інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/4684/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Комунального комерційного унітарного
підприємства «Фінансова компанія
«Житло-Інвест» про розірвання договору
та стягнення коштів, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із вказаним позовом і
просила розірвати договір про участь у
фонді фінансування будівництва
№КНТР-000024/кВ від 26.01.2011 року укладений
між позивачем та відповідачем і
стягнути з відповідача на свою
користь грошові кошти в сумі 456 471,02
грн.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що
26.01.2011 року між сторонами було укладено
вказаний договір, згідно якого позивач
дала згоду на участь у фонді
фінансування будівництва та передала
відповідачу в управління грошові кошти
в сумі 456471,02 грн. з метою отримання у
власність об'єкта інвестування -
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 70,07
кв.м. Посилалась на те, що
запланований термін введення об'єкта
будівництва у експлуатацію - ІІ квартал
2011 року, станом на 28.10.2013 року об'єкт
будівництва в експлуатацію не
введений, будь-яких будівельних робіт
щодо будівництва вказаного об'єкту не
проводиться, зобов'язання за договором
відповідачем не виконані, жодних змін
або доповнень до договору сторонами
підписано не було.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд виходив із того, що
відповідно до ст.ст.18, 20 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю», який регулює
правовідносини сторін, кошти з
відповідача на користь позивача за
договором про участь у фонді
фінансування будівництва підлягають
стягненню за умови встановлення
здійснення управителем повної
реалізації закріпленого за останнім
об'єкта інвестування або введення
об'єкта будівництва в експлуатацію та
спливу п'яти днів після настання
вказаних обставин.

Крім цього Договором та Правилами ФФБ
визначено порядок дострокового
припинення договору шляхом надання
заяви та підписання додаткової
угоди, проте таку заяву позивач не
подавала, тому відповідач не має
підстав на реалізацію об'єкту
інвестування, закріпленого за
позивачем.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
26 січня 2011 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
№КНТР-000024/кв про участь у фонді
фінансування будівництва, відповідно
до умов якого (п.1.1), ОСОБА_1 (Довіритель)
надала згоду на участь у фонді
фінансування будівництва, взяла на
себе зобов'язання виконувати правила
ФФБ і передала Комунальному
комерційному унітарному підприємству
«Фінансова компанія «Житло-Інвест»
(Фінансова компанія - управитель) в
управління грошові кошти з метою
отримання у власність об'єкту
інвестування - квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 70,07 кв.м., а Фінансова
компанія зобов'язалась здійснити
управління залученими коштами за
винагороду в інтересах Довірителя, на
умовах, визначених Правилами ФФБ та
цим договором.(а.с.8-13).

В Договорі зазначено, що з Правилами
фонду фінансування будівництва (виду
А) позивач ознайомлена і визнає їх
у повному обсязі. (а.с.13)

На виконання умов договору ОСОБА_1 на
рахунок відповідача сплатила грошові
кошти 410 804,37 грн. та 45 666,64 грн. , а
всього в сумі 456 471,02 грн., що
визнається сторонами.

Пунктом 1.3 визначений об'єкт
інвестування: квартира №102, поверх 8,
кількість кімнат 2, загальна проектна
площа 70,7 кв.м. житлового будинку
АДРЕСА_1.

У п. 1.4 договору зазначено, що
запланований строк введення житлового
будинку в експлуатацію: ІІ квартал 2011
року. В разі зміни запланованого
терміну введення об'єкта будівництва
в експлуатацію, після отримання
Фінансовою компанією повідомлення
щодо цього від Забудовника з
зазначенням відповідних підстав, до
цього договору вносяться зміни шляхом
направлення Фінансовою компанією
листа Довірителю.

11.03.2011 року між сторонами укладено
договір відступлення майнових прав,
за яким Фінансова компанія передала
Довірителю майнові права на об'єкт
інвестування.

Суд вірно виходив із того, що
правовідносини сторін регулюються
договором про участь у фонді
фінансування будівництва від 26.01.2011
року (а.с.8-13), положеннями 18 Закону
України "Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю", Правилами фонду
фінансування будівництва (виду А) (
а.с.141-144).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України
"Про фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю" (далі
- Закон) у разі порушення забудовником
строків спорудження об'єкта
будівництва або у разі неналежного
виконання управителем своїх
обов'язків, передбачених частиною
першою цієї статті, довіритель має
право вимагати від управителя
дострокового розірвання договору та
виплати йому коштів. Управитель
зобов'язаний виплатити довірителю
кошти у сумі, що визначається
відповідно до статті 20 цього Закону при
відмові довірителя від участі у ФФБ і
не може бути меншою за суму, внесену
довірителем до ФФБ.

Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону сума коштів,
яка підлягає поверненню довірителю у
випадках, передбачених частинами
четвертою - шостою цієї статті,
повертається довірителю протягом п'яти
днів після здійснення управителем
наступної повної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Частиною 9 ст. 20 Закону визначено, що для
ФФБ виду А виплата коштів довірителю не
може здійснюватися за рахунок іншого
ФФБ або власного майна управителя.

Таким-же чином вказане питання
регулюється п.5.4.5 Правил ФФБ (фонду
фінансування будівництва (виду А) -
повернення коштів Довірителю ФФБ не
може здійснюватись за рахунок іншого
ФФБ або власних коштів Фінансової
компанії . (а.с.150).

Встановивши вказані обставини
справи, з врахуванням положень
Договору про участь у фонді
фінансування будівництва від 26.01.2011
року, Правил (фонду фінансування
будівництва (виду А) житлового
будинкуАДРЕСА_1, затверджених
директором Комунального комерційного
унітарного підприємства «Фінансова
компанія «Житло-Інвест» від 27.02.2008
року, положень Закону України "Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю", суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Відповідно до Договору, зазначених
норм матеріального права довіритель
має право відмовитись від участі в
ФФБ, частково або повністю отримати
кошти ФФБ у випадках, передбачених
Правилами ФФБ та з урахуванням
чинного законодавства, а саме
після подання заяви про відмову від
участі у ФФБ, з дня розірвання
договору за ініціативою Фінансової
компанії або після здійснення
управителем наступної повної
реалізації відповідного об'єкту
інвестування або після введення
об'єкта будівництва в експлуатацію.

Встановлено, що позивач заяву про
відмову від участі у ФФБ не подавав,
на час вирішення спору об'єкт
інвестування забудовником не
збудований, запланований термін
введення житлового будинку в
експлуатацію на 31 серпня 2014 року, про
що відповідач повідомив позивача.

Повернення коштів позивачу за
рахунок іншого ФФБ або власних
коштів фінансової компанії Законом ,
Правилами ФФБ та Договором не
передбачено.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд зробив неправильний висновок
про те, що сторони не дотримались
порядку розірвання Договору шляхом
підписання додаткової угоди,
оскільки це не передбачено умовами
Договору і Правилами ФФБ частково
заслуговують на увагу, проте не
впливають на законність і
обґрунтованість рішення суду.

Дійсно п.3.2.2 Договору передбачено
укладення додаткової угоди лише при
відступленні Довірителем права
вимоги за цим Договором третій особі
- Новому довірителю.

Відповідно до п. 5.4.3 Правил ФФБ
Фінансова компанія повертає
Довірителю внесені ним кошти за
умови подання Довірителем заяви про
відмову від участі у ФФБ або з дня
розірвання розірвання договору про
участь у ФФБ з ініціативи Фінансової
компанії у випадках, передбачених
цими Правилами ФФБ та договором з
Довірителем.

Відповідач, заперечуючи щодо позову,
посилався на можливість повернення
позивачу грошових коштів за умови
укладення додаткової угоди про
розірвання Договору, що не
передбачено ні Договором ні
Правилами ФФБ.

Проте суд правильно виходив із того,
що ОСОБА_1 заяви про відмову від
участі у ФФБ не подавала, об'єкт
інвестування в експлуатацію не
зданий, що виключає можливість
повернення коштів відповідно до ч. 7
ст. 20 Закону України "Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю", яким
визначено, що сума коштів, яка
підлягає поверненню довірителю у
випадках, передбачених частинами
четвертою - шостою цієї статті,
повертається довірителю протягом п'яти
днів після здійснення управителем
наступної повної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Інші доводи апеляційної скарги на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
є необґрунтованими, законність і
обґрунтованість рішення суду не
спростовують.

Керуючись ст. 308,315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від

17 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: