Справа № 135/933/14-ц
Провадження у справі № 2-о/135/34/14
У Х В А Л А

іменем України

22.07.2014 Ладижинський міський
суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Масняк О.О.,

прокурора Швеця А.І.,

представника установи виконання
покарань Світлоокої Т.В.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ладижині Вінницької
області у режимі відеоконференції
клопотання засудженого ОСОБА_2 про
застосування Закону України «Про
амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду з
клопотання про застосування Закону
України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2
клопотання підтримав, просив його
задовольнити, посилаючи на те, що від у
зв'язку із станом здоров'я підлягає
звільненню від відбування покарання.

Представник установи виконання
покарань та прокурор в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення клопотання засудженого,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 не
підпадає згідно ст. 4 п. "в" Закону
України "Про застосування амністії в
Україні" до застосування до нього
амністії.

Заслухавши пояснення засудженого,
думку представника установи виконання
покарань, прокурора, дослідивши
матеріали клопотання та вивчивши
матеріали особової справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відбуває
покарання за вироком апеляційного суду
Миколаївської області від 23 квітня 2014
року за ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, 70 КК України
до 9 років позбавлення волі з
конфіскацією 1/3 частини майна, яке є
його власністю.

Строк відбування покарання рахується з
28 червня 2013 року по 28 червня 2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
застосування амністії в Україні»
амністія є повне або часткове
звільнення від відбування покарання
осіб, визнаних винними у вчиненні
злочину, або кримінальні справи
стосовно яких розглянуті судами, але
вироки стосовно цих осіб не набрали
законної сили. Амністія оголошується
законом про амністію, який приймається
відповідно до положень Конституції
України, Кримінального кодексу України
та цього Закону.

Питання про застосування амністії суд
вирішує за ініціативою прокурора,
органу або установи виконання
покарань, а також за ініціативою
обвинуваченого (підсудного) чи
засудженого, їх захисників чи законних
представників, відповідно до ст. 9
Закону України «Про амністію у 2014
році».

Статтею 6 Закону України «Про амністію
у 2014 році» передбачено скорочення
наполовину невідбуту частину
покарання засудженим, що відбувають
покарання у виді позбавлення волі на
певний строк, та інші покарання, не
пов'язані з позбавленням волі, які не
підлягають звільненню від відбування
покарання на підставі статей 15 цього
Закону. Іншими словами, дія цією статті
розповсюджується на засуджених за
вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в
тому числі й тяжких та особливо тяжких
(за винятком обмежень, визначених у ст. 8
даного закону та у ст. 4 Закону України
«Про застосування амністії в Україні»).

Амністія не може бути застосована до
осіб, які мають дві і більше судимості
за вчинення умисних тяжких та/або
особливо тяжких злочинів, крім
випадків індивідуальної амністії (п.
«в» ст. 4 Закону України «Про
застосування амністії в Україні»).

Як вбачається з матеріалів особової
справи, довідки про судимість,
засуджений ОСОБА_2 неодноразово
притягувався до кримінальної
відповідальності за вчинення тяжких
злочинів, а саме: вироком Южненського
міського суду Одеської області за ч. 1, 2
ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільненого від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки.

Вироком Южненського міського суду
Одеської області від 08 червня 2011 року
за ч. 1 ст. 199 КК України до 6 років
позбавлення волі ( ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
29 серпня 2011 року з застосуванням ст. 69
КК України до 2 років позбавлення волі).

З досліджених вироків слідує, що ОСОБА_2
має дві не зняті та непогашені
судимості за тяжкі злочини, та
відбуває покарання за тяжкий умисний
злочин, а тому відповідно до п. «в» ст. 4
Закону України «Про застосування
амністії в Україні», амністія не може
бути застосована до нього.

Рішення про застосування чи
незастосування амністії приймається
судом стосовно кожної особи
індивідуально після ретельної
перевірки матеріалів особової справи
та відомостей про поведінку
засудженого за час відбування
покарання, що передбачено нормами ст. 3
Закону України «Про застосування
амністії в Україні».

Вислухавши засудженого, який наполягав
на задоволенні клопотання, думку
прокурора та представника установи
виконання покарань, які заперечував
проти застосування до засудженого
Закону України «Про амністію у 2014
році», мотивуючи тим, що підстави для
застосування амністії відсутні,
дослідивши матеріали особової справи,
суд вважає, що клопотання не підлягає
задоволенню, оскільки є обмеження щодо
застосування амністії відносно
засудженого, які визначені Законом
України «Про амністію у 2014 році» та
Законом України «Про застосування
амністії в Україні».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 9 Закону
України «Про амністію у 2014 році» від 08
квітня 2014 року, ст. 1, п «в» ст. 4
Закону України «Про застосування
амністії в Україні» , ст.ст. 537, 539 КПК
України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_2 про застосування Закону України
«Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подачі апеляції через Ладижинський
міський суд до апеляційного суду
Вінницької області протягом семи днів
з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя: