Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/1993/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2014 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

при секретарі судового засідання
Марущак І. А.,

за участю:

позивач не з'явився,

представника позивача ОСОБА_2,

представник відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
"Криворізький турбінний завод "КОНСТАР"
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, вихідної допомоги
при звільненні, компенсації за
невикористану щорічну відпустку,
моральної шкоди, компенсації за
порушення термінів розрахунку,
компенсації втрати частини доходів,
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства "Криворізький
турбінний завод "КОНСТАР" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
вихідної допомоги при звільненні,
компенсації за невикористану щорічну
відпустку, моральної шкоди,
компенсації за порушення термінів
розрахунку, компенсації втрати частини
доходів, моральної шкоди, в
обгрунтування якого зазначила, що
працювала з 15.01.1992 р. по 17.03.2014 р. в ПАТ "
Криворізькому турбінному заводі
"КОНСТАР" ( далі - ПАТ " КОНСТАР"). Остання
посада, яку Позивач займала на
підприємстві: інженер з підготовки
виробництва першої категорії.
Починаючи з 2013 року ПАТ "КОНСТАР"
нерегулярно виплачувало заробітну
платню працівникам, а з липня 2013 року та
до дати звільнення позивача, зовсім
перестало виконувати обов'язки щодо
сплати заробітної плати працівникам.
Крім того, ПАТ " КОНСТАР" змусило
написати працівників, у тому числі і
позивача заяву про відрахування з
заробітної платні сум на погашення
комунальних послуг. Такі відрахування
відображувались у платіжних
відомостях ОСОБА_3, але до комунальних
служб, як виявилось, останні
Відповідачем не переводились. Таким
чином, через незаконні дії Відповідача
щодо не виплати заробітної плати
впродовж шести місяців, у Позивача
зростав борг зі сплати за комунальні
послуги, що викликало у ОСОБА_3 нервову
напругу та хвилювання, побоювання
через зростання боргів з оплати за
житлово-комунальні-послуги та штрафні
санкції. В результаті постійних
хвилювань про спосіб існування родини,
24.07.2013 р. Позивач потрапила до лікарні
на лікування в кардіологічне
відділення Криворізької міської
лікарні №9, з діагнозом: гіпертонічна
хвороба другого ступеню. В зв'язку з
постійними порушеннями прав позивача
відповідачем, 17.03.2014 р. ОСОБА_3 була
вимушена звільнитися з ПАТ "КОНСТАР" за
власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП
України. Відповідачем в порушення ст.
ст. 47, 116 КЗпП України про нараховані
суми до вплат не повідомлено та
розрахунку у день звільнення з
позивачем не проведено, хоча сума
заборгованості ПАТ "КОНСТАР" перед
ОСОБА_3 не є спірною, про що свідчить
довідка відповідача щодо наявності
такої заборгованості. Позивач просить
стягнути з ПАТ "КОНСТАР" заборгованість
по заробітній платі у розмірі 4584,84 грн.;
стягнути з ПАТ "КОНСТАР" вихідну
допомогу у розмірі тримісячного
середнього заробітку; стягнути з ПАТ
"КОНСТАР" компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у розмірі 2454,44
грн.; стягнути з ПАТ " КОНСТАР" моральну
шкоду у розмірі 20000 грн.; стягнути з ПАТ
"КОНСТАР" витрати на правову у розмірі
5000 грн.

23 червня 2014 року ОСОБА_3 подала заяву
про збільшення та уточнення позовних
вимог, в якій просить: розглянути
позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ "КОНСТАР"
про стягнення невиплаченої заробітної
плати, вихідної допомоги та
відшкодування моральної шкоди від
08.05.2014 р. з урахуванням розміру вихідної
допомоги у сумі 4462,26 грн.; стягнути з ПАТ
"КОНСТАР" компенсацію за порушення
термінів розрахунку в момент
звільнення за час затримки 70 днів у
розмірі 4732,7 грн.; стягнути з ПАТ
"КОНСТАР" компенсацію втрати частини
доходів у розмірі 499,80 грн.

Відповідач по справі надав заперечення
проти позову, в якому зазначив, що
підтримують позовні вимоги частково, а
саме згодні із заборгованістю по
сплаті заробітної плати на дату
звільнення складає 7039,28 грн., у т. ч.
компенсація за невикористані дні
щорічної відпустки у розмірі 2454,44 грн .
Проте позовні вимоги позивача в
частині стягнення з Відповідача
вихідної допомоги у розмірі
трьохмісячного заробітку, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, моральної шкоди 20000,00
грн, витрат на правову допомогу у
розмірі 5000,00 грн. вважають незаконними
та необґрунтованими.

В судовому засіданні представник
відповідача позов підтримала та
наполягала на його задоволенні,
представник відповідача свої
заперечення також підтримала.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, як окремо
так і взаємний їх зв'язок, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

В частині заборгованості по заробітній
платі у розмірі 4584,84 грн. та в частині
компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 2454,44 грн. слід
задовольнити, оскільки відповідач
визнає дані вимоги; в частині стягнення
компенсації за невикористану щорічну
відпустку у розмірі 2454,44 грн слід
відмовити, оскільки позивач звільнений
за власним бажанням (ч. 1 ст.38 КЗпП), при
звільнені за цією підставою
законодавство не передбачає виплату
вихідної допомоги при звільненні (ст. 44
КЗпП); в частині стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку у
розмірі 4732,70 грн. та в частині стягнення
компенсації втрати частини доходів у
розмірі 499,80 грн. позов слід
задовольнити, оскільки вимоги
відповідають закону, розмір
розраховано вірно; в частині
відшкодування моральної шкоди позов
слід задовольнити частково, стягнувши
500 гривень.

На основі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "Криворізький
турбінний завод "КОНСТАР" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
вихідної допомоги при звільненні,
компенсації за невикористану щорічну
відпустку, моральної шкоди,
компенсації за порушення термінів
розрахунку, компенсації втрати частини
доходів, моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Криворізький турбінний
завод "КОНСТАР" (вулиця Окружна, будинок
№127, місто Кривий Ріг, Україна, 50045, ) на користь ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_2, виданий
Центрально-Міським РВ Криворізького МУ
УМВС України в Дніпропетровській
області 06.11.1998 року, зареєстрована:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) заборгованість по заробітній
платі у розмірі 4584 (чотири тисячі
п'ятсот вісімдесят чотири) гривень 84
копійок, компенсацію за невикористану
щорічну відпустку у розмірі 2454 (дві
тисячі чотириста п'ятдесят чотири)
гривень 44 копійок, середній заробіток
за час затримки розрахунку у розмірі 4732
(чотири тисячі сімсот тридцять дві)
гривні 70 копійок, компенсацію втрати
частини доходів у розмірі 499 (чотириста
дев'яносто дев'ять) гривень 80 копійок,
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст складено 17 липня 2014 року.

Суддя
Мазурчак В.М.