Позивачу суд виходить із
засад розумності, виваженості та
справедливості, враховує, що
неправомірними діями Відповідача
позивачу було завдано душевних
страждань, пов'язаних з невиконанням
договору по встановленню ПВХ
конструкції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Розірвати Договір на ПВХ конструкції
від 19 квітня 2013 року, укладений між
ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3.

Зобов'язати відповідача ФОП ОСОБА_3
зняти ПВХ конструкції з балкона
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 12517 гривень,
оплачених ОСОБА_2 по договору на ПВХ
конструкції від 19 квітня 2013 року,
завдані збитки по Кредитному Договору
в редакції від 27 серпня 2012 року,
оформлений 19 квітня 2013 року в сумі 4063
гривень, пеню у розмірі 13364 гривень 28
копійок, моральну шкоду у розмірі 1000
гривень та витрати на юридичну
допомогу у розмірі 700 гривень, а всього -
31644 гривень 28 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено
16.07.2014р.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
В.П.
Величко