Справа №591/4803/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шелєхова Г. В.Номер
провадження 22-ц/788/1419/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 55
УХВАЛА

31 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами Відкритого акціонерного
товариства «Сумський хлібокомбінат»

на ухвалу Зарічного районного суду м.
Суми від 10 липня 2014 року про відкриття
провадження

та на ухвалу Зарічного районного суду
м. Суми від 10 липня 2014 року за заявою про
забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
«Сумський хлібокомбінат»

про стягнення заборгованості по
заробітній платі та компенсації втрати
частини заробітку у зв'язку з
порушенням строків виплати заробітної
плати,

в с т а н
о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 10 липня 2014 року відкрите
провадження у даній справі та
призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 10 липня 2014 року заява
Відкритого акціонерного товариства
«Сумський хлібокомбінат» (далі - ВАТ
«Сумський хлібокомбінат») про
забезпечення позову задоволена
частково.

Накладено арешт на майно та грошові
кошти, що належать ВАТ «Сумський
хлібокомбінат», місце знаходження
юридичної особи: 49000, Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, Жовтневий
район, вул. Шевченка, буд. 10, кім. 310А,
ідентифікаційний код - 00374522, в розмірі
ціни позову у сумі 328 561 грн. 02 коп.

В апеляційній скарзі на ухвалу про
відкриття провадження, в частині
підсудності справи місцевому суду, ВАТ
«Сумський хлібокомбінат», посилаючись
на порушення вимог процесуального
закону, просить її скасувати, а справу
направити на новий розгляд. При цьому
вказує, що місцезнаходженням
відповідача є Жовтневий район м.
Дніпропетровська, тому суд мав
відповідно до вимог ст.115 ЦПК України
позов ОСОБА_3 повернути для подання до
належного суду.

В апеляційній скарзі на ухвалу, якою
суд забезпечив позов, ВАТ «Сумський
хлібокомбінат», посилаючись на
незаконність ухвали, просить її
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Вказує, що позивач звернувся до суду з
вимогами, які підлягають розгляду в
порядку наказного провадження. ОСОБА_3
не довів суду обставин, за яких є
можливим утруднення чи неможливість
виконання рішення суду, а суд в
оскаржуваній ухвалі не обґрунтував та
не вказав достатніх для забезпечення
позову підстав. Крім того, суд
застосував обидва взаємовиключних
способи забезпечення позову, наклавши
арешт як на майно, так і кошти
товариства. До того ж, обраний вид
забезпечення позову не є співмірним
заявленим позовним вимогам, а саме
накладення арешту негативно вплине на
господарську діяльність товариства.

Заслухавши пояснення представника
відповідача ВАТ «Сумський
хлібокомбінат» - Чуб К.В., яка
підтримала доводи апеляційних скарг,
представників позивача ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які заперечили проти їх
задоволення, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Позови, що виникають з трудових
правовідносин, можуть пред'являтися
також за місцем проживання позивача (ч.1
ст.110 ЦПК України).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що
спір між сторонами виник з приводу
нарахування та виплати заборгованості
із заробітної плати, тобто спірні
правовідносини є трудовими.

З матеріалів справи також вбачається,
що місце проживання позивача ОСОБА_3 з
10.11.2009 року зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.15). Апелянтом не надано
жодних доказів на спростування
вказаного місця реєстрації, як і не
надано суду доказів іншого місця
реєстрації позивача, зокрема за місцем
знаходження відповідача.

Таким чином, позивач, скориставшись
передбаченим ч.1 ст.110 ЦПК України
правом вибору альтернативної
підсудності справи місцевому суду,
звернувся до Зарічного районного суду
м. Суми, який компетентний розглядати
дану справу.

З цих підстав доводи заявника
апеляційної скарги не ґрунтуються на
нормах процесуального права, тому
ухвала суду про відкриття провадження
у справі, в частині визначення її
підсудності, відповідає вимогам ЦПК
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
вжиття заходів забезпечення позову з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову передбачені
ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року №9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом позовних вимог ОСОБА_3 є
невиплачена йому заробітна плата та
компенсація втрати частини заробітку у
зв'язку з невиплатою заробітної плати,
тобто вимоги позивача є майновими.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
доводи ОСОБА_3 про стан ВАТ «Сумський
хлібокомбінат» після процедури
банкрутства та можливі у зв'язку з цим
ризики невиконання рішення суду.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду у цій справі та
обґрунтовано обрав вид забезпечення
позову передбачений п.1 ч.1 ст.152 ЦПК
України у виді накладення арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Погоджується колегія суддів і з
висновком суду першої інстанції про
часткове задоволення заяви ОСОБА_3,
зокрема про накладення арешту на майно
та кошти товариства у межах суми
заборгованості по заробітній платі.

Доводи апеляційної скарги про не
співмірність обраного способу
забезпечення позову заявленим
позовним вимогам є безпідставними,
оскільки, враховуючи зміст позовних
вимог, вказаний спосіб забезпечення
позову, з усіх передбачених
процесуальним законом, виключає
можливість застосування інших видів
забезпечення позову. Відповідачем не
наведено іншого можливого способу
забезпечення позову, як і не
спростовано мотивів обраного виду.

Не ґрунтуються на нормах
процесуального закону і висновки
скаржника про обрання судом
взаємовиключних способів забезпечення
позову, як накладення арешту на майно,
так і на кошти товариства, оскільки
процесуальний закон не виключає
застосування цих способів одночасно.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_3
та вжив захід забезпечення позову, який
є співмірним із заявленими позивачем
вимогами.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

Апеляційні скарги Відкритого
акціонерного товариства «Сумський
хлібокомбінат» відхилити.

Ухвали Зарічного районного суду м. Суми
від 10 липня 2014 року про відкриття
провадження та забезпечення позову,
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий -

Судді -