Справа №467/218/14-ц 21.07.2014 21.07.2014 21.07.2014
Провадження №22-ц/784/2046/14
Суддя першої інстанції: Кологрива
Суддя-доповідач апеляційної інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Свіщуком О.В.,

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 27
травня 2014 року по справі

за
позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

за участю третьої особи - Органу опіки
та піклування Арбузинської районної
державної адміністрації Миколаївської
області

про

визначення способу участі у вихованні
та спілкуванні з дитиною

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
визначення способу участі у вихованні
та спілкуванні з дитиною.

Позивачка зазначала, що з 9 вересня 2000
року по 12 березня 2003 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від
подружнього життя мають малолітнього
сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з батьком.

Посилаючись на викладене та на те, що
відповідач після розірвання шлюбу
перешкоджає їй у спілкуванні з
дитиною, позивачка просила суд
зобов'язати службу у справах дітей
Арбузинської райдержадміністрації
залучити спеціаліста (інспектора)
вказаної служби та дитячого психолога
для встановлення контакту між нею та її
сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати
висновок щодо встановлення періоду
побачень матері з дитиною, визначити
участь у вихованні та спілкуванні з
малолітнім сином, а саме: перші та треті
вихідні дні місяця з 9-00 год. ранку
суботи до 19-год. вечора неділі та
проведення спільного відпочинку під
час шкільних канікул.

Ухвалою суду від 16 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 щодо покладення
обов'язку на службу у справах дітей
Арбузинської райдержадміністрації
залучити спеціаліста вказаної служби
та дитячого психолога для встановлення
контакту між матір'ю та сином та
надання висновку про встановлення
періоду побачень матері з дитиною
залишені без розгляду.

Рішенням Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 27 травня 2014
року у задоволені позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивачка
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
її позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, докази в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні належні докази того, що
батько дитини перешкоджає матері у
спілкуванні з сином та відсутність
бажання самої дитини на спілкування з
матір'ю.

Проте, з таким висновком в повній мірі
погодитися н можна.

За положеннями ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 157 СК України передбачено, що
питання виховання дитини вирішуються
батьками спільно. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Положення ст. 159 СК України
передбачають, якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні спільного відпочинку,
відвідування дитиною місця його
проживання тощо), місце та час їхнього
спілкування. В окремих випадках, якщо
це викликано інтересам дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутності іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 9
вересня 2000 року по 12 березня 2003 року
(а.с.7).

Від подружнього життя сторони мають
малолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З 2004 року та по теперішній час дитина
зареєстрована та проживає разом з
батьком - ОСОБА_5, дідусем - ОСОБА_7 та
бабусею - ОСОБА_8 в житловому будинку
АДРЕСА_1 (а.с.105-106).

Позивачка зареєстрована та проживає в
м. Києві в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 25).

У період з 2004 року позивачка
періодично зверталася до
правоохоронних органів з приводу
перешкоджання їй з боку відповідача в
спілкуванні та побаченні з сином
(а.с.95-98).

Відповідно до ч.1 ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо. Рішення про це орган
опіки та піклування постановляє на
підставі вивчення умов життя батьків,
їхнього ставлення до дитини, інших
обставин, що мають істотне значення.
Рішення органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання.

16 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
служби у справах дітей Арбузинської
райдержадміністрації щодо
встановлення систематичних побачень
її з сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 15).

Рішенням №4 від 15 травня 2014 року
комісії з питань захисту прав дитини
Арбузинської райдержадміністрації
Миколаївської області рекомендовано
ОСОБА_2 в інтересах дитини за
попередньою домовленістю з батьком
дитини ОСОБА_5, за бажанням дитини, для
встановлення психологічного контакту
з ОСОБА_6 проводити зустрічі на
нейтральній стороні не менше одного
разу на місяць, а після встановлення
контакту - проводити зустрічі за
бажанням дитини за попередньою
домовленістю з батьком дитини про час
та місце зустрічі, але не менше одного
разу на місяць. Крім того,
рекомендовано ОСОБА_5 поважати
батьківські права позивачки та не
обмежувати її у спілкуванні з сином
(а.с. 42).

Проте, незважаючи на вказане рішення,
батько дитини не бажає, щоб мати
зустрічалася з сином на нейтральній
території, а бажає, щоб ці зустрічі
проходили за місцем проживання дитини,
про що він наголошував у судовому
засіданні під час розгляду справи.

Наявне свідчить про те, що між батьками
дитини існує спір щодо спілкування
матері з дитиною.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України
передбачено, що при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Разом з тим
орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Згідно висновку від 15 квітня 2014 року
№99/о/12-17/3-14, орган опіки та піклування
Арбузинської райдержадміністрації
вважає можливим - ОСОБА_10 в інтересах
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
попередньою домовленістю з батьком
дитини ОСОБА_5, за бажанням дитини, для
встановлення психологічного контакту
з ОСОБА_6 проводити зустрічі на
нейтральній стороні не менше одного
разу на місяць, а після встановлення
контакту - проводити зустрічі за
бажанням дитини за попередньою
домовленістю з батьком дитини про час
та місце зустрічі, але не менше одного
разу на місяць. Крім того,
рекомендовано ОСОБА_5 поважати
батьківські права позивачки та не
обмежувати її у спілкуванні з сином
(а.с.80-81).

Відповідно до ст. 171 СК України дитина
має право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї. Дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні
між батьками, іншими особами спору,
зокрема щодо її виховання, місця
проживання. Суд має право постановити
рішення всупереч думці дитини, якщо
цього вимагають її інтереси.

Як вбачається з відгуку практичного
психолога відділу освіти Арбузинської
райдержадміністрації з питання
взаємодії між членами родини ОСОБА_5
від 1 червня 2013 року, малолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю знаходиться під
впливом близьких людей, які його
виховували та опікали з дворічного
віку, в більшій мірі бабусі. Він шукає в
ній підтримки та опіки. Під час
зустрічі з матір'ю ОСОБА_6 був тихим,
спокійним. До кінця зустрічі став
більшим відкритим для спілкування.
Хоча з матір'ю повного контакту
встановлено не було, але за можливості
вільного спілкування з сином, такий
контакт можливий (а.с. 10).

Під час розгляду справи малолітній
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив, що з
матір'ю бачився за останні два роки три
рази. Мати приходила до школи і він її
упізнав, однак говорити з нею не бажав.
Зустрічатися з матір'ю не бажає, при
цьому причину свого небажання пояснити
не зміг.

Однак, з пояснень психологу ОСОБА_11, які
надані в судовому засіданні під час
розгляду справи вбачається, що дитина
не дає критичну поведінку діям матері.

Встановлене свідчить про те, що
зазначені небажання дитини в
спілкуванні з матір'ю можна вважати
однозначною відмовою від таких
спілкувань.

А в наведеному вище висновку органу
опіки та піклування містяться
рекомендації проведення зустрічей
матері із сином в інтересах
останнього.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 р., яка набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

У ч. 2 ст. 291 ЦК України зазначено, що
фізична особа не може бути проти її
волі розлучена з сім'єю, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно статті 15 Закону України «Про
охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що в наявності є
підстави для встановлення побачень
дитини з матір'ю, і таке буде
відповідати інтересам дитини.

На встановлене та враховуючи положення
вказаних вище норм, суд першої
інстанції належної уваги не звернув та
дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

За таких обставин, рішення суду на
підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову. Визначити участь
ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні
малолітнього - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановивши ОСОБА_2 зустрічі з
малолітньої дитиною за місцем
проживання останньої у першу та третю
суботу кожного місяця з 10 год. до 13 год.

З урахуванням відносин, які склалися
між матір'ю і дитиною, колегія суддів не
вбачає підстав для встановлення
додаткових більш тривалих періодів
побачень під час шкільних канікул.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 27 травня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення
способу участі у вихованні та
спілкуванні з дитиною - задовольнити
частково.

Визначити участь ОСОБА_2 у
спілкуванні та вихованні малолітнього
- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши
ОСОБА_2 зустрічі з малолітньої дитиною
за місцем проживання останньої у першу
та третю суботу кожного місяця з 10 год.
до 13 год.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: