Справа № 215/2445/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2014 року Тернівський районний
суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді
- Камбул М.А.

при секретарі
- Чорнобривець А.В.

за участю представника відповідача ПАТ
«ЦГЗК» - Руденко І.В.

представника відповідача ТОВ
«Кривбасремонт» - Слюсар Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 3 цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кривбасремонт» про
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

09.04.2014 р. ОСОБА_3 звернувсь до суду з
позовом про відшкодування моральної
шкоди до ПАТ „Центральний ГЗК» /далі
ПАТ/, та до ТОВ «Кривбасремонт» /даті
ТОВ/, згідно якого просить стягнути
відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України,
ст.237-1 КЗпП України з ПАТ - 229 000 грн.
моральної шкоди та з ТОВ - 229 000 грн.
моральної шкоди, у зв'язку з отриманим
професійним захворюванням на
виробництві, стійкою втратою
професійної працездатності.

В обгрунтування вказує, що з 21.08.2000 року
по 01.04.2001 року він працював слюсарем з
ремонту обладнання дільниці №3 ЦРТО, з
01.04.2001 року по 01.05.2004 року механіком
дільниці №3 з ремонту обладнання
фабрики огрудкування цеху з ремонту
технологічного обладнання, з 01.05.2004
року по 23.02.2009 року механіком дільниці
№3 з ремонту обладнання збагачувальної
фабрики та фабрики огрудкування цеху з
ремонту технологічного обладнання, з
24.02.2009 року по 13.06.2013 року в ремонтному
управлінні №2 ТОВ «Кривбасремонт»
механіком дільниці №3 з ремонту
обладнання збагачувальної фабрики
огрудкування. 13.06.2013 року був
звільнений з ТОВ «Кривбасремонт» за
власним бажанням.

12 лютого 2013 року рішенням лікувально -
експертної комісії Українського
науково-дослідного інституту
промислової медицини йому встановлено
професійне захворювання з діагнозом:
хронічне обструктивне захворювання
легень першою - другою ст., емфізема
легень першої-другої ст. ЛН другого
ступеня. Нейросенсорна
приглухуватість першого ст.( з легким
зниженням слуху.)

Тривалий стаж роботи в умовах впливу
шкідливих факторів внаслідок
недосконалості робочого місця призвів
до стійкої втрати його професійної
працездатності та професійного
захворювання.

Згідно акту від 30.04.2013 р. йому
встановлено наступні захворювання :
хронічне обструктивне захворювання
легень першою - другою ст., емфізема
легень першої-другої ст. ЛН другого
ступеня. Нейросенсорна
приглухуватість першого ст.( з легким
зниженням слуху.)

Висновком МСЕК від 18.06.2013 р. йому
первинно визначена стійка втрата
професійної працездатності у розмірі 20
% безстроково.

Згідно п.17 акту розслідування
хронічного професійного захворювання
від 30.04.2013 р. причиною професійного
захворювання стало перевищення
гранично - допустимого рівня
небезпечних та шкідливих факторів
виробничого середовища та трудового
процесу.

Виходячи з характеру захворювання, він
відчуває постійний біль в грудній
клітці, не має можливості вести
активне життя, виконувати побутові
справи по дому, відчуває загальну
слабість, швидку втому, йому важко
нахилятися, повертатися, довго
рухатися, оскільки виникає задишка,
кашель з виділенням невеликої
кількості харкотиння, що порушує його
нормальні життєві зв'язки, просить
стягнути з кожного відповідача по

229 000 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився, надав заяву про підтримання
позову та розгляд справи за його
відсутності.

Представник ПАТ за довіреністю Руденко
І.В. в судовому засіданні проти позову
заперечує, оскільки відсутній факт
заподіяння їх підприємством моральної
шкоди позивачу, також розмір моральної
шкоди не відповідає нормам діючого
законодавства, тому просить відмовити
позивачу в задоволенні позову.

