Справа №484/3870/13-ц 11.08.2014 11.08.2014 11.08.2014
Провадження №22-ц/784/1481/14
Головуючий у І інстанції Закревський
Доповідач в апеляційній інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 серпня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Кушнірової
Т.Б.

із секретарем судового засідання -
Орельською Н.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

представника Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ПРОВІДНА» - Дяченка В.Д., переглянувши
у відкритому судовому засіданні за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПРОВІДНА» рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 14 березня 2014
року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ПРОВІДНА» про стягнення суми у
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

У 2009 році ОСОБА_2 в межах кримінального
провадження пред'явила до ОСОБА_3
цивільний позов, який обгрунтувала
наступним.

07 вересня 2009 року ОСОБА_3, керуючи
автомобілем MERCEDES-BENZ-208D, державний номер
НОМЕР_1, і, рухаючись заднім ходом, грубо
порушив Правила дорожнього руху
України, внаслідок чого, скоїв на неї
наїзд, спричинивши тілесні ушкодження
середньої тяжкості у вигляді закритої
травми грудної клітки, переломів ребер
справа.

У зв'язку з цим вона тривалий час
лікувалася, витрачаючи власні кошти,
морально страждала.

Посилаючись на виписані обставини,
просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь
1 732 гривні 48 копійок витрачених нею на
лікування та 25 000 гривень - на
відшкодування моральної шкоди..

Вироком Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 29
травня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2.
ст.286 КК України, і призначено йому
покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі, з позбавленням права
керування транспортними засобами на
два роки. На підставі ст. 75 КК України
його звільнено від відбування
основного покарання з випробуванням, з
іспитовим строком на два роки. На
користь ОСОБА_2 за цим же вироком з
ОСОБА_3 стягнуто 5 257 гривень на
відшкодування матеріальної шкоди, та 10
000 гривень у відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою судової колегії у кримінальних
справах апеляційного суду
Миколаївської області від 30 липня 2013
року цей вирок в частині вирішення
цивільного позову потерпілої ОСОБА_2
про стягнення моральної та
матеріальної шкоди скасовано, справу в
цій частині направлено на новий
розгляд в порядку цивільного
судочинства.

В процесі розгляду позову в порядку
цивільного судочинства, позивач
декілька разів уточнювала свої позовні
вимоги, й остаточно просила стягнути з
відповідача на її користь 33 257 гривень
на відшкодування завданої їй шкоди, з
яких:

· 5 257 гривень, це її витрати на
придбання путівок на санаторно
курортне лікування та вартість проїзду
до лікувальних закладів;

· 25 000 гривень - грошова сума, яка
необхідна їй для відшкодування
моральної шкоди.

Крім того, просила стягнути 3 000 гривень
на відшкодування витрат понесених нею
на оплату правової допомоги по
кримінальній справі.

Ухвалою Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області до участі у
справі як співвідповідач залучено
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ПРОВІДНА».

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 14 березня 2014 року позов
задоволено частково.

З ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на корсить ОСОБА_2
стягнуто 5 257 гривень на відшкодування
матеріальної шкоди і 2 550 гривень - на
відшкодування моральної шкоди.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 3 450
гривень на відшкодування моральної
шкоди.

Розподілено судові витрати.

ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» подало на це
рішення апеляційну скаргу, в якій
просило його скасувати та ухвалити
нове - про відмову в задоволені позову,
в частині вимог, що адресовані їй та в
частині стягнення судових витрат.

В обґрунтування скарги посилалось на
невідповідність судового рішення
дійсним обставинам справи та
положенням чинного цивільного
законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити,
оскаржене рішення суду 1 інстанції в
частині вирішення вимог до ПрАТ «СК
«ПРОВІДНА» скасувати і в цій частині
ухвалити нове рішення, яким у вимогах
до страхової компанії відмовити;
рішення в частині вимог до ОСОБА_3
змінити, збільшивши розмір стягнення
по відшкодуванню моральної шкоди, і,
додавши висновок щодо
необґрунтованості вимоги про
відшкодування вартості
санаторно-курортного лікування і
поїздок до лікувального закладу;
провести новий розподіл судових
витрат.

Вирішуючи спір таким чином, як
викладено у оскарженому судовому
рішенні, суд 1 інстанції виходив з того,
що винними діями ОСОБА_3 позивачу було
завдано майнової та моральної шкоди,
яку він та страхова компанія, що
страхувала його цивільно-правову
відповідальність, і повинні
відшкодувати, з врахуванням ліміту
відповідальності останньої. При цьому,
позивач має право на відшкодування її
витрат на санаторно-курортне лікування
та витрат на поїздки до лікувальних
закладів, а також 6 000 гривень на
відшкодування моральних страждань.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області не у повній мірі
погоджується з встановленими судом 1
інстанції обставинами та
правовідносинами, його висновки щодо
них і результату вирішення справи
вважає помилковими, необґрунтованими й
незаконними.

Так, згідно зі статями 16, 22, 23, 1166,1167 ЦК
України, особа має право на
відшкодування збитків та моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Під збитками слід розуміти:

1) витрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права;

2) доходи, які особа могла реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено.

Моральна шкода полягає :

- 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

- 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

- 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Матеріальна та моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою ст. 1167 ЦК України, коли шкода
відшкодовується незалежно від вини.

Один з таких випадків передбачено ст.
1187 ЦК України.

За нею, шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Названа особа звільняється від такого
обов'язку, якщо доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 1193 ЦК
України, якщо груба необережність
потерпілого сприяла виникненню або
збільшенню шкоди, то залежно від
ступеню вини потерпілого ( а в разі вини
особи, яка завдала шкоди, - також
залежно від ступеня її вини) розмір
відшкодування зменшується, якщо інше
не встановлено законом.

За ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

При цьому, відповідно до ст.ст. 3,13,21,33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01 липня 2004
року № 1961-IV та п.16 постанови Пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
зобов'язані застрахувати ризик своєї
цивільної відповідальності, яка може
настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК
України, залучити до участі у справі
страхову організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Оскільки обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази тому, що ОСОБА_3
повідомив страхову компанію про
страховий випадок, а тому у тієї не
виникло обов'язку відшкодовувати за
нього завдану позивачеві шкоду, тим
більше, що позивач такої вимоги до
компанії і не пред'являла, про що вона
ще раз підтвердила у суді апеляційної
інстанції, а тому у задоволенні вимог
до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» слід було
відмовити перш за все з названої
підстави.

Оскільки суду 1 інстанції такого не
зробив, то зазначене слід провести
рішенням апеляційної інстанції.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 1195 ЦК України,
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

При цьому відповідно до п. 19
Пленуму Верховного Суду України N 6 від
27.03.92 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», вирішуючи вимоги
позивача про необхідність участі
заподіювача шкоди у додаткових
витратах, куди слід віднести і витрати
на санаторно курортне лікування, слід
виходити з наступного. Якщо в
потерпілого у зв'язку з ушкодженням
здоров'я є потреба у додаткових
витратах на медичну та соціальну
допомогу, що підтверджується із
зазначенням їх тривалості висновком
МСЕК, вони компенсуються Фондом.

Додаткові витрати потерпілих, на
яких дія цього правила не поширюється
(потреба в них та їх тривалість мають
підтверджуватися висновком
судово-медичної експертизи),
підлягають стягненню з особи,
відповідальної за шкоду, на підставі
ст. 1195 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні і
висновок МСЕК, і висновок
судово-медичної експертизи, які б
підтверджували необхідність, у зв'язку
з заподіянням ОСОБА_3 їй тілесних
ушкоджень, санаторно-курортного
оздоровлення потерпілої.

Наявний у справі консультативний
висновок лікаря названих документів не
замінює, а тому у вимозі про
відшкодування вартості
санаторно-курортного лікування та
вартості переїзду до оздоровчих
закладів слід було відмовити, як по
відношенню до страхової компанії, так і
до безпосереднього заподіювача, за її
безпідставністю.

Оскільки суду 1 інстанції був
іншої думки і таке стягнення провів, то
виписаний висновок слід втілити в
життя рішенням апеляційної інстанції.

Стосовно ж розміру відшкодування
моральної шкоди, то суд 1 інстанції
вірно визначив його у 6 000 гривень, проте
помилко стягнув з обох відповідачів, в
той час, як з наведених вище підстав,
стягнення слід було провести
безпосередньо з заподіювача шкоди.

У зв'язку з цим рішення суду 1
інстанції в названій частині слід
змінити, збільшивши розмір
відшкодування моральної шкоди,
належного з ОСОБА_3 на користь позивача
з 3 450 гривень до 6 000 гривень.

У зв'язку з наведеним і відповідно
до ст. 88 ЦПК України підлягає
корегуванню розподіл судових витрат.

Так, слід збільшити розмір стягуваного
з ОСОБА_3 на користь держави судового
збору з 97 гривень 44 копійок до 243
гривень 60 копійок, а також стягнути з
ОСОБА_2 на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» 243 гривні 60 копійок
на відшкодування судових витрат в
апеляційній інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПРОВІДНА» задовольнити у
повному обсязі.

Рішення Первомаського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 14 березня 2014 року в частині
задоволення вимог ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПРОВІДНА» про стягнення
відшкодування витрат на санаторно
курортне лікування, оплату вартості
переїздів до санаторію, відшкодування
моральної шкоди та стягнення страхової
компанії судових витрат - скасувати і
ухвалити у справі нове рішення, яким:

· відмовити ОСОБА_2 у вимозі до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПРОВІДНА» та до
ОСОБА_3 про стягнення 5 257 гривень на
відшкодування матеріальних витрат,
пов'язаних з оплатою
санаторно-курортного лікування та
вартості переїздів до лікувальних
закладів за її безпідставністю;

· відмовити ОСОБА_2 у вимозі до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПРОВІДНА» про
стягнення відшкодування моральної
шкоди за її недоведеністю.

Рішення суду 1 інстанції в частині
вирішення вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення відшкодування моральної
шкоди та в частині стягнення судових
витрат на користь держави - змінити:

· збільшити розмір стягуваного з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування
за завдану моральну шкоду з 3 450 гривень
до 6 000 гривень:

· збільшити розмір стягуваного з
ОСОБА_3 на користь держави судового
збору з 97 гривень 44 копійок до 243
гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПРОВІДНА» 243
гривні 60 копійок на відшкодування
судових витрат в апеляційній
інстанції.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий Судді: