Провадження № 2/755/4535/14
УХВАЛА

"23" червня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, про визнання правочину удаваним,
визнання права власності на автомобіль
та зняття арешту з автомобіля, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Відділ
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, про визнання
правочину удаваним, визнання права
власності на автомобіль та зняття
арешту з автомобіля.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог частини 2, 4 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява, серед іншого,
повинна містити: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; перелік документів, що
подаються до заяви. Позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
Під підставами позову, як вказує
Верховний суд України, слід розуміти
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги. Виклад обставин
підстави та кож необхідний для
визначення тотожності позову, захисту
відповідача від позову, зміни позову
позивачем і, найголовніше, - для
визначення предмета доказування по
даній справі.

Як убачається з матеріалів позовної
заяви, позивачем на підтвердження
викладених у змісті позовної заяви
обставин не долучено доказів
находження під забороною відчуження
спірного рухомого майна на підставі
постанови державного виконавця (витяг
з Єдиного державного реєстру заборони
на відчуження, копія постанови
державного виконавця тощо).

Крім того, зміст позовної заяви не
містить посилання на норми діючого
законодавства України, якими
передбачено визнання нотаріально
посвідчених Довіреностей - удаваним
правочином, та зміст позовної заяви не
містить посилання на норми діючого
законодавства України, якими надано
довіреності статус правочину, та,
відповідно, за якими наявні підстави
для застосування законодавства, якими
передбачена недійсність довіреностей,
як правочинів, в тому числі за ознаками
удаваного правочину, тобто підлягає до
уточнення предмет спору.

Крім того, позивачем не наведено
посилання на норми діючого
законодавства України, якими
передбачено визнання укладеним
договору купівлі-продажу рухомого
майна, вказуючи на письмову розписку
відповідача, та ураховуючи, що такий
вид договорів підлягає обов'язковій
державній реєстрації, за наявності
якої набувається за особою право
власності на придбане рухоме майно, що
є обов'язковою умовою за нормами
законодавства, яким урегульовано дане
коло спірних правовідносин.

Крім того, зміст позовної заяви не
містить викладення обставин щодо
порушення прав та законних інтересів з
боку відповідачки ОСОБА_3, тобто
позивачем не зазначено, які його права
та законні інтереси порушено
зазначеною особо, що є підставою
залучення ОСОБА_3 в якості сторони по
справі, в розрізі даного спору.

Разом з тим, позивачем не надано суду
доказів звернення до відповідача
ОСОБА_2 з вимогою про укладення
договору купівлі-продажу спірного
рухомого майна, та доказів відмови
відповідача у задоволенні такої
вимоги, тобто позивачем не надано
доказів врегулювання спору у
позасудовому порядку, та матеріали
позовної заяви не містять жодного
доказу на підтвердження оспорення
та/або невизнання відповідачами за
позивачем права власності на спірний
автомобіль.

Відповідно до ст. 80 Цивільного
процесуального кодексу України ціна
позову визначається - у позовах про
право власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна; у позовах, які
складаються з кількох самостійних
вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Разом з тим, зміст позовної заяви не
містить належного обґрунтування
вказаної позивачем ціни позову, тобто
позовна заява та додатки до неї не
містять доказів на підтвердження
наведеної позивачем ціни позову, яка
складає загальну вартість спірного
автомобіля, яка має становити дійсну
вартість спірного рухомого майна
станом на день звернення з даним
позовом до суду, а саме висновку
відповідного експертного дослідження
рухомого майна, право власності на яке
підлягає оспоренню згідно предмету
спору, та позивачем не надано доказів
на підтвердження наявності складнощів
в отриманні таких документів.

Згідно частини п'ятої ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного,
звертаючись з позовом до суду,
позивачем не додано доказів, які мають
свідчити про те, що ним в повній мірі
сплачено судовий збір, ураховуючи його
звернення до суду з вимогами майнового
та немайнового характеру, а також
ураховуючи відсутність встановлення
ціни позову, що має майновий характер.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
змінами та доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, розмір мінімальної
заробітної плати станом на 22.01.2014 року
складає 1 218,00 грн. Таким чином,
ураховуючи положення ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
а також встановивши ціну позову,
підтверджену належними доказами,
позивачем підлягає до сплати судовий
збір, сума якого має становити: за
вимогу нематеріального характеру - 243,60
грн. та за вимоги матеріального
характеру - 1 відсоток ціни позову, але
не менше 243,60 грн. та не більше 3 654,00 грн.

За нормами ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст.119 - 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в
а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, про визнання правочину удаваним,
визнання права власності на автомобіль
та зняття арешту з автомобіля залишити
без руху, про що повідомити позивачу та
надати йому строк для усунення
вказаних недоліків до « 01» липня 2014
року, однак який не може перевищувати
двох днів з моменту отримання копії
ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я