Справа № 366/674/14 Головуючий у І
інстанції Тетервак Н.А.Провадження №
22-ц/780/4011/14 Доповідач у 2 інстанції
КасьяненкоКатегорія 1
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Антоненко В.І.,

При секретарі: Микитенко Д.А.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Іванківського
районного суду Київської області від
21 травня 2014 року у справі за позовом
ТОВ "Біогазенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійсненні
користування та розпорядження власним
майном, -

встановила:

У березні 2014 року ТОВ
«Біогазенерго» звернулося до суду з
позовом, у якому просило зобов'язати
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні і розпорядженні
нерухомим майном, шляхом заборони без
дозволу ТОВ «Біогазенерго» проходити
та будь-яким іншим чином проникати на
територію нерухомого майна, окрім як з
підстав і в порядку передбачених
законом , стягнути з відповідачів
судовий збір.

Свої вимоги мотивував тим, що він є
власником нерухомого майна, а саме:
теплової електростанції потужністю 18
МВт з використанням біопалива на
території смт. Іванків Київської
області, масив Кільцева дорога, вул.
Розважівська, 192, що підтверджується
свідоцтвом про право власності
індексний номер 12820838 від 14.11.2013 року та 9
земельних ділянок, цільове призначення
яких - розміщення,будівництва,
експлуатації та обслуговування
будівель і споруд об'єктів
енергогенеруючих підприємств, установ
і організацій, під зазначеним
нерухомим майном:

- земельної ділянки площею 1,0 га,
кадастровий номер :01:029:0012,

- земельної ділянки площею 1,0 га,
кадастровий номер :01:029:0011,

- земельної ділянки площею 1,0 га,
кадастровий номер :01:028:0005,

- земельної ділянки площею 1,0 га,
кадастровий номер :01:028:0008,

- земельної ділянки площею 1,0 га,
кадастровий номер :01:028:0004,

- земельної ділянки площею 0,5 га,
кадастровий номер :01:027:0019,

- земельної ділянки площею 0,5 га,
кадастровий номер :01:027:0022,

- земельної ділянки площею 0,5 га,
кадастровий номер :01:027:0021,

- земельної ділянки площею 0,5 га,
кадастровий номер :01:027:0020.

Проте 10.03.2014 року відповідачі та інші
невстановлені особи фактично захопили
електростанцію та зазначені земельні
ділянки, чим ТОВ «Біогазенерго» були
створені перешкоди у здійсненні ними
права користування та розпорядження
своїм майном.

Заявлені вимоги підтримав у повному
обсязі та просив задовольнити.

Рішенням Іванківського районного суду
Київської області від 21 травня 2014 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1
та ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні і розпорядженні
нерухомим майном ТОВ «Біогазенерго»,
а саме теплової електростанції
потужністю 18 МВт з використанням
біопалива на території смт. Іванків,
масив Кільцева дорога, вул.
Розважівська, 192 Київської області,
шляхом заборони ним їм без дозволу ТОВ
«Біогазенерго», проходити та будь-яким
іншим чином проникати на територію
нерухомого майна, що розташоване в смт.
Іванків, вул. Розважівська, 192 масив
Кільцева дорога.

Стягнуто з відповідачів судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2
просять скасувати рішення суду, та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи та порушенням
судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що усунення
перешкод у користуванні і
розпорядженні нерухомим майном, шляхом
заборони без дозволу ТОВ
«Біогазенерго» проходити та будь-яким
іншим чином проникати на територію
нерухомого майна, окрім як з підстав і в
порядку передбаченому законом, є
виваженим, так як поведінка
відповідачів щодо ТЕС паралізує
діяльність стратегічного об'єкту,
створює загрозу не лише власності
позивача, але навколишньому середовищу
та громадянам. Таке обмеження прав
відповідачів не є порушенням їх
конституційних прав, оскільки
відповідачі не працюють на території
ТЕС, і їх перебування на території
чужого володіння не є необхідністю чи
їх правом.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з таких підстав.

По справі встановлено, що ТОВ
«Біогазенерго» є власником 9 земельних
ділянок на яких розташована теплова
електростанція потужністю 18 МВт. В
березні 2014 року на території теплової
електростанції відбулося зібрання
територіальної громади, яка вимагала
припинення діяльності теплової
електростанції, як такої що може
заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу. Внаслідок чого
представники ТОВ «Біогазенерго» були
позбавлені можливості користуватися
та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Виходячи з положень ст. 11 ч. 1 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі».

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК
України). Способами захисту цивільних
прав та інтересів, зокрема, можуть бути
припинення дії, яка порушує право,
відновлення становища, яке існувало до
порушення (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вена посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У випадку, якщо власник пред'являє
позов про усунення перешкод у
розпорядженні та користуванні майном
достатньо встановити факт об'єктивно
існуючих перешкод у здійсненні ним
своїх правомочностей.

З матеріалів справи вбачається, що
жодного належного допустимого доказу
про те, що є дійсна загроза створення
перешкод у здійсненні користування та
розпорядження майном ТОВ
«Біогазенерго» у майбутньому,
позивачем не надано.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, оскільки відсутні
правові підстави для його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 309, 316, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду
Київської області від 21 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ТОВ «
Біогазенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійснені
користування та розпорядження власним
майном відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :