Ухвала

іменем україни

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д.,
Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором позики; за зустрічним
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, третя
особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання договору неукладеним за
касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_7
на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 19 листопада 2008 року між ним та
ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір
позики, за умовами якого відповідачі
отримали кошти у розмірі 696 тис. грн з
кінцевим строк повернення до 27 грудня
2008 року. Оскільки відповідачами борг не
повернутий, позивач просив, з
урахуванням уточнень, стягнути на його
користь з відповідачів солідарно суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
та трьох відсотків річних за
прострочення виконання зобов'язань, у
розмірі 993 859 грн 40 коп.

У зв'язку із укладенням договору про
відступлення права вимоги за вказаним
договором позики первісного позивача
замінено на ОСОБА_4

У лютому 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулись до суду із зустрічним
позовом, посилаючись на те, що передачі
грошових коштів за договором позики у
розмірі 696 тис. грн. фактично не
відбулось. Просили визнати договір
позики від 19 листопада 2008 року
неукладеним.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 квітня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_6, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_7,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просять
скасувати судові рішення в частині
відмови у задоволенні первісного
позову та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким позов задовольнити.

В іншій частині судові рішення не
оскаржуються, тому у касаційному
порядку не переглядаються (ч. 2 ст. 335 ЦПК
України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи в позові ОСОБА_4, як
правонаступнику за правом вимоги
ОСОБА_7, суди на підставі доказів,
поданих сторонами, які належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що між
сторонами укладено письмову угоду від 8
червня 2012 року (т.1, а.с. 141-142), яка ОСОБА_7
в цей же день завірена нотаріально (т.1
а.с. 140), про відсутність взаємних
претензій за договором позики від 19
листопада 2008 року. Наведене свідчить
про те, що позивач не довів свого
позову, що є його процесуальним
обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

М.Є. Червинська