Справа № 183/1598/14-ц
№ 2/183/2191/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О.,
секретаря судового засідання Борух
Ю.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради про позбавлення
ОСОБА_1, в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та
піклування Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради, в якому
просить суд позбавити батьківських
прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої
доньки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що Рішенням
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради від 26 січня 2012 року № 41
«Про надання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
статусу дитини позбавленої
батьківського піклування» малолітній
був наданий відповідний статус на
підставі акту від 18 січня 2012 року
складеного уповноваженими особами КЗ
«Новомосковської центральної лікарні»
та Новомосковського МВ ГУМВС про
дитину, яку відмовилися забрати батьки
чи інші родичі. Відомості про батька в
свідоцтво про народження дитини
внесені на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного
кодексу України. Таким чином ОСОБА_2
залишилася без батьківського
піклування. Внаслідок звернення
позивача до служби у справах дітей
виконкому Новомосковської міської
ради з заявою про тимчасове
влаштування ОСОБА_2 до їхньої родини,
Рішенням виконкому Новомосковської
міської ради від 22 лютого 2012 року № 125
«Про утворення прийомної сім'ї ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
влаштування на виховання та спільне
проживання у прийомну сім'ю малолітню
ОСОБА_2, 29.07.2011 р.н.» на ОСОБА_1 та її
чоловіка ОСОБА_4 покладено персональну
відповідальність за життя, здоров'я,
фізичний та психічний розвиток ОСОБА_2.
Дитина наразі є членом їхньої
родини,звикла до нових батьків,
виховується у атмосфері тепла і любові,
охоплена увагою та турботою.

Мати ОСОБА_2, ОСОБА_3, неодноразово
покидала доньку, внаслідок чого дитина
протягом тривалого часу не отримувала
призначені лікарем-спідологом
профілактичні медикаменти. На
зауваження з боку спеціалістів
соціальних служб не реагувала, не
вживала заходів щодо поліпшення стану
здоров'я, умов проживання малолітньої
доньки та її матеріального
забезпечення. ОСОБА_3 неодноразово
притягувалась до адміністративної
відповідальності на невиконання
батьківських обов'язків та відбувала
покарання за ч.2 ст. 307 КК України.
Постійно ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню дитини, не турбується про
дитину, не цікавиться її розвитком, не
надає матеріальну допомогу, а тому
позивач вважає, що відповідач підлягає
позбавленню батьківських прав
відносно доньки на підставі п. 2 ч. 1 ст.
164 СК України.

В судове засідання позивач не
з'явилась, надавши суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, свої
позовні вимоги підтримує повністю та
просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи за його відсутності
не надавав.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась, подавши заяву
про розгляд справи за її відсутності,
згідно якої вона не заперечує проти
задоволення позовних вимог позивача.
До заяви долучила висновок Органу
опіки та піклування Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради,
згідно якого третя особа вважає за
доцільне позбавити батьківських прав
відповідача.

Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи і від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених положень
закону та думки позивача, який не
заперечував проти заочного розгляду
справи, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в
судове засідання, відповідно до ч.2 ст.
197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
з огляду на наступні обставини.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
свідоцтва про народження серія НОМЕР_2
її матір`ю записано ОСОБА_3, батьком -
ОСОБА_5, при цьому відомості про батька
внесені на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного
кодексу України /а.с. 6/.

18 січня 2012 року відносно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уповноваженими особами КЗ
«Новомосковської центральної лікарні»
та Новомосковського МВ ГУМВС складено
акт про дитину, яку відмовилися забрати
батьки чи інші родичі /а.с. 7/.

Станом на 26 січня 2012 року, згідно листа
Новомосковського МВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_3
притягувалась до адміністративної
відповідальності 22 грудня 2011 року за ч.1
ст. 184 КУпАП та 26 грудня 2011 року за ч.2 ст.
184 КУпАП, також неодноразово
притягувалась до кримінальної
відповідальності, відбувала покарання
за ч.2 ст. 307 КК України, в провадженні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області знаходиться
кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за
ч.2 ст. 309 КК України, 08 грудня 2011 року
відносно ОСОБА_3 СВ Новомосковського МВ
порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 185
КК України /а.с. 17/.

Рішенням виконавчого комітету
Новомосковської міської ради № 41 від 26
січня 2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
надано статус дитини позбавленої
батьківського піклування /а.с. 8/.

Мати дівчинки - ОСОБА_3 засуджена
вироком Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 лютого 2012 року за ч.2 ст. 307,
ч.2 ст. 309 КК України до п'яти років
позбавлення волі з конфіскацією в
дохід держави всього належного їй
майна /а.с. 14-15/.

Рішенням виконкому Новомосковської
міської ради від 22 лютого 2012 року № 125
«Про утворення прийомної сім'ї ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
влаштування на виховання та спільне
проживання у прийомну сім'ю малолітню
ОСОБА_2, 29.07.2011 р.н.» створено прийомну
сім'ю та на ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_4
покладено персональну
відповідальність за життя, здоров'я,
фізичний та психічний розвиток ОСОБА_2
/а.с. 9-10/.

Згідно характеристики наданої головою
квартального комітету від 22 грудня 2011
року, ОСОБА_3 негативно
характеризується за місцем проживання
/а.с. 11/.

Відповідно до листа начальника відділу
по контролю за виконанням судових
рішень Дніпропетровського СІЗО від 02
серпня 2012 року наданого на вимогу
начальника служби у справах дітей
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
засуджена Новомосковським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області 17 лютого 2012 року до п'яти років
позбавлення волі, перебуває в слідчому
ізоляторі м. Дніпропетровська та
відносно неї порушено кримінальну
справу за ч.2 ст. 185 КК України /а.с. 16/.

Орган опіки та піклування Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради,
згідно висновку № 1225 від 27 червня 2014
року, вважає за доцільне позбавити
батьківських прав відповідача
відносно її неповнолітньої доньки /а.с.
27-28/.

Внаслідок викладеного щодо вимог про
позбавлення батьківських прав, то
згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток; зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 164 СК
України мати може бути позбавлена
судом батьківських прав, якщо вона не
забрала дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» (із
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України № 20
від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15
зазначено, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків. В пункті 16 даної постанови
зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено факт того, що відповідач не
виконує своїх батьківських обов'язків
з виховання доньки, суд приходить до
висновку про необхідність позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно дитини на підставі п. 2 ч. 1 ст.
164 СК України, оскільки це повністю
відповідає інтересам неповнолітньої
дитини.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 243,60 гривень та з урахуванням
ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212-215,
224, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженку м. Новомосковська
Дніпропетровської області, проживаючу
за адресою: АДРЕСА_1) батьківських прав
відносно її дитини - ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Новомосковська Дніпропетровської
області (актовий запис № 502 від 12 серпня
2011 року, проведений Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Новомосковську Новомосковського
міськрайонного управління юстиції у
Дніпропетровській області).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженку м. Новомосковська
Дніпропетровської області,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки
м. Новомосковська Дніпропетровської
області, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Д.О. Парфьонов