У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Рожина Ю.М., Собіни
І.М,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю прокурора - Прищепа
О.М.,

відповідачки -
ОСОБА_2,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивача - ОСОБА_4,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

голови СК «Електрон-3» -
Макутоніної Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
її представника - адвоката ОСОБА_3 на
рішення Рівненського районного суду
від 15 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_2,
Рівненської районної державної
адміністрації, треті особи без
самостійних вимог: садівничий
кооператив «Електрон-3», прокуратура
Рівненського району Рівненської
області, про визнання незаконними і
скасування розпоряджень суб'єкта
владних повноважень в частині та
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду
від 15 травня 2014 року вказаний позов
задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження голови Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області від 12 квітня 2007
року № 241 «Про надання дозволу на
виготовлення технічних документацій
із землеустрою по складанню державних
актів на право власності на землю» в
частині, що стосується ОСОБА_2 щодо
земельної ділянки № НОМЕР_1 та ОСОБА_8
щодо земельної ділянки № НОМЕР_2.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження голови Рівненської
районної державної адміністрації
Рівненської області від 28 березня 2008
року № 267 «Про затвердження технічних
документацій із землеустрою щодо
складання державних актів на право
власності на земельні ділянки для
ведення садівництва на території
Городищенської сільської ради» в
частині, що стосується ОСОБА_2 щодо
земельної ділянки № НОМЕР_1 та ОСОБА_8
щодо земельної ділянки № НОМЕР_2.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на землю, виданий
ОСОБА_2 серії ЯЖ № 338754 від 20.01.2009 року,
який зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 14.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на землю, виданий
ОСОБА_8 серії ЯЖ № 338751 від 05.02.2009 року,
який зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 37.

________________________________________________________________________

Справа № 2/570/73/2014

Головуючий в суді І інстанції -
Гнатущенко Ю.В.

Провадження № 22-ц 787/1520/2014

Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
та її представник - адвокат ОСОБА_3
оскаржили його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі
представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3
вказує на неповне з'ясування судом
фактичних обставин справи та
невідповідність їх висновкам суду, на
невірне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що позивачами не доведено та не
надано жодних доказів на підтвердження
факту підробки протоколу № 1 від 29.04.2006
року СК «Електрон-з», яким їх виключено
з членства у даному кооперативі, не
доведено факту неправомірності
набуття ОСОБА_2 права власності на
земельну ділянку, у зв'язку з чим
підстави для задоволення позову
відсутні. Зазначає, що судом
проігноровано заяву співвідповідача
ОСОБА_8 про порушення строків позовної
давності, адже позивачам було відомо
про факт виключення їх з членів
кооперативу ще в 2009 році, про що вони
заявляли і в самому позові. Окрім того,
з аналогічними позовами вони вже
зверталися до суду, проте за їх заявами
ці позови були залишені без розгляду.
Доводить про упередженість суду до
сторони відповідача у зв'язку з тим, що
його було фактично позбавлено
можливості вислухати позицію позивача,
котрий постійно не з'являвся в судові
засідання, та ухвалено рішення за
єдиної неявки представника
відповідача 15 травня 2014 року, при тому,
що його було повідомлено про розгляд
справи на 30 травня 2014 року. Посилається
на недотримання судом вимог закону
щодо обґрунтованості та законності
рішення, не взяв до уваги практику
Європейського Суду з прав людини з
даного питання, не дав правової оцінки
обставинам і фактам, які складають
основу спірних правовідносин. З
наведених підстав просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
залишити без розгляду позовну заяву.

У своїй скарзі ОСОБА_2 зазначає, що
рішенням суду її фактично позбавлено
права власності на земельну ділянку,
чим порушено ст. 41 Конституції України.
Стверджує, що з 2006 року вона є
добросовісним набувачем земельної
ділянки, яка знаходиться на території
СК «Електрон-3», а з 2009 року - законним
власником на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 338754 від 20.01.2009р.. Доводить, що
судом не застосовано норм, які
регулюють підсудність спору, адже
вимоги позивачів про визнання
незаконними та скасування
розпоряджень голови Рівненської РДА №
241 від 27.04.2007р. та № 267 від 28.03.2008р.
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.
Звертає увагу на суперечливу позицію
відповідача по справі - Рівненської
РДА, яка протягом року ґрунтовно
заперечувала проти позову, проте
напередодні ухвалення рішення подала
заяву про його визнання. Покликаючись
на неповне з'ясування обставин справи,
невірне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та залишити без розгляду
позовну заяву.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
оскаржувані розпорядження голови
Рівненської районної державної
адміністрації від 12 квітня 2007 року за
№241 "Про надання дозволу на
виготовлення технічних документацій
із землеустрою по складанню державних
актів на право власності на землю" та
від 28 березня 2008 року за №267 "Про
затвердження технічних документацій
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки для ведення
садівництва на території
Городищенської сільської ради" в
частині, що стосується ОСОБА_8, ОСОБА_2
щодо земельних ділянок № НОМЕР_1,НОМЕР_2
видані з порушенням норм земельного
законодавства та підлягають
скасуванню і у зв»язку з цим є
недійсними державні акти на право
власності на ці земельні ділянки,
отримані на підставі оскаржуваних
розпоряджень.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом встановлено: садівничому
кооперативу "Електрон-3" земельна
ділянка, загальною площею 16,1 га,
передана в користування Державним
актом Б№019958, виданого на підставі
рішення Городищенської сільської ради
Рівненського району № 19 від 28.07.1992 року
та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування.

З 1992 році ОСОБА_4, ОСОБА_7 є
засновниками та членами СК "Електрон-3"
і мають в користуванні земельні
ділянки під № № НОМЕР_1, НОМЕР_2
відповідно, площею 0,08 га кожна.

Рішенням Городищенської
сільської ради № 263 від 28.11.1997 року було
затверджено проект роздержавлення та
приватизації земель садівничого
кооперативу "Електрон-3" на всі 175
ділянок, і прийнято рішення видати
кожному члену кооперативу Державний
акт на право приватної власності на
землю. В додатку до рішення складено
список членів кооперативу, яким
передається безоплатно земельні
ділянки, в даний список включені
позивачі під номерами 114 та 115.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанціїї про
те, що вказане рішення прийнято у
відповідності до вимог Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
приватизацію земельних ділянок" №15-92
від 26.12.1992 року, та постанови Верховної
Ради України "Про прискорення
земельної реформи та приватизації
землі" № 2200-ХІІ від 13.03.1992 року і є
чинним.

Відповідно до ст. ст. 17, 19 Земельного
кодексу України від 18 грудня 1990 року N
561-XII, який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин, земельні
ділянки надаються у власність або
користування відповідною Радою
народних депутатів на територіїї якої
знаходиться земельна ділянка на
підставі рішення.

З врахуванням наведеного та у
відповідненості до п.1 Перехідних
положень Земельного кодексу України
25.10.2001 року, рішення Городищенської
сільської ради № 263 від 28.11.1997 року є
підставою для виготовлення та видачі
позивачам державних актів на право
власності на спірні земельні ділянки.

В квітні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_7
звернулись до суду з даним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що отримати
Державні акти на право власності на
земельні ділянки вони не змогли так як
розпорядженням голови Рівненської
райдержадміністрації № 241 від 12.04.2007
року "Про надання дозволу на
виготовлення технічних документацій
із землеустрою по складанню держаних
актів на право власності на землю" їх
земельні ділянки передано у власність
відповідачам і останнім видано
державні акти на право власності на
спірні земельні ділянки. У 2009 році,
всупереч Статуту Садівничого
кооперативу, рішенням уповноважених
членів, а не загальних зборів членів
кооперативу, позивачів було
неправомірно виключено з членів
кооперативу та прийнято в члени
кооперативу відповідачів. По факту
підроблення документів проти голови
Садівничого кооперативу «Електрон - 3»
9.02.2011 року Рівненським районним судом
була винесена постанова, згідно якої
його визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст.365 та ч.1
ст.366 КК України та звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії.

Судом встановлено, що
Городищенська сільська рада
Рівненського району за період з 29.04.2006
року і протягом 2006 року рішень про
надання у власність земельних ділянок,
розміщених на території ради в
Садівничому кооперативі «Електрон-3»
відповідачам не приймала, що
стверджується довідкою Архівний
відділ Рівненської РДА Рівненської.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 153
Земельного Кодексу України 2001 року, які
діяли на час винесення оскаржуваних
рішень, власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України. Позивачі не писали
відмов від земельних ділянок на
користь держави або територіальної
громади, а тому,не можуть втрачати
раніше наданого їм права користування
земельною ділянкою.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
садівництва у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд
першої інстанціїї вірно вказав, що
оскаржувані розпорядження голови
Рівненської райдержадміністрації на
підставі яких відповідачам видано
державні акти на право власності на
земельні ділянки прийняті всупереч
чинного земельного законодавства.

Безпідставні доводи апеляційної
скарги про те, що спір має розглядатись
у порядку адміністративного
судочинства, оскільки у вказаних
правовідносинах сторонами є фізичні
особи, а спір стосується питання
законності набуття та реалізаціїї
права власноті на землю.

Колегія суддів вважає також
правильним висновок суду першої
інстанціїї про те, що строк позовної
давності не пропущений і доводи
апеляції в цій частині не грунтуються
на законі, оскільки матеріалами справи
доведено, що позивачам фактично стало
відомо про порушення їх права в 2012 року
з відповіді архівного відділу
Рівненської РДА Рівненської області
№269/04-01.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
обґрунтованість позовних вимог та
безпідставність доводів апеляційної
скарги, які не спростовують висновків
суду першої інстанції. Судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та її
представника - адвоката ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Рівненського районного суду
від 15 травня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді : підпис
Рожин
Ю.М.

підпис
Собіна І.М.

Згідно:Суддя-доповідач
Ковальчук
Н.М.