У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором; за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про припинення договору поруки, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 11 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ПАТ «КБ «Надра»
звернувся до суду із указаним позовом,
у якому просив стягнути солідарно із
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як поручителів
на свою користь заборгованість за
кредитним договором від 29 серпня 2008
року у розмірі 86 395 грн 20 коп. та судові
витрати.

В обґрунтування позову зазначав, що 29
серпня 2008 року між ним та ТОВ
«Догма-Меблі» було укладено кредитний
договір, згідно якого

останньому було надано кредит у
розмірі 54 910 грн зі сплатою 20,7 % річних з
кінцевим терміном повернення до 16
серпня 2013 року. З метою забезпечення
зобов'язань за указаним кредитним
договором, 29 серпня 2008 року між
банком, ТОВ «Догма-Меблі», ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 було укладено договори
поруки, за умовами яких останні
відповідали як солідарні боржники за
зобов'язаннями ТОВ «Догма-Меблі» перед
банком. У результаті порушення
позичальником норм закону та умов
договору станом на 1 березня 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 86
395 грн 20 коп., з яких: 48 328 грн 53 коп. -
заборгованість за кредитом, 23 568 грн 41
коп. - заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 7 454 грн 71 коп. -
пеня за прострочення сплати кредиту, 1
332 грн 02 коп. - інфляційні втрати та
штраф у розмірі 5 711 грн 53 коп.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом, у якому
просив визнати припиненим договір
поруки від 29 серпня 2008 року, укладений
між ним, ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ
«Догма-Меблі», а також додатковий
договір № 1 від 29 жовтня 2010 року,
укладений між ним та банком.

В обґрунтування позову зазначав, що
указаний договір поруки є припиненим,
оскільки кредитор протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 11 лютого 2014 року, позов ПАТ
«КБ «Надра» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ
«Надра» 86 395 грн 20 коп. заборгованості
за кредитним договором. В решті позову
ПАТ «КБ «Надра» відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано
припиненим договір поруки від 29 серпня
2008 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра»
та ОСОБА_4, додатковий договір № 1 від 29
жовтня 2010 року до договору поруки.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким його позов
задовольнити, а в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
позов ПАТ КБ «Надра» підлягає
частковому задоволенню, а зустрічний
позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню,
керуючись при цьому нормами ст.
ст. 526, 554, 559 1054 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник