Справа № 301/1814/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд
Закарпатської області

В особі головуючого судді - Марковича
І.І.

при секретарі - Чеботарьовій Г.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Іршава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
відділ реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Іршавського РУЮ про визнання права
власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду 14.07.2014 року з
даним позовом посилаючись на те, що
вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, із 08 травня 1976 року. За
період із 1977 року по 1982 рік за спільні
кошти та спільною працею вона з
чоловіком побудували житловий будинок
із надвірними спорудами АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік помер, і після
його смерті залишилася спадщина у
їхній спільній із чоловіком власності,
до складу якої входить безпосередньо
житловий будинок АДРЕСА_1 та надвірні
споруди біля нього: ворота, огорожа та
вимощення, загальною вартістю 109 208
гривень. Заповіту на випадок своєї
смерті чоловік не залишив. До кола
спадкоємців за законом, крім позивачки
самої, належать троє спільних дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а також ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Належну після смерті чоловіка спадщину
позивачка прийняла, оскільки на момент
смерті чоловіка була і зареєстрована в
спадковому будинку, і проживала в
ньому.

Незважаючи на вказані обставини,
оформити право власності на ціле
домоволодіння як право на її половину у
спільній сумісній власності, і як
право на успадкування належної
чоловікові половини після його смерті,
інакше, ніж у судовому порядку, не має
змоги, оскільки будинок при життю
чоловіка не був зареєстрований у
визначеному порядку.

Саме із-за цього 05.06.2014 року приватним
нотаріусом Іршавського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 позивачці
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті
чоловіка, в зв'язку з чим просить
визнати за нею право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала з мотивів, що
викладені в позовній заяві, просить
позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просить визнати за позивачкою право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 для
участі в розгляді справи не з'явилися,
подали суду заяву, в якій просять
справу розглянути без їх участі,
позовні вимоги визнають, проти
задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи - відділу
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Іршавського РУЮ в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов слід задоволити з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено:
позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 08 травня 1976
року, що підтверджує копією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1. За період
із 1977 року по 1982 рік за спільні кошти та
спільною працею вона з чоловіком
побудували житловий будинок із
надвірними спорудами АДРЕСА_1, що
стверджується архівною копією наказу
по радгоспу «За нове життя» № 44 від
20.03.1977 року, згідно якого ОСОБА_6
виділено земельну ділянку в кількості
0,07 га по АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального житлового будинку;
архівним витягом із рішення
Білківської сільської ради № 21 від 30
березня 1977 року, яким було затверджено
наказ адміністрації радгоспу « За нове
життя» № 44 від 20.03.1977 року про виділення
земельних ділянок для будівництва
індивідуальних жилих будинків
громадянам, в т.ч. ОСОБА_6 по АДРЕСА_1;
архівним витягом із рішення виконкому
Іршавської районної ради народних
депутатів № 108 від 08 квітня 1977 року,
згідно якого було дозволено
будівництво одноповерхового
індивідуального житлового будинку
ОСОБА_6 по АДРЕСА_1; копією проекту
планування та забудови АДРЕСА_1 і
знаходиться ділянка, на якій збудовано
наш житловий будинок АДРЕСА_1; довідкою
із Білківської сільської ради про те,
що будинок АДРЕСА_1 був збудований в 1982
році і його власником по
погосподарській книзі значився ОСОБА_6;
довідкою із Білківської сільської ради
про те, що АДРЕСА_1 була перейменована
на АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік позивачки
помер, що підтверджує копією свідоцтва
про його смерть серії НОМЕР_2, і після
його смерті залишилася спадщина у
їхній спільній із чоловіком власності,
до складу якої входить безпосередньо
житловий будинок АДРЕСА_1 та надвірні
споруди біля нього: ворота, огорожа та
вимощення, загальною вартістю 109 208
гривень. Вказане підтверджується
копією технічного паспорту на житловий
будинок. Заповіту на випадок своєї
смерті чоловік не залишив. До кола
спадкоємців за законом, крім позивачки
самої, належать троє спільних дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а також ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Ніхто із дітей не
претендує на свою частку в спадщині
батька. Вони не заперечують проти
визнання за нею права власності на весь
будинок і подали до суду заяву з
вказаного приводу.

Належну після смерті чоловіка
спадщину позивачка прийняла, оскільки
на момент смерті чоловіка була і
зареєстрована в спадковому будинку, і
проживала в ньому. Вказане
підтверджується довідкою із
Білківської сільської ради від 10.06.2014
року.

Будинок при життю чоловіка не був
зареєстрований у визначеному порядку.

05.06.2014 року приватним нотаріусом
Іршавського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті
чоловіка.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом
захисту цивільних прав та інтересів є
визнання прав.

Згідно ст. 1216 ЦК України , спадкуванням
є перехід прав та обов»язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб (
спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщиним є день смерті
особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та
сім»ю України /1969 року/, що був чинним на
момент виникнення правовідносин, між
мною та моїм чоловіком щодо права
власності на житловий будинок, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
Кодексу України /2003 р./, що набрав
чинності 1.01.2004 року, даний цивільний
кодекс застосовується до цивільних
правовідносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним Кодексом України,
положення цього кодексу
застосовуються до тих прав та
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.1261 Цивільного Кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ч. З ЦК України
спадкоємець, що постійно проживав зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом встановленого
статтею 1270 цього Кодексу - шести
місяців,- він не заявив про відмову від
неї.

Згідно з вимогами листа Міністерства
юстиції України «Щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна» від 21.02.2005
року № 19-32/319 - у разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності якого не була
проведена, і правовстановлюючий
документ відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця ) повинно вирішуватися в
судовому порядку.

Отже, що до смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1 як
його дружина, була власником половини
вказаного домоволодіння, оскільки таке
було набуте і збудоване в період
перебування у шлюбі, а після смерті
чоловіка позивачка успадкувала і його
половину як його дружина - спадкоємець
першої черги за законом, що проживала і
проживає у спадковому будинку, тобто у
визначений законом строк та порядок
прийняла спадщину і не відмовилася від
неї.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України,
ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України,
ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України
/1969 року/, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається із житлового будинку,
воріт, огорожі та вимощення, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області через
Іршавський районний суд. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
І. І. Маркович