Справа № 639/5853/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

21 cерпня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко
В.Б.

при секретарі-Полікарповій Г.В.

за участю адвоката-Святолуцького С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові подання старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Мазій М.А. про примусове
проникнення до житла боржника ОСОБА_2,-

В с т а н о в и в:

Ст. державний виконавець
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби ( далі ВДВС)
Харківського міського управління
юстиції Мазій .А. звернувся до суду з
поданням про примусове проникнення до
житла боржника ОСОБА_2

В поданні зазначено, що на
примусовому виконанні в Жовтневому
ВДВС ХМУЮ знаходиться з 26.07.2013 р.
виконавче провадження ВП № 39553303 по
виконанню виконавчого листа №
0827/11324/2012, виданого 03.06.2013 р.
Шевченківським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації
вартості спільного майна подружжя-32100
грн. та в рахунок відшкодування
вартості судового збору-388 грн. 67 коп. До
теперішнього часу ОСОБА_2 зазначену
суму не погасила. Згідно інформації
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за боржником
зареєстровано право власності на 14/100
частин АДРЕСА_1. Ця адреса проживання
боржника міститься у виконавчому
листі. Постановою від 21.08.2013 р.
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження.
В ході проведення виконавчих дій, з
метою перевірки майнового стану
боржника та складання акта опису й
арешту майна здійснювався вихід за
вказаною адресою, за результатами
якого не виявилося можливим перевірити
майновий стан боржника через
відсутність мешканців за цією адресою,
про що складено відповідні акти
державного виконавця від 14.05.2014 р. та
05.06.2014 р.

Боржник ОСОБА_2 проти
задоволення подання заперечувала,
посилаючись на те, що вона
зареєстрована у м.Запоріжжя, проживала
за вищезазначеною адресою до травня 2014
р., зараз тимчасово мешкає у матері в
Зміївському районі Харківської
області. Незважаючи на заборону на
відчуження частини належній їй
квартири, про що вона була повідомлена
та оскаржувала постанову державного
виконавця про арешт майна, 15.05.2014 р. вона
продала 14/100 частин квартири ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
всі речі з квартири перевезла до
матері.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів(посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження житла чи іншого володіння
особи за поданням державного
виконавця. Подання розглядається за
участю державного виконавця.

Згідно зі ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень, у зв'язку
з чим та зокрема має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища,
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

За вимогами положень п.9 ч.3 ст.5
вказаного Закону, державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
іншої особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

Судом встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що на виконанні у
Жовтневому ВДВС Харківського міського
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист, виданий
Шевченківським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 32100 грн., а також
судового збору-388 грн. 67 коп.

Постановою державного виконавця
Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 26 липня 2013
року відкрито виконавче провадження за
вищевказаним виконавчим листом та
надано боржнику строк для виконання
рішення суду у добровільному
порядку.Боржником самостійно рішення
не виконане.

У виконавчому листі вказано, що
ОСОБА_2 зареєстрована у м.Запоріжжя, але
мешкає АДРЕСА_1. За інформаційною
довідкою з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно за боржником
зареєстровано право власності на 14/100
частин ( прим. № 5 житловою площею 9,5
кв.м.) з відповідною частиною місць
спільного користування цієї
комунальної квартири.

Постановою державного виконавця
Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 21.08.2013 р.
накладено арешт на все майно боржника
та заборонено здійснювати відчуження
зазначеного майна, яке належить
боржнику ОСОБА_2 Відомості про
обтяження внесено 30.08.2013 р. до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію
обтяжень, про що свідчить відповідний
витяг. Ухвалою Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2013 р.
у задоволенні скарги ОСОБА_2 на
постанову державного виконавця, подану
в порядку ст. 383 ЦПК України, відмовлено.

14 травня 2014 р. та 05 червня 2014 р.
державним виконавцем було здійснено
вихід за адресою боржника з метою опису
та арешту майна ОСОБА_2 для подальшої
його реалізації в рахунок погашення
боргу, однак допуску до житла надано не
було, про що складені відповідні акти.

Отже, з наявних у справі
матеріалів вбачається, що дії
(бездіяльність) боржника призводять до
тривалого невиконання виконавчого
документа (рішення суду), що тягне за
собою порушення строків виконання, а
також порушує вимоги чинного
законодавства щодо обов'язковості
судових рішень.

Між тим, в судовому засіданні
ОСОБА_2 надано договір купівлі-продажу
від 15.05.2014 р., посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, з якого
вбачається, що боржник, незважаючи на
існуючий арешт її майна, продала 14/100
частин квартири ОСОБА_4 та отримала від
покупця, виходячи з договору 120 тис.
грн., але і після цього добровільно не
бажає виконувати рішення суду.

Приймаючи до уваги, що власник
квартири ОСОБА_4 не є стороною
виконавчого провадження, даних про
проживання ОСОБА_2 у зазначеній
квартирі суду не надано суд вважає, що у
задоволенні клопотання з цих причин
необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 376 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Мазій М.А. про примусове
проникнення до житла боржника ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: