Провадження № 22ц/790/5736/14
Головуючий 1-ої інст.: Березовська І.В.
Справа № 635/2716/14-ц
Доповідач: Шевченко Н.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Кокоші В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каменській Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на заочне рішення Харківського
районного суду Харківської області від
02 липня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області, Філії 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
третя особа - закрите акціонерне
товариство «Альфа-Банк» про визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, анулювання права власності,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області, Філії 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» про
визнання прилюдних торгів такими, що не
відбулися, анулювання права власності.

Посилалася на те, що їй на праві
власності належав автомобіль марки ВАЗ
11193, 2008 року випуску, синього кольору,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
перебував під заставою відповідно до
договору застави транспортного засобу
від 19 грудня 2008 року, укладеного між нею
та ТОВ «Весс Україна».

Під час виконання державним виконавцем
ВДВС Харківського РУЮ Харківської
області виконавчого листа № 6-1589,
виданого Новозаводським районним
судом м. Чернігова 17 вересня 2010 року,
майно позивача, в тому числі і вказаний
автомобіль, потрапило під арешт.

Про реалізацію з аукціону автомобілю
ВАЗ позивачці стало відомо лише після
його фактичного проведення. Також
згодом вона дізналася, що аукціон від 24
липня 2013 року проводився вдруге і
автомобіль у зв'язку із цим було
уцінено.

В порушення вимог законодавства її, як
власника, ніхто про проведення
аукціону не повідомляв.

До того ж ОСОБА_2, який став переможцем
аукціону, перерахував на депозитний
рахунок державної виконавчої служби
виключно вартість придбаного
автомобілю і не сплатив Філії 21 ПП
«Нива-В.Ш.» як спеціалізованій
організації винагороду за проведення
аукціону.

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
02 липня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
заочне рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
слухання справи, не перешкоджає
розглядові справи.

З урахуванням вимог
процесуального закону щодо дотримання
розумних строків розгляду справи судом
апеляційної інстанції та належного
повідомлення учасників процесу про
слухання справи, колегія суддів
вважала за можливе розглянути справу
за відсутності сторін у справі.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що підготовка та проведення
прилюдних торгів проведена з
дотриманням порядку реалізації
арештованого майна.

Такі висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального права, які
регулюють спірна правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Як установлено судом, підставою для
визнання торгів такими, що не відбулися
та анулювання права власності
позивачем зазначено недодержання
державним виконавцем і Філією 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» під
час проведення прилюдних торгів
Порядку реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15.07.1999
року № 42/5.

Умови та порядок виконання рішень
судів і інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» та Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5 і зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 15 грудня 1999 року за №
865/4158 (далі - Інструкція № 74/5 від 15
грудня 1999 року).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання й компетенцію, а також
учасників виконавчого провадження,
закріплено їхні права та обов'язки, у
тому числі право стягувачів і
боржників та інших учасників
виконавчого провадження на оскарження
дій (бездіяльності) державного
виконавця та порядок цього оскарження
(ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 85, 111 Закону).

Аналіз положень вказаного Закону та
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року
свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV та
пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня
1999 року).

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Згідно з п. 3.11 Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна спеціалізована
організація письмово повідомляє
державного виконавця, стягувача та
боржника про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна.

Доводи позивача щодо неналежного
повідомлення про проведення прилюдних
торгів спростовуються письмовим
повідомленням позивача про час і місце
проведення прилюдних торгів (а.с. 17).

Крім того, відповідно до п. 7.1
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
прилюдні торги вважаються такими, що
не відбулися, у разі: відсутності
покупців або наявності тільки одного
покупця; якщо жоден із покупців не
запропонував ціну, вищу за стартову
ціну лота; несплати в установлений
термін переможцем прилюдних торгів
належної суми за придбане майно.
Вказаний перелік є вичерпним.

Виходячи з правової природи процедури
реалізації майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, тобто в
забезпеченні переходу права власності
на майно боржника, на яке звернено
стягнення, до покупця - учасника
прилюдних торгів, та ураховуючи
особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а отже, є правочином.

Прилюдні торги за своєю юридичною
природою - це продаж майна, на яке
звернено стягнення. Власником його
стає покупець, який запропонував за
нього під час торгів найвищу ціну.

У зв'язку з тим, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

З огляду на викладене, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
обраний нею спосіб захисту порушеного
права є неналежним.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК
України із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Харківського районного
суду Харківської області від 02 липня 2014
року залишити без змін..

Ухвала набирає чинності
негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляджу цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

судді