22-ц/775/1277/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Китаєв А.В.
Доповідач Ткаченко Т.Б.
13 серпня 2014 року.
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:
Головуючого - Ткаченко
Суддів - Баркова
В.М., Мальцевої Є.Є.
При секретарі - Брежнєві
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі, яке
відбувалося в режимі відеоонференції
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - орган опіки і піклування
Новоазовської районної державної
адміністрації, про визначення місця
проживання малолітньої дитини та
стягнення аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
орган опіки і піклування Новоазовської
районної державної адміністрації, про
визначення місця проживання
малолітньої дитини, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 25 червня 2014 року,
У вересні 2013 року позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з даним
позовом, в якому просила визначити
місце проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю, ОСОБА_1,
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 в
розмірі ? частини усіх видів його
заробітку (доходів), але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до
досягнення дитиною повноліття. Рішення
в частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць піддати
негайному виконанню. Просила також у
відшкодування витрат по оплаті
судового збору стягнути з відповідача
на її користь 114 грн.70 коп.
В обґрунтування позову
посилалась на те, що з 07 червня 2006 року
по 11 листопада 2011 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, від
шлюбу з яким має двох дітей: доньку
ОСОБА_3, 2006 року народження, яка
проживає із нею, та сина ОСОБА_4 2007 року
народження, який проживає разом з
Питання щодо встановлення місця
проживання її дітей вже було предметом
розгляду в судових інстанціях м.Києва.
Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 27 лютого 2013 року відмовлено ОСОБА_2
у задоволенні позовних вимог про
визначення місця проживання
малолітніх дітей з батьком та
стягнення з ОСОБА_5 аліментів. Тобто, на
даний час у місці проживання її дітей
із батьком відмовлено, а з нею - не
встановлено.

Після розлучення з відповідачем
вона разом із донькою проживає в
житловому будинку її матері в
м.Новоазовськ Донецької області, який
має всі зручності для проживання і
нормального розвитку дитини. Вона,
позивач, працює у м.Новоазовськ, має
стабільну заробітну плату. ОСОБА_3
навчається у Новоазовській СЗШ №1
ліцей «Успіх» у 2-а класі, має першу
групу здоров'я (повністю здорова), що
свідчить про належний догляд за
дитиною з боку позивачки.

Сина, ОСОБА_6 її чоловік залишив
проживати у себе, а фактично сина
доглядає мати ОСОБА_2

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому
просив визначити місце проживання
доньки ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2

В обґрунтування позову посилався
на те, що на протязі існування їх сім'ї
її матеріальним забезпеченням
займався він одноосібно. ОСОБА_5 не
працювала, вихованням дітей не
займалась, оскільки він наймав нянь, не
вела домашнє господарство. З дітьми
поводилась грубо, лаялась нецензурними
словами, що перейшло в лексикон доньки.

Після того як ОСОБА_5 силоміць
забрала доньку до себе, переховувалась
разом з нею по різним квартирам та
місцям України, в наслідок чого донька
змінила 4 школи та декілька місць
проживання, що привело до неймовірного
психологічного навантаження на дитячу
нервову систему та психіку малолітньої
ОСОБА_3.

Вважає, що у нього створені
більш кращі умови для проживання,
виховання та розвитку малолітньої
доньки, оскільки він має стабільний
заробіток, на правах власності
постійне комфортабельне житло.
Відповідачка, навпаки не працює,
постійного житла не має, а тому
відсутні підстави для визначення
місця проживання малолітньої дитини з
ОСОБА_1 та стягнення з нього аліментів.

Рішенням Новоазовського
районного суду Донецької області від 25
червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
малолітньої дитини та стягнення
аліментів задоволено.

Визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 10 вересня 2013 року, до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати зі сплати
судового збору в сумі 114 грн.70 коп.

У задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини, відмовлено.

З рішенням суду не згодний
відповідач ОСОБА_2, просить скасувати
рішення суду у повному обсязі та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а
його позов щодо визначення місця
проживання малолітньої дитини ОСОБА_3
з батьком ОСОБА_2 задовольнити.
Посилається в апеляційній скарзі на
неповне з'ясування обставин справи, які
суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права та неправильне
застосування норм процесуального
права.

Зокрема вказує, що рішення суду
прийнято лише на підставі поданих
ОСОБА_5 документів, які ґрунтуються на
фальсифікованих даних, які суд в
процесі розгляду справи об'єктивно та
у повному обсязі не вивчив. Умови
проживання дитини являються
незадовільними, позивачка не працює та
не має доходу, а договір про
працевлаштування нянею у сім'ю ОСОБА_7
є фіктивним, оскільки юридично не
оформлений, не зареєстрований у бюро
працевлаштування, а добровільна
сплата ОСОБА_5 податку через подачу
майнової декларації є імітацією
працевлаштування. Інші докази про
отримання ОСОБА_5 самостійного доходу у
справі відсутні.

Суд не дав йому можливості
оприлюднити на відеоконференції
виявлені додаткові документи та СМС
повідомлення особисто, відхиливши його
клопотання влаштувати
відеоконференцію на іншу дату у зв'язку
з хворобою, які підтверджують тривалу
відсутність позивачки поряд з дитиною.

Суд належним чином не дослідив за який
рахунок існує сім'я, яким чином
забезпечується позивачкою виховання
дитини.

Не дослідивши причини викликів
ОСОБА_5 нарядів міліції, які були
пов'язані з незадовільним відношенням
позивачки до дітей, до їх виховання, суд
формально підійшов до оцінки листа
Соломянського РУ ГУМВС України в
м.Києві від 19.03.2014 року щодо
неправомірних дій відповідача на
протязі 2006 -2014 років, яких у жодному
випадку не було встановлено.

Суд не звернув увагу, що
позивачка здійснює психологічне
насилля, довела доньку до депресивного
та істеричного стану. А висновок
психолога ОСОБА_8 являється фіктивним.

Суд необґрунтовано послався в
рішенні на п.6 Декларації прав дитини
1959 року про те, що малолітня дитина не
повинна бути розлучена з матір'ю,
оскільки ОСОБА_5 жодним чином не
обмежується у праві на спілкування та
виховання дітей, а вирішується лише
місце проживання дітей, у якому буде
забезпечено максимально комфортні
умови для повноцінного проживання,
виховання та розвитку. При цьому судом
проігноровано вимоги ч.1 ст.3 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року щодо приділення першочергової
уваги якнайкращому забезпеченню
інтересів дитини.

При вирішенні питання про
стягнення аліментів, судом не
враховано той факт, що з ним проживає і
знаходиться на утриманні малолітній
син ОСОБА_6, 2007 року народження та
стягнув аліменти на користь позивачки,
фактично визнав той факт, що остання не
має можливості утримувати доньку.

За клопотанням ОСОБА_2 розгляд
справи Апеляційним судом Донецької
області проведено в режимі
відеоконференції.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення відповідача ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу, просив
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
ОСОБА_1, а його позов про визначення
місця проживання малолітньої доньки
ОСОБА_3 разом із ним, задовольнити,
заперечення позивачки ОСОБА_1, яка
просила апеляційну скаргу відхилити,
представника третьої особи - ОСОБА_9,
яка вважала, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та
визначаючи місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з нею,
та відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
доньки разом з ним, суд дійшов висновку,
що обидві сторони створили належні
житлові умови для проживання, навчання
та розвитку дітей. Обидві сторони
мають постійний дохід, тобто належний
рівень матеріального забезпечення і
ці умови у сторін є рівними.

Під час вирішення спору щодо
місця проживання малолітньої дитини
судом взято до уваги також ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, а в
матеріалах справи відсутні виняткові
обставини, які б слугували би підставою
для розлучення малолітньої ОСОБА_3 з
матір'ю. Визначення місце проживання
малолітньої дитини з матір'ю
відповідатиме інтересам дитини та
забезпечить її права на належне
утримання, виховання, лікування,
розвиток, оздоровлення та безпеку.

Натомість ОСОБА_2 не довів та не
підтвердив ті обставини, на які
посилався, як на підставу своїх
зустрічних вимог, та відповідних
доказів, які обґрунтовують його вимоги
.

Тому суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні його зустрічної
позовної заяви.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивачки, суд
враховував ті обставини, що ОСОБА_2
працює, інших аліментних обов'язків не
має.

З таким висновком колегія суддів
погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України,
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 160 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків. Місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

У свою чергу, ч. 2 ст. 161 СК України чітко
визначено, що орган опіки та піклування
або суд не можуть передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини, прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особисті потребує любові і
розуміння. Вона має, коли це можливо,
рости під опікою і відповідальністю
своїх батьків і в усякому випадку в
атмосфері любові й моральної та
матеріальної забезпеченості;
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виняткові обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно свідоцтва про шлюб вбачається,
що позивачка ОСОБА_5 уклала 30 листопада
2013 року шлюб з ОСОБА_10 та взяла
прізвище чоловіка «Дмитрієва» ( т.1
а.с.120).

Як встановлено судом першої інстанції
і це підтверджується матеріалами
справи, сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2006
року по 11 листопада 2011 року, який
розірвано на підставі рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11 листопада 2011 року, залишеним без
змін в цій частині рішенням
Апеляційного суду м .Києва від 27 лютого
2013 року ( т.1 а.с.87 - 95).

Від даного шлюбу сторони мають двох
малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає разом з матір'ю, та сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає разом з
батьком (т.1 а.с.166 - 167).

Після розлучення з ОСОБА_2, з червня 2012
року позивачка ОСОБА_5 разом зі своєю
донькою ОСОБА_3 переїхала із м. Києва та
проживає (зареєстрована) в будинку
своєї матері ОСОБА_11 в АДРЕСА_1, який
належить останній на праві приватної
власності (т.1 а.с.8-10,38-46, 78-79,121)

Житло відповідає санітарним нормам
та є придатним для проживання двох
малолітніх дітей. Зазначені обставини
підтверджуються актом обстеження
житлово-побутових умов від 09 вересня 2013
року (т.1 а.с.7,37).

З акту соціального інспектування № 123
від 29 жовтня 2013 року вбачається, що
ОСОБА_5 проживає разом з донькою ОСОБА_3
та пенсіонеркою бабусею ОСОБА_11 в 4-х
кімнатному приватному будинку,
житловою площею 78 кв.м., який
знаходиться на земельній ділянці
площею 8 соток в АДРЕСА_1. У будинку
наявне електропостачання та парове
опалення. Умови проживання
відповідають санітарно-гігієнічним
нормам. В будинку чисто, затишно, у
дівчинки є необхідні речі та приладдя
для життя та розвитку (т.1 а.с. 47).

Судом також встановлено, що батько
ОСОБА_2 проживає з малолітнім сином
ОСОБА_6 в двокімнатній квартирі
АДРЕСА_2, яка належить відповідачу на
праві особистої приватної власності на
підставі Свідоцтва про право власності
від 27 січня 2006 року (т.1 а.с.163).

Відповідач має самостійний дохід,
працює в СТОВ «Агрокомплекс - 98» на
посаді менеджера з питань будівництва,
за місцем роботи характеризується
позитивно, що підтверджується
характеристикою від 30 жовтня 2013 року №
174/1 (т.1 а.с.164).

З акту обстеження умов проживання від
20 червня 2011 року вбачається, що на час
розгляду справи в суді ОСОБА_2 проживає
разом з малолітнім сином ОСОБА_6 в
двокімнатній квартирі, загальною
площею 71,80 кв.м., жилою площею 36,00 кв.м.
Квартира обладнана всіма комунальними
зручностями: водо-, електропостачанням.
Санітарно технічні умови утримання
житла відповідають нормі. Малолітній
ОСОБА_4 мешкає в окремій кімнаті площею
18 кв.м., де є підліткове дерев'яне ліжко,
розкладний диванчик, ігровий куточок,
спортивний куточок, тренажер, зроблено
ремонт, є кондиціонер, в кухні - стіл з
приладдям для малювання, є акваріум з
рибками, в квартирі чисто, охайно (т.1
а.с.165).

З трудової угоди від 01 вересня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_5 працює у м.
Новоазовську нянею у родині ОСОБА_7
(а.с.48). З довідки про подану декларацію
про майновий стан і доходи за 2013 рік
вбачається, що ОСОБА_1 отримала дохід за
2013 рік у розмірі 21600,00 грн. (а.с.133).

Згідно побутової характеристики за
місцем проживання у м.Новоазовську
ОСОБА_1 характеризується як
добропорядна людина та турботлива
мати, підтримує добросусідські
відносини, має добрий та врівноважений
характер (т.1 а.с.135).

Згідно побутової характеристики за
колишнім місцем проживання у м.Києві,
скарг від сусідів та мешканців
будинку в ЖЕК -513 на ОСОБА_1 не надходило
(а.с.136).

Згідно виробничої характеристики за
колишним місцем роботи ОСОБА_5
зарекомендувала себе з позитивної
сторони. Серед особистих якостей
відмічені таки риси характеру як
правдивість, доброзичливість,
тактовність, вміння адекватно
реагувати на критику, прислуховуватись
до думки оточуючих (т.1 а.с.57).

Згідно з листом Київського міського
дитячого клубу «Іскра» ОСОБА_5
зарекомендувала себе з позитивної
сторони, як гідний, високоморальний
член суспільства, а також виняткова
матір (т.1 а.с.58).

Згідно Висновку № 35/0188 від 27 лютого 2014
року орган опіки і піклування
Новоазовської районної державної
адміністрації вважає за доцільне
визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю ОСОБА_1 (т.1 а.с.208).

Колегія суддів вважає, що рішення суду
постановлено з урахуванням прав та
законних інтересів малолітньої ОСОБА_3,
її права на належне батьківське
виховання, з дотримання норм
матеріального і процесуального права,
в ньому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються допустимими доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи вік малолітньої дівчинки
ОСОБА_3, з урахуванням ступеню
прихильності до обох батьків, враховую
відсутність виняткових обставин, коли
дитина може бути розлучена зі своєю
матір'ю, думку дитини, яка не уявляє
своє життя без матері та бажає жити
рядом з нею і надалі, а також
відношення дитини до матері, яка зі
слів дівчинки добра, гарна, любить її,
завжди приходить на допомогу ,
відноситься з розумінням до неї,
розвиває гарні навички, що
підтверджується висновком № 356 від 13
вересня 2013 року, проведеного
Новоазовським районним центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Відділу з питань сім'ї, молоді та
спорту Новоазовської районної
державної адміністрації (т.1 а.с.75 - 76),
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо визначення
місця проживання ОСОБА_3 разом із
матір'ю, ОСОБА_1

Доказів щодо постановлення судом
рішення на підставі фальсифікованих
даних відповідачем як суду першої
інстанції, так і під час розгляду
справи апеляційним судом, не надано.

Як пояснила в апеляційному суді
ОСОБА_1, будинок по АДРЕСА_1 дійсно на
час його придбання ОСОБА_11 в 2008 році мав
дві житлові кімнати, але в подальшому
був перебудований та добудовані
приміщення. В будинку обладнані ванна
кімната, туалет, мається пічне та
парове опалення, електронагривач,
електробойлер. Загальна площа будинку
76,9 кв.м. Відповідач ніколи в будинку, де
вона проживає разом з донькою ОСОБА_3,
не бував.

Ті обставини, що відповідач ОСОБА_2
ніколи не був у вказаному будинку і не
бачив житлові умови, останній не
заперечував в апеляційному суді.

Крім того, зазначені обставини
підтверджені як вищезазначеним акту
соціального інспектування № 123 від 29
жовтня 2013 року, а також наданим в
апеляційному суді Актом обстеження
умов проживання дитини від 11 серпня 2014
року, складеного посадовими особами
служби у справах дітей Новоазовської
районної державної адміністрації,
Новоазовської міської ради,
оперуповноваженим СКМСД, з якого
вбачається, що житловий будинок
АДРЕСА_1 складається з 3-х кімнат, кухні,
ванної кімнати та туалету (суміжні),
коридору, загальна площа 76,9 (згідно
технічного паспорту на будинок) та
прибудови 9 кв.м.. Умови проживання
задовільні, є пічне опалення, парове
опалення та електронагривач,
електробойлер (для нагріву води), вся
необхідна побутова техніка: телевізор,
кондиціонер, комп'ютер, ел. синтезатор,
мікрохвильова піч, холодильник,
пральна машинка, меблі. У дитини є
окрема кімната, ліжко, постільна
білизна, стіл, стілець, одяг, іграшки,
книжки (т.2 а.с. 62).

Зазначення в акті соціального
інспектування № 123 від 29 жовтня 2013 року
загальну площу будинку 78 кв.м., а не як
зазначено в технічному паспорті 76,9
кв.м., не свідчить про те, що він є
сфальсифікованим, оскільки технічні
характеристики будинку та умови
проживання в ньому відображенні
правильно, а розходження в житловій
площі становить 1,1 кв.м. Крім того, як
пояснила в апеляційному суді позивачка
ОСОБА_1 при складанні акту соціального
інспектування № 123 від 29 жовтня 2013 року
площа будинку зазначена зі слів її
матері, яка помилилася.

Не надано належних і допустимих
доказів щодо надання позивачкою
неправдивих відомостей про роботу та
отримання доходу.

Факт її працевлаштування нянею у сім'ю
ОСОБА_7 підтверджується трудовою
угодою, довідкою про подану
декларацію про майновий стан і доходи
позивачки за 2013 рік.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_7
підтвердила про обставини влаштування
і роботи позивачки в її сім'ї.

Як вбачається з листа Новоазовського
районного центру зайнятості від 30
квітня 2014 року № 04-10/506, вказана трудова
угода в Новоазовському районному
центрі зайнятості не реєструвалась,
оскільки реєстрація цивільно-правових
угод не передбачена законодавством
(а.с.192,197).

Відповідно до пояснень позивачки в
апеляційному суді, вона не працювала
відповідно до зазначеної трудової
угоди два місяці, коли виїжджала з
м.Новоазовськ разом з донькою,
оскільки приймала участь у судових
справах в якості сторони у спорі щодо
дітей.. В той час вона влаштовувала
доньку на навчання в загальну шкоду
м.Кагарлик, так як не бажала залишати її
без батьківського піклування.

Про належний матеріальний стан
позивачки свідчить і те, що вона мала
можливість розмістити грошові кошти в
сумі 30000 грн. на депозитному рахунку,
уклав 25 вересня 2013 року з ПАТ «Дельта
Банк» договір банківського вкладу
строком по 24 березня 2014 року (т. 1 а.с.56).

Наведені в апеляційній скарзі
СМС-повідомлення також не можуть бути
доказом про відсутність позички на
роботі, та залишення останньою дитини
без материнського піклування, оскільки
як вбачається з її пояснень, вона
залишала роботу та доньку ОСОБА_3 разом
із матір'ю в м.Новоазовськ лише в той
час коли виїжджала до м.Києв для участі
в судових засіданнях протягом 2 та 4 дні.
Мали місце коли вона виїжджала разом з
донькою, оскільки був встановлений
графік побачення з сином ОСОБА_4.

Зазначені обставини не були
спростовані відповідачем.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2 послався на те, що
позивачка постійно змінює місце
навчання доньки ОСОБА_3, змінив за рік
чотири школи, чим створює неймовірне
психологічне навантаження на дитину.

Як пояснила в апеляційному суді
позивачка, що не заперечував
відповідач, донька ОСОБА_3 спочатку
пішла в загальну школу м.Новоазовськ, а
потім вона її перевела в ліцей, де
навчання проводиться на більш вищому
рівні. І лише один раз вона забирала
дитину з цього навчального закладу,
коли на два місяці виїжджала і
проживала в м.Кагарлик Київської
області. Повернувшись в м.Новоазовськ,
дитина продовжила навчання в ліцеї.

Зазначені пояснення підтверджуються
листом відділу освіти Новоазовської
районної державної адміністрації та
наказом № 89 від 07 травня 2013 року КЗ НВК
«Новоазовська загальноосвітня школа
1-ІІ ступенів № 1 - Багатопрофільний
ліцей «Успіх» Новоазовської районної
ради Донецької області, відповідно до
якого до 1-а класу зараховано ОСОБА_3 (т.1
а.с. 97, 168)

Згідно довідок № 259 від 27 травня 2013
року та № 316 від 09 вересня 2013 року КЗ НВК
«Новоазовська загальноосвітня школа
1-ІІ ступенів № 1 Багатопрофільний
ліцей «Успіх» Новоазовської районної
ради Донецької області ОСОБА_3
закінчила перший клас та переведена в
другий клас (т.1 а.с.64 - 65).

Згідно довідки № 315 від 09 вересня 2013
року КЗ НВК «Новоазовська
загальноосвітня школа 1-ІІ ступенів № 1
Багатопрофільний ліцей «Успіх»
Новоазовської районної ради Донецької
області ОСОБА_3 навчається в 2-а класі
(т.1 а.с.66).

Реєстрація шлюбу позивачки та
ОСОБА_10, який проживає в м.Києві не
свідчить про те, що позивачка не
проживає в м.Новоазовськ разом з
донькою, оскільки відповідач не надав
доказів на підствердження цих доказів,
позивачка їх заперечує, а відповідно до
положень ст. 56 СК України дружина має
право на вільний вибір місця свого
проживання.

Безпідставність доводів апеляційної
скарги щодо грубого погодження
позивачки з донькою ОСОБА_3 та
здійсненні нею психологічного насилля
та доведення дитини до депресивного
стану підтверджується
характеристиками ОСОБА_1 з Київського
міського дитячого клубу «Іскра»,
школи, психологічними висновками,
характеристиками з місця проживання (
т.1 а.с. 58, 67 -68, 76 - 77, 135 - 136).

Як вбачається із характеристик,
наданих КЗ НВК «Новоазовська
загальноосвітня школа 1-ІІ ступенів № 1
Багатопрофільний ліцей «Успіх»
Новоазовської районної ради Донецької
області, ОСОБА_3 навчається в даній
школі з 1 класу. За час навчання
зарекомендовала себе як старанна,
здібна, активна, комунікабельна
учениця. Має високі здібності по
засвоєнню навчального матеріалу.
Пам'ять добре розвинена. Увага стійка.
До уроків готується систематично.
Проявляє високий інтерес до навчання.
Бере активну участь у громадському
житті класу. Але ОСОБА_3 дуже сумує за
братиком ОСОБА_4, часто його згадує.
Відвідує психолога у Новоазовському
центрі позашкільного виховання. Мати
ОСОБА_5 цікавиться навчанням дитини та
відповідально ставиться до її
виховання в сім'ї. Надає допомогу
класному керівнику. Регулярно відвідує
школу. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні
та шкільному житті ОСОБА_13 не бере, до
школи жодного разу не приходив. Не
приймає участі у підтримці та
забезпеченні дитини.

Відповідно до висновку № 356 від 13
вересня 2013 року, проведеного
Новоазовським районним центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Відділу з питань сім'ї, молоді та
спорту Новоазовської районної
державної адміністрації, з'ясовано, що
психологічний та емоційний стан
ОСОБА_13 відповідає її віковим
особливостям, дівчина в міру емоційна,
рішуча, активна, дисциплінована,
винахідлива. Під час обстеження
ОСОБА_13 почувала трохи пригніченою,
стривоженою. В ході роботи з дитиною
було з'ясовано, що її пригнічений стан
спричиняє розлука з братиком, якого
вона дуже давно не бачила. Зі слів
дівчинки мати добра, гарна, любить її,
завжди приходить на допомогу ,
відноситься з розумінням до неї,
розвиває гарні навички. Дівчинка не
уявляє своє життя без матері та бажає
жити рядом з нею і надалі. При розмові
щодо стосунків з батьком у ОСОБА_13
виникало почуття дискомфорту та
відчуття недостатнього емоційного
тепла, що приводить до небажання дитини
спілкуватися з батьком.

Згідно довідки учня
загальноосвітнього навчального
закладу про результати обов'язкового
медичного профілактичного огляду від 17
лютого 2014 року ОСОБА_3 має основну групу
для занять фізичною культурою та
повністю здорова (т.1 а.с.123).

Відповідно до довідки КЗ
Новоазовський районний центр
первинної медико-санітарної допомоги
Новоазовської районної ради Донецької
області ОСОБА_3 пройшла медичний огляд
для вступу до школи, оглянута педіатром
і вакцинована. На диспансерному обліку
в Новоазовському центрі ПМСД не
перебуває (а.с.62).

Згідно довідок КУ «Новоазовський
районний центр позашкільної освіти»
від 11 січня 2013 року та 27 травня 2013 року
ОСОБА_3 відвідує гуртки
декоративно-ужиткового напрямку
«Глиняна іграшка», художньо
естетичного напрямку «театр ляльок» та
студію «Креативне рукоділля» (а.с.69-70).

Як вбачається з рішення суду, оцінки
листу Солом'янського РУ ГУМВС України в
місті Києві від 19 березня 2014 року,
відповідно до якого мало місце
протягом 2006-2014 року фіксація викликів
нарядів міліції щодо неправомірних дій
з боку колишнього чоловіка ОСОБА_2,
судом не давалась, а тому доводи щодо
спотворення судом обставин справи,
виклавши його на користь ОСОБА_1,
являються неспроможними (а.с.132).

Визначаючи розмір аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача на
утримання ОСОБА_3, суд врахував ті
обставини, що останній працює та не має
інших аліментних зобов'язань.

Як пояснив в апеляційному суді ОСОБА_2,
оскаржуючи рішення суду щодо
визначення місця проживання доньки
ОСОБА_3 разом з позивачкою та стягнення
на її користь на утримання доньки
аліментів, сам розмір аліментів,
визначений судом в ? частці його
заробітку (доходу) він не оскаржує, про
що він пояснив в апеляційному суді.

Крім того, у разі визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з
ОСОБА_2, оскільки як пояснила позивачка
даний спір вирішується в суді,
відповідач не позбавлений можливості
звернутися з позовом про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів на утримання сина.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції. Ніяких нових
обставин чи доказів, які не були
предметом розгляду судом першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення
суду відповідачем не надано.

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв'язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України,
колегія суддів,

У х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Новоазовського
районного суду Донецької області від 25
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Т.Б.Ткаченко

Судді
В.М.Барков

Є.Є.Мальцева