У х в а л а

28 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Дербенцевої Т.П., Лесько
А.О.,

Журавель В.І. Хопти С.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 30 вересня 1990 року по 16 грудня 2009
року перебував із ОСОБА_4 у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу
діти залишились проживати з ним.
Рішенням Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 16
грудня 2009 року ОСОБА_4 зобов'язано
виплачувати аліменти на утримання
дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів
її заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку. Стягнення аліментів
розпочато 24 березня 2009 року. Проте, у
результаті сплати аліментів за період
з березня 2010 року по вересень 2012 року в
неповному обсязі утворилася
заборгованість у розмірі 8 772 грн.
Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути з відповідачки неустойку за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 78 948 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від
29 листопада 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 78 948 грн. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20 січня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та у справі
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20 січня
2014 року залишено без змін.

У липні 2014 року на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема
ст. 196 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК
України.

До заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року заявник
долучив ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 травня 2012 року, 18 липня 2012
року, 24 липня 2013 року, 30 жовтня 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 травня 2012 року, 18 липня 2012
року, 24 липня 2013 року, 30 жовтня
2013 року та ухвали, про перегляд якої
подано заяву, вбачається, що судами
встановлені різні фактичні обставини,
а наведені заявником доводи не містять
ознак, які відповідно до вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Т.П.
Дербенцева

В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта