Справа № 464/5832/13
Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/4087/14
Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.,

з участю: представника ПАТ
«Слобожанська будівельна кераміка» -
Смирнова І.Ю., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника за довіреністю ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 25 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Слобожанська будівельна кераміка»
про поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку, три проценти річних за
прострочення виплати заробітної плати,
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що він працював у відповідача з 01
липня 2011 року на посаді національного
менеджера з продажу.

Згідно наказу №104-ОС від 23.12.2011 року був
звільнений з роботи з 02 грудня 2011 року
на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, за
прогул без поважних причин.

Своє звільнення з роботи позивач
вважав незаконним, так як 02 грудня 2011
року, він, у відповідності з
розпорядженням свого безпосереднього
керівника, директора з продажу та
маркетингу Гуменюка М.А., приймав
участь у роботі 17-го з»їзду
Національної спілки архітекторів
України, що не може розглядатися як
прогул.

З урахуванням уточнених вимог від 25
квітня 2014 року позивач просив:

поновити його на роботі національним
менеджером з продажу у ПАТ з іноземними
інвестиціями «Слобожанська Будівельна
Кераміка» м. Київ;

стягнути з ПАТ з іноземними
інвестиціями «Слобожанська Будівельна
Кераміка» на його користь невиплачену
заробітну плату та компенсацію за
невикористану відпусту з урахуванням
індексу інфляції у загальній сумі 44 665
гривень, три проценти річних за
прострочення виплати заробітної плати,
виплати компенсації за невикористану
відпустку в сумі 3100 гривень, та 10 000
гривень моральної шкоди (т.1 а.с.2-3, 79, т.2
а.с.40-41).

Оскаржуваним рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 25 квітня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Слобожанська будівельна кераміка»
про поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку, три проценти річних за
прострочення виплати заробітної плати,
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
позивача - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилається на те,
що суд першої інстанції безпідставно
взяв до уваги довідку ПАТ СБК №480 від
16.07.2012 року, у якій зазначено про повний
розрахунок відповідача перед ним по
заробітній платі та компенсації за
невикористану відпустку на момент
звільнення.

В той же час, судом не взято до уваги та
жодним чином не оцінено того факту, що
його реальна заробітна плата на
підприємстві складала значно більше,
зокрема 19 577 гривень, що визнано
представником відповідача в судовому
засіданні та підтверджено витягом із
його банківського карткового рахунку.

На думку апелянта, відповідач не
доплатив йому заробітну плату та
компенсацію за невикористану
відпустку в загальній сумі 43 155 грн. 48
коп.

Просить рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 25 квітня 2014 року
змінити в частині відмови у
задоволенні його вимог до відповідача
щодо стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
невикористану відпустку, 3% річних за
прострочення виплати заробітної плати
та стягнути з відповідача на його
користь:

заробітну плату та компенсацію за
невикористану відпустку з урахуванням
індексу інфляції у сумі 44 655 гривень., а
також 3% річних за прострочення виплати
заробітної плати та виплати
компенсації за невикористану
відпустку в сумі 3 100 гривень.

В судове засідання ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 не з»явилися, хоча
належним чином повідомлявся про час і
місце розгляду справи.

03 липня 2014 року представник позивача
ОСОБА_4 подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв»язку
із перебуванням його за кордоном, яке
колегією суддів було відхилено як
необґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача - Смирнової
І.Ю. на заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи
установлено, що згідно наказу №53-ос від
01.07.2011 року ОСОБА_3 був прийнятий з
01.07.2011 року на постійну роботу на посаду
національного менеджера з продажу
відділу регіонального продажу
департаменту продажу в Приватне
акціонерне товариство «Слобожанська
будівельна кераміка».

Наказом № 104-ОС від 23 грудня 2011 року
позивача звільнено з роботи 02.12.2011 року
за прогул без поважних причин (02.12.2011
року був відсутній на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) за
п.4 ст. 40 КЗпП України (а.с.32).

Рішеннями Сихівського районного суду
Львівської області залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 04 лютого 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Слобожанська будівельна кераміка»
про поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі за
час вимушеного прогулу відмовлено.

Переглядаючи рішення першої й
апеляційної інстанції в касаційному
порядку Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в ухвалі від 03
червня 2013 року вказав на необхідність
перевірки доводів позивача про
поважність причин його відсутності на
роботі 02 грудня 2011 року, який
роботодавцем визнано прогулом,
оскільки в цей день він приймав участь
у роботі 17 -го з'їзду Національної
спілки архітекторів України з 8:30 год.
до 19:30 год. Окрім позивача, участь у
роботі з'їзду приймали регіональний
менеджер ОСОБА_6 та маркетолог ОСОБА_7

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно відмовив у задоволенні
клопотання про виклик та допит свідка
ОСОБА_7

Відмовляючи повторно у задоволені
позову ОСОБА_3 про поновлення на роботі
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що останній дійсно 02 грудня 2011
року приймав участь у роботі 17-го з'їзду
Національної спілки архітекторів
України.

У цей день, з 14:00 год. позивач був
відсутній на з'їзді, в той же час, його
не було виявлено на роботі у період з
14:00 год. до 18:00 год.

Відсутність відповідача на роботі
більше трьох годин засвідчена табелем
обліку робочого часу за 02 грудня 2011
року, що є підставою для звільнення з
роботи за п.4 ст.40 КЗпП України.

З таким висновком суду апелянт
погодився, оскільки не оскаржував
рішення суду першої інстанції від
25.04.2014 року в частині відмови у позові
щодо поновлення його на роботі та
стягнення моральної шкоди .

Відмовляючи в задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_3 (стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсація за невикористану
відпустку з урахуванням індексу
інфляції, 3% річних за прострочення
виплати заробітної плати та виплати
компенсації за невикористану
відпустку), суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не надав суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки такі вмотивовані,
обгрунтовані, підтверджені наявними у
матеріалах справи доказами і
відповідають нормам права.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Встановлено, що згідно довідки № 480 від
16.07.2012р., ПАТ «Слобожанська будівельна
кераміка» на час звільнення ОСОБА_3 з
роботи провела з ним повний розрахунок
за відпрацьований час, та виплатила
компенсацію за невикористану
відпустку 9 календарних днів (а.с.85).

Відповідно до положень ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59,
60 ЦПК України кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Розгляд
цивільних справ здійснюється не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін самостійно, на
власний розсуд розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору й
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
наявності заборгованості з виплати
заробітної плати та компенсації за
невикористану відпустку в розмірі 43
155,48 грн.

Посилання позивача на наказ № 52/1-ОС від
30.06.2011 року (т.2 а.с.44), яким визначено
розмір місячного фонду оплати праці в
розмірі 19 577,00 грн. не заслуговує на
увагу, оскільки наказом № 52/2-ОС від
01.07.2011р. «Про внесення змін до наказу №
52/1 від 30.06.2011р.» визначено максимальний
місячний фонд (постійну частину та
бонус) для розрахунку заробітної плати
національного менеджера із збуту, а не
розмір посадового окладу ОСОБА_3

Крім того, згідно з листом - пропозицією
роботи від 08.06.2011 року, підписаного
сторонами, заробітну плату позивача в
період випробувального терміну
встановлено в розмірі 12 000,00 грн. на
місяць, що виплачується в гривнях після
сплати податків та 4 000,00 грн.
компенсації затрат на проживання;
після закінчення випробувального
терміну - в розмірі 16 000,00 грн. на місяць,
що виплачується в гривнях після сплати
податків та 4 000,00 грн. компенсації
затрат на проживання.

Законність нарахування заробітної
плати позивача була предметом
перевірки Територіальної інспекції
праці у м. Києві.

Перевіркою встановлено, що відповідно
до наказу №52/2-ос від 01.07.2011 року ОСОБА_3
був встановлений посадовий оклад 14 757,65
гривень та максимальний місячний фонд
заробітної плати 14 757,65 гривень.
Відповідно до особових розрахункових
листків ОСОБА_3 заробітна плата за
липень-вересень 2011 року нараховувалась
та виплачувалась з розрахунку
посадового окладу 14 757,65 гривень та
додаткової компенсації оплати на
проживання в сумі 4000 гривень, заробітна
плата за жовтень-грудень 2011 року
нараховувалась та виплачувалась з
розрахунку посадового окладу 14757,65
гривень без оплати на проживання, що
узгоджується із даними довідки №480 від
16.07.2012 року про заробітну плату ОСОБА_3
за період з липня по грудень 2011 року.

Тому безпідставним є доводи
апеляційної скарги представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про реальну заробітну
плату його довірителя на підприємстві
в сумі 19577 гривень.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримано
процедуру розгляду справи, встановлену
ЦПК України, ухвалено справедливе
рішення, тому підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст. 313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника за
довіреністю ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 25 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.