Представник відповідача ТОВ
«Кривбасремонт» - Слюсар Д.В. надала
письмові заперечення, які в судовому
засіданні підтримала, вказує, що позов
визнає частково, оскільки позивач
пропрацював на ТОВ лише 4 останні роки,
а загалом працював у шкідливих умовах з
1977 року. Стан здоров'я позивача
обумовлений всією його трудовою
діяльністю та віком. При
працевлаштуванні позивача на їх
підприємство, його було обстежено
лікарями та визнано придатним до
роботи за його професією. У зв'язку із
втратою працездатності позивачеві
належать виплати за рахунок фонду
соціального страхування та відповідні
права на пільгову пенсію, тому просить
позов задовольнити частково, розмірі
до 2 000 грн.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 21.08.2000 року
по 01.04.2001 року позивач працював
слюсарем з ремонту обладнання дільниці
№3 ЦРТО, ПАТ «ЦГЗК», з 01.04.2001 року по
01.05.2004 року механіком дільниці №3 з
ремонту обладнання фабрики
огрудкування цеху з ремонту
технологічного обладнання ПАТ «ЦГЗК»,
з 01.05.2004 року по 23.02.2009 року механіком
дільниці №3 з ремонту обладнання
збагачувальної фабрики та фабрики
огрудкування цеху з ремонту
технологічного обладнання ПАТ «ЦГЗК»,
з 24.02.2009 року по 13.06.2013 року в ремонтному
управлінні №2 ТОВ «Кривбасремонт»
механіком дільниці №3 з ремонту
обладнання збагачувальної фабрики
огрудкування, а.с.7-9.

Згідно акту розслідування хронічного
професійного захворювання (а.с.10-12),
позивачу ОСОБА_3 25.04.2013 р. встановлені
хронічні професійні захворювання:
хронічне обструктивне захворювання
легень першої-другої ст., пиловий
бронхіт першої-другої ст.., емфізема
легень першої-другої ст., ЛН другого ст.
Нейросенсорна приглухуватість першого
ст..(з легким зниженням слуху).

Позивачу вперше встановлена стійка
втрата професійної працездатності в
розмірі всього 20 %, з них 15 %-ХОЗЛ,
5%-тугов., згідно висновку МСЕК від 18.06.2013
р., а.с.20.

З 01.04.2001 року набрав чинності
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».
Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було
передбачено обов'язок Фонду по
відшкодуванню моральної шкоди,
заподіяної умовами виробництва,
професійним захворюванням
застрахованим та членам їх сімей.

Законами України про Державний бюджет
України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась
дія на 2006 -2007 р.р. абзацу 4 статті 1,
підпункту «є» ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28, ч.3 ст. 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», в частині
відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей.

Крім того, Законом від 28.12.2007 року № 107 з
п.3 Прикінцевих положень вказаного
Закону виключені слова, які свідчили
про відшкодування за умов, зазначених у
цьому пункті, моральної шкоди
потерпілим на виробництві і крім того з
01.01.2008 р. припинено відшкодування
моральної шкоди Фондом, незалежно від
часу настання страхового випадку.

Конституційний Суд України в абзаці 9
пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про
страхові виплати) зазначив, що
положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3
п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.02.2007 року №717,
скасовано право застрахованих
громадян, що потерпіли на виробництві
від нещасного випадку або професійного
захворювання, на відшкодування
моральної шкоди за рахунок Фонду, яке
вони мали відповідно до приписів
первинної редакції вказаного Закону.
Проте Конституційний Суд України
вважає,що саме право цих громадян на
відшкодування моральної шкоди не
порушено, оскільки ст.1167 Цивільного
кодексу України та ст.237-1 КЗпП України
їм надано право відшкодовувати
моральну шкоду за рахунок власника або
уповноваженого ним органу.

Встановлений законодавством розподіл
обов'язків щодо відшкодування
моральної шкоди потерпілим на
виробництві не суперечить вимогам ст.22
Конституції України. З огляду на
викладене, Конституційний Суд України
не вбачає підстав для визнання не
конституційними положень п.1, абзацу 3
п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що при вирішенні спору по
відшкодуванню моральної шкоди,
завданої позивачу ОСОБА_3 внаслідок
отриманого ним професійного
захворювання та втрати у зв'язку із цим
професійної працездатності, слід
застосовувати норми трудового
законодавства України, які регулюють
спірні правовідносини.

Так, згідно ст.153 КЗпП України
передбачено, що на всіх підприємствах
створюються безпечні і нешкідливі
умови праці, забезпечення яких
покладається на власника або
уповноважений ним орган. Умови праці,
безпека технологічних процесів, стан
засобів захисту, санітарно побутові
умови повинні відповідати вимогам
нормативних актів про охорону праці, на
власника покладається обов'язок
впровадження сучасних засобів безпеки,
що запобігають виникненню професійних
захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України -
власником проводиться відшкодування
моральної шкоди працівнику в разі, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Позивачу ОСОБА_3, як вказувалося раніше
згідно акту розслідування хронічного
професійного захворювання від 30.04.2013р.,
а.с.10-12, встановлено хронічні
професійні захворювання: хронічне
обструктивне захворювання легень
першої-другої ст., пиловий бронхіт
першої-другої ст., емфізема легень
першої-другої ст., ЛН другого ст.
Нейросенсорна приглухуватість першого
ст..(з легким зниженням слуху).

Виробничими факторами, що спричинили
захворювання є перевищення гранично
допустимого рівня небезпечних та
шкідливих факторів виробничого
середовища та трудового процесу. Умови
праці механіка за концентрацією
аерозолю переважно фібро генної дії у
повітрі робочої зони - кремнію діоксину
аморфного у сумці з оксидами марганцю у
вигляді аерозолю конденсації зі
вмістом кожного з них не більше 10 %
відносяться до 3 класу 2 ступеня
шкідливості, за рівнем шуму - до 3 класу 2
ступеня шкідливості (п.17 Акту
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання).

Позивач безперервно працював у
вказаних умовах протягом 39 років, з них
9 років на ПАТ «ЦГЗК», 4 роки на ТОВ
«Кривбасремонт».

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
вважає, що слід врахувати роз'яснення
п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, " Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до
якого, розмір відшкодування моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров"я
потерпілого, тяжкість отриманого
захворювання, істотність вимушених
змін у його життєвих і виробничих
стосунках, конкретних обставин по
справі, характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Таким чином суд враховує, що при
первинному огляді 18.06.2013 р. позивачу
встановлено всього 20 % втрати
професійної працездатності, коли
відповідальність за заподіяну
моральну шкоду на Фонд вже не
поширювалася, тому відповідальність
повинен нести роботодавець.

При встановленні розміру моральної
шкоди суд враховує характер
захворювання, пов'язаного з обмеженням
в пересуванні та фізичних
навантаженнях, постійних болях у
грудній клітці, фізичних і моральних
страждань позивача в зв'язку з цим, їх
тривалість і тяжкість, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили,
які підтверджуються медичними
документами а.с.10-13, 21-27, позов ОСОБА_3
слід задовольнити частково та
стягнути з ПАТ на користь позивача 16 000
грн. у відшкодування моральної шкоди,
вважаючи суму, що вимагає позивач, в 229
000 грн. завищеною.

Також з урахуванням тривалості роботи
позивача на кожному із підприємств та
наслідків, що наступили, суд вважає
необхідним стягнути з ТОВ
«Кривбасремонт» на користь позивача 1
500 грн. у відшкодування моральної шкоди,
вважаючи суму, що вимагає позивач, в 229
000 грн. завищеною.

У відповідності зі ст.79, 88 ЦПК
України при частковому задоволенні
позову, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, слід
стягнути з ПАТ та ТОВ на користь
держави судові витрати в сумі по 60,90
грн. з кожного відповідача.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,
керуючись ст.ст.10,27,31,60, 79,84,88, 209 ч.3, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути
з Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» на користь ОСОБА_3 - 16 000
/шістнадцять тисяч/ грн. моральної
шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кривбасремонт» на
користь ОСОБА_3 - 1 500 /одна тисяча
п'ятсот / грн. моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» та з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кривбасремонт»
судовий збір в сумі по 60,90 грн. на
користь держави, з кожного.

В іншій частині позову-відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: