У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання недійсним патенту;
за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Державної
служби інтелектуальної власності
України про визнання недійсним та
скасування рішення Державного
департаменту інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки
України про реєстрацію авторського
права на твір та про визнання
недійсним, скасування свідоцтва про
реєстрацію авторського права на твір
та стягнення судових витрат, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_9 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від

14 листопада 2013 року, додаткове рішення
Приморського районного суду

м. Одеси від 14 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 2 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому
просив визнати недійсним патент №
НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_2»
від 10 серпня 2007 року, виданий на ім'я
ОСОБА_5

В обґрунтування позову зазначав, що 9
вересня 2005 року Державним
департаментом інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки
України йому, як одному із співавторів
твору ІНФОРМАЦІЯ_1, було видано
свідоцтво про реєстрацію авторського
права № НОМЕР_2. У 2012 році йому стало
відомо про існування деклараційного
патенту № НОМЕР_1 на корисну модель
«ІНФОРМАЦІЯ_2» від 10 серпня 2007 року,
виданого на ім'я ОСОБА_5 Вважав, що
згідно змісту опису цієї корисної
моделі, вона за описом та способом
розміщення співпадає з твором
ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що
свідоцтво про право на твір було видано
раніше за деклараційний патент, і
останній не відповідає умові
патентопридатності «новизна», було
порушено його права, а тому він
звернувся до суду за захистом.

У квітні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом, у якому
просив визнати недійсним та скасувати
рішення про реєстрацію авторського
права на твір за заявкою від 11 липня 2005
року та свідоцтва про реєстрацію
авторського права на твір № НОМЕР_2 від
9 вересня 2005 року.

В обґрунтування позову зазначав, що
матеріали заявки на реєстрацію
авторського права на твір не
відповідають законодавству та
нормативним документам, що регулюють
правовідносини в сфері
інтелектуальної власності, авторських
та суміжних прав, посилався на
порушення авторами твору ІНФОРМАЦІЯ_1
авторських прав інших осіб через те, що
вказаний твір містить рекламні
зображення сторонніх осіб та
фотографію відомого артиста.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 листопада 2013 року,
додатковим рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 14 листопада
2013 року, залишеними без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
2 квітня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано недійсним патент №
НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_2»
від 10 серпня 2007 року, виданий на ім'я
ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_9, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити, а його зустрічний
позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами

ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що

ОСОБА_5 порушено авторське право ОСОБА_4
при поданні відповідної заявки на
отримання патенту № НОМЕР_1, так як
відповідно до

ст. 8 ЗУ «Про авторські та суміжні
права» правова охорона поширюється на
форму вираження товару. У зв'язку із
повним співпадінням ознак корисної
моделі за патентом № НОМЕР_1 від 10
серпня 2007 року з ознаками способу
рекламування відповідно до свідоцтва
про авторське право на твір
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також через його
невідповідність умові
патентоздатності «новизна», що було
встановлено висновком експерта у сфері
інтелектуальної власності № 186/12 від 20
грудня 2012 року, судами обґрунтовано
задоволено позов ОСОБА_4, а у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5
відмовлено, керуючись при цьому
нормами ст. ст. 433, 442, 459, 460 ЦК України.

Крім того, доводи касаційної скарги
фактично стосуються переоцінки
доказів, що знаходиться поза межами
повноважень суду касаційної інстанції,
а доводи про порушення норм
процесуального права не впливають на
правильне вирішення справи.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 14 листопада

2013 року, додаткове рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від

14 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від

2 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник