Справа № 525/460/14-ц
Провадження № 2/525/214/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого -
судді Хоролець В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и в:

З позову ПАТ «Дельта Банк», яке є
правонаступником ТОВ «Комерційний
банк «Дельта»), що надійшов до суду
15.04.2014 року вбачається, що 11.10.2007 року
між ПАТ «Комерційний Банк «Дельта» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№003-16094-111007 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, згідно з п.п.1.2,1.3,2.1 банк надав
ОСОБА_1 кредит в розмірі 3000 грн., а
остання прийняла на себе зобов'язання
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 29,9 % річних та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно до
Правил здійснення операцій за
картковими рахунками - до 15 числа
кожного місяця.

Уклавши з ТОВ «Комерційний банк
«Дельта», правонаступником якого є ПАТ
«Дельта Банк» кредитний договір та
отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності,
ОСОБА_1 порушила свої договірні
зобов'язання, що призвело до виникнення
заборгованості.

ОСОБА_1 була повідомлена про
виникнення заборгованості по оплаті
передбачених Договором платежів перед
ПАТ «Комерційний банк «Дельта». Однак
на даний час кредитна заборгованість
позичальником погашена не була.

Позивач вказує, що він виконав
свої зобов'язання за кредитним
договором №003-16094-111007 від 11.10.2007 року,
однак остання, станом на 03.01.2014 року
порушила умови кредитного договору і
має прострочену заборгованість за
кредитним договором і не сплачує
проценти за користування кредитом та
не здійснює повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно
Правил здійснення операцій за
картковими рахунками, внаслідок чого
прострочена заборгованість ОСОБА_1
перед банком станом на 03.01.2014 року
склала 6900 грн. 00 коп., де 1860 грн.00 коп. -
тіло кредиту, 5040 грн. - заборгованість
за комісіями.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та на неналежне виконання
своїх зобов'язань ОСОБА_1 як боржником у
кредитному зобов'язанні, позивач ПАТ
«Дельта Банк» звернулося до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за кредитним
договором в сумі 6900 грн. 00 коп., де 1860
грн.00 коп. - тіло кредиту та 5040 грн. -
заборгованість за комісіями.

В судове засідання представник
позивача ПАТ «Дельта Банк» за
довіреністю Чуй А.І. не з'явився, подав
заяву про підтримання позовних вимог в
повному обсязі та про розгляд справи на
підставі письмових доказів
(а.с.а.с.30-31,68).

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання 04.08.2014 року не з'явилась, від
неї надійшла заява, в якій вона
посилається на пропуск позивачем
строку звернення до суду з даним
позовом, і згідно ст.ст.256,257,267 ЦК
України просить суд застосувати
наслідки пропуску строку звернення до
суду з даним позовом та з цих підстав
відмовити в задоволенні позову (а.с.32). В
попередніх судових засіданнях
відповідач ОСОБА_1 заперечила проти
задоволення позову з цих же обставин,
зазначивши також і про те, що 26.01.2010 року
вона сплатила банку останній платіж, в
неї працівники банку забрали платіжну
картку і повідомили, що заборгованість
відсутня, інших платежів за цей період
ОСОБА_1 не здійснювала.

Суд вирішив можливим розглянути справу
04.08.2014 року у відсутність сторін на
підставі наявних у справі доказів, при
цьому керуючись положеннями ст.197 ЦПК
України та Рішенням Конституційного
Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року
(справа про фіксування судового
процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши
матеріали справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором належить
відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що 11.10.2007 року
між ПАТ «Комерційний Банк «Дельта» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№003-16094-111007 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, згідно з п.п.1.2,1.3,2.1 банк надав
ОСОБА_1 кредит в розмірі 3000 грн., а
остання прийняла на себе зобов'язання
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 29,9 % річних та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно до
Правил здійснення операцій за
картковими рахунками - до 15 числа
кожного місяця (а.с.а.с.5-11).

Згідно графіка сплати кредиту
ОСОБА_1 повинна була щомісячно
сплачувати основні кредитні платежі
(а.с.12).

Відповідно до п.1.2 кредитного
договору від 11.10.2007 року, позивач
відриває відповідачеві (держателю)
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випускає та надає держателю платіжну
картку, а також ПІН-код до картки;
здійснює обслуговування Держателя на
умовах, викладених в Тарифному пакеті
Visa Класичний, що міститься в Додатку №1
до Договору та умовах викладених в
Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками.

Банк надає держателю кредит
шляхом відкриття відновлюваної
відкличної кредитної лінії, що
передбачена п.1.3 кредитного договору.
Ліміт кредитної лінії розраховується
банком самостійно.

Кредитні кошти та власні кошти
держателя використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, які
придбані держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобов'язань
перед банком за договором, та вчинення
інших операцій передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 моментом
надання банком держателю кредиту є
день здійснення операції за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

У відповідності до договору,
держатель картки зобов'язаний щомісяця
в строки, визначені Правилами,
здійснювати погашення суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, сплачувати
всю суму процентів, нарахованих за
користування кредитною лінією та/або
Овердрафтом за попередній звітний
місяць, та всю суму пені, яка нарахована
за попередній звітний місяць у разі
порушення строків сплати
заборгованості за кредитною лінією
та/або Овердрафтом та процентів за
користування кредитною лінією та/або
Овердрафтом.

З розрахунку заборгованості по
даному кредитному договору, що наданий
позивачем у справі вбачається, що
ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання за
кредитним договором і станом на 03.01.2014
року має заборгованість за кредитним
договором №003-16094-111007 від 11.10.2007 року в
сумі 6900 грн. 00 коп., де 1860 грн.00 коп. - тіло
кредиту, 5040 грн. - заборгованість за
комісіями (а.с.а.с.12-13). При цьому
вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором здійснено 26.01.2010
року в сумі 105 грн.

Пунктом 5.8 кредитного договору
№003-16094-111007 від 11.10.2007 року встановлено,
що у разі невиконання або неналежного
виконання держателем зобов'язань по
сплаті заборгованості за цим договором
понад 91 календарний день, банк має
право в односторонньому порядку
достроково розірвати цей договір,
шляхом відправлення на адресу
держателя відповідного листа. Через 10
календарних днів з дати відправлення
на адресу держателя листа, цей договір
вважається розірваним. Розірвання
договору не звільняє держателя від
обов'язку погасити в повному обсязі
заборгованість, що була нарахована до
дати розірвання договору, включаючи
пеню, яка нарахована за порушення
зобов'язань по цьому договору, а також
за платежами, які можуть надходити до
банку протягом 30 календарних днів з
моменту розірвання цього договору.

ОСОБА_1 була повідомлена про
виникнення заборгованості по оплаті
передбачених Договором платежів перед
ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Однак
на даний час кредитна заборгованість
позичальником погашена не була.

Відповідачем у справі ОСОБА_1 07.05.2014
року до суду подано заяву про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності для звернення
до суду з даним позовом за боргом,
посилаючись на те, що нею останній
платіж був здійснений 26.01.2010 року (а.с.32).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з даним
позовом до ОСОБА_1 15.04.2014 року (а.с.2).

Позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК
України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальний строк позовної давності
встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правило перебіг загальної
і спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Згідно частини 3 та 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення, а сплив позовної давності
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови в позові.

Пунктом 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» судам
роз'яснено, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. При цьому, офіційне
тлумачення статті 11 закону України
«Про захист прав споживачів» надано
також і в Рішенні Конституційного суду
України від 10.11.2011 року №15-рп/2011 (справа
про захист прав споживачів кредитних
послуг).

В матеріалах цивільної справи
відсутні будь-які докази, які свідчать
про визнання боргу відповідачем по
справі та про переривання перебігу
позовної давності, починаючи з 26.01.2010
року відповідач ОСОБА_1 не здійснює
будь-яких платежів за кредитним
договором №003-16094-111007 від 11.10.2007 року,
позивач звернувся до суду з позовом
поза межами строків, встановлених ст.257
ЦК України, при цьому, відповідач
ОСОБА_1 згідно положень ст.267 ЦК України
подала письмову заяву про застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності. Пропуск строку звернення до
суду є самостійною підставою для
відмови у позові. Отже, на час звернення
позивача з даним позовом до суду минув
трирічний строк позовної давності.

Отже, виходячи з викладеного
є передбачені законом підстави для
відмови у задоволенні позову з
вищевказаних підстав.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 256,257, ч.ч.3,4 ст.267 ЦК
України, ст.ст. 3,10,11,57,60,88,197,212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -