Справа № 397/23/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2014 року
сел. Олександрівка

Олександрівський районний суд
Кіровоградської області у складі:

- головуючий суддя - Пляка С.Л.,

- при секретарі - Ступак Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Олександрівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Олександрівська
селищна рада, про усунення перешкод в
користуванні власністю, та зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні земельною
(присадибною) ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

До Олександрівського районного
суду звернувся первинний позивач
ОСОБА_1 з позовом про зобов'язання
відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод
у користуванні прибудинковою
територією загального користування по
АДРЕСА_1, та не перешкоджати проїзду
легкового транспорту, шляхом
зобов'язання надати ключ від замка на
воротах, 06.02.2014 року позивач надала
уточнення до позовних вимог, а саме
зобов'язати відповідача знести паркан
з шиферу зі сторони входу до позивача,
01.04.2014 року позивач змінила позовні
вимоги, а саме зобов'язати відповідача
не чинити перешкод в облаштуванні
проїзду для легкового автотранспорту,
шляхом встановлення воріт.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до
суду з зустрічним позовом про визнання
самочинно збудованого нерухомого
майна, за адресою АДРЕСА_1 - 2-х незаконно
споруджених будівель: сарай та гараж,
які збудовані з істотним порушенням
будівельних норм і правил, та знесення
самочинної забудови, а також
зобов'язання усунути перешкоди в
користуванні земельною (присадибною)
ділянкою шляхом знищення вигрібної
каналізаційної ями.

В судовому засіданні позивач та
її представник судові вимоги
підтримали, зустрічний позов не
визнали в повному обсязі, суду
пояснили, що первинний позивач є
власником квартири № 2 в будинку,
АДРЕСА_1. Будинок АДРЕСА_1 являється
трьохквартирним будинком з двома
входами з вулиці на подвір'я. Вхід до
квартири позивача розташований з боку
входу до помешкання відповідача.
Зазначеним входом і проїздом позивач
користувалася більше 20 років. В 2008 році
відповідач встановив ворота та повісив
замок. Деякий час на її прохання він
надавав ключ для проїзду до її
помешкання. На сьогоднішній день, окрім
воріт відповідач попереду вхідних
дверей до квартири позивача встановив
огорожу з шиферу, і залишив лише місце
для проходу. Перший конфлікт стався із
червні 2013 року, повторний конфлікт
стався в жовтні 2013 року, коли син
розваливши димар, не мав можливості
вивезти сміття. Після першого
конфлікту в червні місяці позивач
звернулася до Олександрівської
селищної ради, аби вирішити питання як
користуватися спільним подвір'ям та
землею сервітут)', та повідомила про
відсутність можливості знайти з
сусідом компроміс, на що отримала
відповідь, згідно якої рекомендовано
створити об"єднання співвласників. На
повторне звернення, після конфлікту в
жовтні 2013 року. Олександрівскою
селищною радою надано акт обстеження
від 07.07.2013 року яким рекомендовано
створити громадську організацію
співвласників багатоквартирного
будинку та виготовити (проекти)
документацію з землеустрою.

Досягнути компромісу з
відповідачем по питанню спільного
користування присадибною ділянкою
неможливо тому позивач вимушена
звернутись до суду з позовом для
захисту свого порушеного права.

Вторинний позивач та його
представник позовних вимог первинного
позивача не визнали повністю,
підтримали зустрічний позов, суду
пояснили, він є власник квартири №3
будинку АДРЕСА_1, власниками інших
квартир в данному будинку є ОСОБА_1, та
ОСОБА_3 Його сусідка - ОСОБА_1 є
власницею квартири під номером 2,
здійснила будівництво господарських
будівель (сарай та гараж) на спільній
земельній ділянці, котра не була
приватизована! Дані споруди є
незаконно спорудженними, так як він -
співкористувач присадибної ділянки, не
давав ніякої письмової згоди на їх
проектування та спорудження! Згідно ст.
27 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» забудова
присадибних ділянок може
здійснюватися на підставі
будівельного паспорта забудови
земельної ділянки. Відповідно до ст. 152
Житлового Кодексу України
Переобладнання і перепланування
жилого будинку, що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадиться з дозволу
виконавчого комітету місцевих органів
самоврядування. Більше того до частини
приватного домоволодіння відповідачки
було проведено газове опалення, що
також не відповідає протипожежним
нормам. В звязку з тим, що газова труба
прикрита шифером, та ховається на
горищі відповідачки. Це створює
реальну загрозу вибуху газу, що може
призвести до пошкодження мого майна та
майна сусідів, втрати здоров'я. Доказом
в данному випадку - акт обстеження
домоволодіння, виданного 4 березня 2014
року Олександрівською селещною радою.
В якому вказується порушення вимоги
НАПБ А.01.001-2004 «Правила пожежної безпеки
в Україні». Допущення прокладання
електропроводу поверхнею горючих
матеріалів без підкладення шару
негорючого матеріалу, що може
спричинити летальні наслідки.

Вторинний позивач та його
представник вважають, що незаконні дії
ОСОБА_1 порушують його законні права у
користуванні присадибною ділянкою, він
не має змоги автомобільним транспортом
проїхати до своєї квартири через
відповідну територію, так як заважають
вказані споруди. Через недобудовані
господарські споруди, він не має змоги
спокійно пересуватися та
користуватися своєю частиною
присадибної ділянки. Сусідка позаду
недобудованого сараю розвела смітник,
який не залишає бути байдужим
нормальну людину. Через розрихлиний
тин пролазять вуличні собаки, що завдає
йому сутєвого дискомфорту роками.
Восени 2013 року громадянка ОСОБА_1
спорудила - вигрібну яму, приблизно за
чотири метри від вікон його будинку.
Жахливий запах завдає неприємного
запаху не тільки його родині, а навіть
перехожим на вулиці тому він вимушений
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права.

Співвідповідач ОСОБА_3, залучена
до участі у справі, суду пояснила, що
вона проживає в АДРЕСА_1, в квартирі №? 1.
При отриманні вказаного житла
територія домоволодіння не була
розгороджена парканами, вхід на
територію був один зі сторони її
квартири. Самовільних забудов не було.
З плином часу всі власники квартир
звели господарські будівлі, що в деякій
мірі перешкоджає в користуванні
територією спільного користування.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, суду
пояснив, що не підтримує позовних вимог
ні однієї із сторін, оскільки
присадибна територія біля будинку
АДРЕСА_1 не належить їм на праві
особистої власності, є власністю
Олександрівської селищної ради, яка і
має право нею розпоряджатись.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що
будинок АДРЕСА_1 з початку здачі його в
експлуатацію був відгороджений від
вулиці невисоким дерев'яним парканом з
одним входом без воріт, земельна
ділянка в середині двору розгороджена
не була.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що на
час вводу в експлуатацію будинку
АДРЕСА_1 вона працювала в профсоюзному
комітеті цукрового заводу, який був
власником вказаного будинку. Територія
будинковолодіння була огорожена
дерев'яним парканом. Традиційно
склалося, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
користувались одним входом з вулиці до
квартир.

Суд заслухавши
позивачів-відповідачів та їх
представників по справі,
співвідповідача, представника третьої
особи, свідків доходить висновку про
необхідність відмови в задоволенні
позовної заяви та зустрічного позову з
наступних підстав.

Згідно 150 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (квартиру), користуються ним
для особистого проживання, та мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд.

Згідно ст.151 ЖК України громадяни,
які мають в приватній власності
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок капітальний
та поточний ремонт, а також утримувати
в порядку прибудинкову територію.

Стаття 152 ЗК України дає право
землекористувачу вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці права не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

Статтею 376 ЦК України встановлено,
що якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Згідно ст.386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник .
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій. які можуть
порушити його права, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Позов про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою,
права якої порушено, зокрема, власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених
статтями 391, 396 ЦК України статтею 103 ЗК
України.

Відповідно до ст. 48 Закону України
«Про власність» власник квартири в
багатоквартирному будинку маю право
вимагати усунення будь-яких порушень
свого права власності.

Статтею 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначено поняття місцевого
самоврядування, а саме:

1. Місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

2. Місцеве самоврядування
здійснюється територіальними
громадами сіл, селищ, міст як
безпосередньо, так і через сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи, а також через районні та
обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Статтю 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначена загальна компетенція
сільських, селищних, міських рад, а саме
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Стаття 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
визначає повноваження виконавчих
органів рад у сфері регулювання
земельних відносин та охорони
навколишнього природного середовища, а
саме до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать:

5) вирішення земельних спорів у порядку,
встановленому законом;

Згідно ст. 80 ЗК України суб'єктами
права власності на землю є:

а) громадяни та юридичні особи - на
землі приватної власності;

б) територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування,
- на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади, - на
землі державної власності.

Згідно ст. 81 ЗК України 1.
Громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі:

б) безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;

Згідно ст. 83 ЗК України 1. Землі,
які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю.

У відповідності зі ст. 41 Закону
України «Про регулювання місце
будівельної діяльності» справи про
правопорушення у сфері містобудування
у сфері місце будівної діяльності
розглядає орган Державного
архітектурно-будівельного контролю, а
посадові особи цього органу мають
право складати протоколи про вчинення
правопорушень та накладати штрафи,
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та право
проводити перевірку відповідності
виконання будівельних робіт вимогам та
нормам державних стандартів і правил.

Первинний позивач - відповідач по
зустрічному позову та вторинний
позивач- відповідач є власниками
квартир 2 та 3 в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8,
10-11, 80-81).

З повідомлення за № 202/02-30 від
01.04.2014 року на адвокатський запит № 27
від 17.03.2014 року, встановлено, що
багатоквартирний житловий будинок по
АДРЕСА_1 розміщений на землях житлової
та громадської забудови
Олександрівської селищної ради,
відповідно категорія земель-житлова та
громадська забудова. Дана земельна
ділянка є земельною ділянкою
загального користування для власників
квартир вищезазначеного житлового
будинку (а.с. 45).

З відповіді № 447/02-30 від 03.07.2013
року, селищного голови, видно що у разі
приватизації громадянам
багатоквартирного житлового будинку
відповідна земельна ділянка може
передатись безплатно у власність або
надатись у користування об'єднанню
співвласників цього будинку (а.с. 9).

В суді було встановлено, що
багатоквартирний будинок АДРЕСА_1,
розміщений на землях житлової та
громадської забудови Олександрівської
селищної ради, відповідно категорія
земель-житлова та громадська забудова.
Дана земельна ділянка є земельною
ділянкою загального користування для
власників квартир вищезазначеного
житлового будинку. Земельна ділянка не
приватизована власниками квартир, а
отже цілковите право на розпорядження
зазначеною ділянкою належить виключно
органу місцевого самоврядування -
Олександрійській селищній раді.

Законом України «Про регулювання
місце будівельної діяльності» справи
про правопорушення у сфері
містобудування у сфері місцебудівної
діяльності розглядає орган Державного
архітектурно-будівельного контролю, а
посадові особи цього органу мають
право складати протоколи про вчинення
правопорушень та накладати штрафи,
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та право
проводити перевірку відповідності
виконання будівельних робіт вимогам та
нормам державних стандартів і правил.

Суд враховуючи викладене вважає
за необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог по позову та по
зустрічному позову.

Керуючись ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не
чинити перешкод у користуванні
прибудинковою територією загального
користування по АДРЕСА_1, та не
перешкоджати проїзду легкового
транспорту, шляхом зобов'язання надати
ключ від замка на воротах - відмовити.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання
самочинно збудованого нерухомого
майна, за адресою АДРЕСА_1 - 2-х незаконно
споруджених будівель: сарай та гараж,
які збудовані з істотним порушенням
будівельних норм і правил, та знесення
самочинної збудови, а також
зобов'язання усунути перешкоди в
користуванні земельною (присадибною)
ділянкою шляхом знищення вигрібної
каналізаційної ями - відмовити.

Учасники судового розгляду
справи, з повним рішенням суду, зможуть
ознайомитись 15 липня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: /підпис/

Копія вірна. Суддя
Олександрівського районного суду

Кіровоградської області
С.Л.
Пляка