АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/692/14-ц 22-ц/774/1619/К/14
Провадження № 22-ц/774/1619/К/13
Головуючий в суді першої
Справа № 215/692/14-ц
інстанції - Камбул М.О.
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -
Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 на
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає із нею та
перебуває на її утриманні. На
обґрунтування позивач зазначила, що
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого
сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_7,
яка на даний час вже повнолітня, та сина
ОСОБА_6, але з вересня 2013 року сторони
спільно не проживають, матеріальної
допомоги на утримання дітей, які
проживають разом із нею, відповідач не
надає, тому просила суд стягнути з
нього на її користь аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 1000грн. на
утримання сина.

Рішенням Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено частково,
з відповідача на її користь на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнуто аліменти в розмірі 400 грн.
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 29 січня 2014 року до
повноліття дитини.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2 ставить питання про
зміну рішення суду та збільшення
розміру аліментів з 400грн. до 1000грн.,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи. Зокрема, на його
думку, суд не надав належної оцінки
доводам позивача, безпідставно прийняв
до уваги наявність на утриманні
відповідача непрацездатної матері та
наявність у відповідача захворювання,
оскільки судом не враховано, що мати
відповідача отримує пенсію, і тому не
перебуває у нього на утриманні, а
захворювання, на яке посилався
відповідач не перешкоджає йому
займатись підприємницькою діяльністю,
і тому не може бути підставою для
зменшення розміру аліментів до
мінімального. Крім того, інших дітей, на
яких відповідач зобов'язаний
сплачувати аліменти, у відповідача
немає, а старша дочка ОСОБА_7, хоча і є
повнолітньою, але не має самостійного
доходу та також знаходиться на
утриманні у позивача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають двох дітей: дочку
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з
позивачем та знаходяться на її
утриманні.

Відповідач є фізичною
особою-підприємцем і, згідно довідки
Криворізької північної ОДПІ № 6314/10/1701
від 23 квітня 2014 року, має дохід за 2012 рік
в сумі 3000 грн., за 2013 рік - 1000 грн.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
відповідач має можливість сплачувати
аліменти на утримання неповнолітнього
сина в розмірі 400грн. щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок не в повній мірі відповідає
обставинам справи.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України передбачено, що за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції правильно виходив із того, що
відповідач працює приватним
підприємцем, має мінливий та
нерегулярний дохід, тому дійшов
вірного висновку про стягнення з нього
аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте, визначаючи розмір аліментів, суд
не в повній мірі врахував вимоги,
встановлені частиною 1 ст. 182 Сімейного
Кодексу України, якою передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Так, суд врахував стан здоров'я
відповідача, прийнявши до уваги
довідку, видану КЗ «Криворізька міська
лікарня № 7» № 55 від 20 травня 2014 року ,
згідно якої ОСОБА_5 має захворювання:
хронічну герметичну інфекцію,
загострення. Кандидоз ротової
порожнини, шийний лімфазеніт.

При цьому суд не звернув уваги на
відсутність висновків медичних
установ про те, що наявність таких
захворювань призвела до втрати
відповідачем професійної або
загальної працездатності, або
перешкоджає здійсненню
підприємницької діяльності.

Також суд залишив поза увагою, що
позивач ОСОБА_4 отримує в середньому
заробітну плату в сумі 1095грн.97коп. на
місяць і проживає разом із
неповнолітнім сином ОСОБА_6, а також
повнолітньою дочкою сторін ОСОБА_7, 1992
року народження, яка не має
самостійного заробітку, тобто є єдиною
годувальницею в сім'ї. У той же час
відповідач проживає із матір'ю, яка
отримує пенсію, та інших утриманців,
окрім сина ОСОБА_6, не має.

Крім того, судом не враховано, що
згідно з діючим законодавством
підприємництво являє собою самостійну,
ініціативну, систематичну на власний
ризик діяльність із виробництва
продукції, виконання робіт, надання
послуг і заняття торгівлею з метою
одержання прибутку.

Підприємницька діяльність, як один із
напрямків господарської діяльності,
характеризується такими ознаками:
ініціативністю, яка означає, що
підприємець починає свою діяльність
відповідно до потреб ринку на свій
розсуд та без будь-яких застережень;
систематичністю підприємницької
діяльності, що підкреслює її постійний
характер; власним ризиком підприємця -
він ладен відчути на собі як позитивні,
так і негативні наслідки
підприємницької діяльності, зокрема
випадкову загибель свого майна; метою
підприємницької діяльності, себто
одержанням прибутку; здійсненням
підприємництва від свого імені та під
свою майнову відповідальність.

Прийнявши до уваги довідку про розмір
доходу відповідача за 2013 рік, який
складає 1000грн, суд залишив поза увагою,
що у 2012 році дохід ОСОБА_5 складав
3000грн.

На думку колегії суддів, відповідач
спроможний вести свою підприємницьку
діяльність більш ефективно і
отримувати більш сталі прибутки, тому
задоволення позову ОСОБА_4 та
визначення аліментів у розмірі 1000грн.
стимулюватиме підприємницькі
можливості відповідача та забезпечить
потреби дитини у повноцінному
фізичному та духовному розвитку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а рішення суду - змінити
в частині розміру аліментів, стягнути з
відповідача, збільшивши цей розмір з
400грн. до 1000грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 червня 2014 року в
частині розміру аліментів, стягнутих з
ОСОБА_5, змінити, збільшивши цей розмір
з 400 (чотириста) гривень до 1000 (одна
тисяча) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів