Справа № 495/2775/14-ц
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Матяш Т.Л.
при секретарі - Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Білгород-Дністровський цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, -
Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.11.1996
року вони з відповідачем уклали шлюб,
зареєстрований в відділі РАГС
виконкому Білгород-Дністровської
міської ради та на сьогоднішній день
сторони фактично припинили шлюбні
відносини, живуть окремо один від
одного. За період шлюбу сторони
придбали певне нерухоме майно, а саме:
квартира АДРЕСА_1, загальною площею 54,8
кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.; гараж
літ. «А» загальною площею 28,6 кв.м.,
розташований за адресою: гараж АДРЕСА_3.
У добровільному порядку поділити
спільно нажите майно відповідач
відмовляється, тому позивач звернулась
з відповідним позовом до суду та
просить суд поділити спільно нажите
майно виділивши їй квартиру, а
чоловікові гараж, оскільки у
відповідача є автомобіль, то йому більш
необхідний гараж ніж їй.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву з
проханням розглянути справу за її
відсутністю та задовольнити позовні
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи сповіщався належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача, ухвалив
слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини
справи та перевіривши їх наявними
доказами, суд прийшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,
09.11.1996 року сторони уклали шлюб,
зареєстрований в відділі РАГС
виконкому Білгород-Дністровської
міської ради, актовий запис № 329.
Сторони подружніх та сімейних відносин
не підтримують, спільного господарства
не ведуть, проживають окремо. Родина
Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
На праві спільно нажитого майна
подружжя, сторонам належить квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 54,8 кв.м.,
житловою площею 29,7 кв.м., що
зареєстрована на ім'я позивача
відповідно до договору купівлі-продажу
від 30.03.2002 року та гараж літ. «А»
загальною площею 28,6 кв.м., розташований
за адресою: гараж АДРЕСА_3.
Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.23, 30 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
між подружжям про майно необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час його придбання.
Спільною сумісною власністю подружжя,
що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3
ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК
можуть бути будь-які види майна за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені із
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружина та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Частиною другою зазначеної
статті передбачено, що при вирішенні
спору про поділ майна суд може
відступити від засади рівності часток
подружжя за обставин, що мають істотне
Враховуючи, що спільна дитина проживає
з матір'ю, суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що
можуть бути задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись п.23,
30 Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 69, 70
ЦК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-236
ЦПК України, СУД -
Позовну заяву ОСОБА_1 -
Визнати спільною сумісною власністю
подружжя нерухоме майно: гараж АДРЕСА_3,
що складається з гаражу літ. «А»
загальною площею 28,6 кв.м.; квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 54,8 кв.м.,
житловою площею 29,7 кв.м.
В порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 54,8 кв.м., житловою
В порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя визнати за ОСОБА_2 право
власності на гараж АДРЕСА_3, що
складається з гаражу літ. «А» загальною
Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його увалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