Номер провадження: 22-ц/785/6086/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів:
Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

При секретарі:
Счастлівцевій Л.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про визнання
договору поруки недійсним,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У січні 2012р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ПАТ «УкрСиббанк» (далі-банк)
про визнання договору поруки №183958 від
28.02.2008р., укладеного між нею та банком,
щодо належного виконання ОСОБА_3 її
зобов'язань за кредитним договором
№0 від 28.02.2008р., недійсним.

Зазначала, що цей договір поруки
ніколи не укладався, підпис на договорі
поруки їй не належить. ОСОБА_3 свої
зобов'язання за кредитним договором
тривалий час не виконує, внаслідок чого
банк позивається до суду з вимогами про
звернення стягнення на належне їй, як
солідарного боржника, майно, що може
завдати їй великої майнової та
моральної шкоди.

Ураховуючи ці обставини та і те, що на
договорі поруки міститься підпис іншої
особи, її вільного волевиявлення даний
договір не містить, тому за правилами ч.
3 ст. 203, ст. ст. 215, 216 ЦК України цей
правочин є недійсним.

Представник відповідача позов не
визнав, посилаючись на те, що позивачка
безпідставно намагається ухилитися
від виконання умов договору поруки,
вона підстави свого позову не довела.

Рішенням суду від 28.04.2014р. у задоволенні
позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення її вимог,
посилаючись на його необґрунтованість
та яке ухвалене на неповно з'ясованих
обставинах, що мають суттєве значення
для її розгляду.

В судове засідання апеляційної
інстанції ОСОБА_2 та її представник не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_2 15.07.2014р. надала до суду заяву про
перенесення судового засідання на іншу
дату, оскільки в цей час вона перебуває
за межами Одеської області і
повернутися у місто не має можливості.
Колегія суддів, дослідивши вказану
заяву не встановила поважних причин
для відкладення розгляду справи, у
зв'язку з чим вважає за можливим
розглянути справу у відсутності
позивачки та її представника
відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що з
урахуванням висновку судової
експертизи, інших доказів по справі та
виходячи з засад презумпції
правомірності правочину, визнав, що між
ОСОБА_2 та банком був укладений договір
поруки і підстав для визнання його
недійсним позивачкою не доведено. При
цьому суд вказав на те, що належним
доказом по справі щодо укладання
спірного договору поруки є оригінал
цього договору, що зберігався у банку
та був наданий на експертизу, що у свою
чергу не надає суду підстав для
визнання належним та допустимим
доказом ксерокопію цього договору що
був наданий позивачкою.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну, або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За правилами ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно тексту договору поруки №183958 від
28.02.2008р., що був предметом експертного
дослідження, поручитель СПД ОСОБА_2
зобов'язалася перед кредитором АКІБ
«УкрСиббанк» відповідати за
невиконання кредитних обов'язків
ОСОБА_3 за усіх її зобов'язань перед
кредитором, що виникли з договору про
надання споживчого кредиту № 0
від 28.02.2008р. Сума кредиту складає 473 000
грн, термін виконання основного
зобов'язання до 28.02.2029р.

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи №4937/02 від 13.11.2013р. вирішити
питання, чи виконані підписи від імені
ОСОБА_2 у наданому на експертизу
договорі поруки №183958 від 28.02.2008р.,
укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2, що розміщені в графах
«Поручитель» та «Поручитель: СПД
ОСОБА_2.» самою ОСОБА_2 або іншою особою
(особами) не виявилося можливим за
причинами, що наведені у вступній
частині висновку, а/с. 101-102.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код платника
податків НОМЕР_1) є такою особою з
08.04.2005р. При цьому її ідентифікаційний
код зазначений і у договорі поруки від
28.02.2008р., а/с. 69.

Загальні підстави визнання договору
недійсним та застосування правових
наслідків визнання його недійсним
передбачені ст. ст. 203, 215ЦК України.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції правильно визнав, що
позивачка не довела підстави, що
передбачені законом для визнання цього
правочину недійсним.

За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи суд у
відповідності до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК
України сприяв всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи. Суд збирав
докази, роз'яснював сторонам надати
додаткові докази або їх витребувати за
допомогою суду, але сторони заяв або
клопотань щодо збору додаткових
доказів суду не подавали.

За наявності таких обставин суд першої
інстанції законно та обгрунтовано
відмовив у задоволені позову за
недоведеністю обставин, на які ОСОБА_2
посилалася як на підставу своїх вимог.

Ці висновки суду доводами апеляційної
скарги також не спростовано.

Рішення суду є правильним, воно
ухвалено у відповідності до положень
ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для
його скасування, як про це йдеться мова
у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції обставини
справи досліджено повно, а зібраним
доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси 28 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

Р.Д.Громік