Справа 206/4450/14-ц
Провадження 2/206/1120/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"31" липня 2014 р. Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Орган
опіки та піклування Самарської
районної у м.Дніпропетровську ради,
Самарський РВ у м.Дніпропетровську ГУ
ДМС в Дніпропетровській області, про
вселення,

в с т а н о в и в :

11 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська в інтересах
малолітньої ОСОБА_2 із позовом до
ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідач є його рідним братом і
власником будинку АДРЕСА_1 Даний
будинок є єдиним його місцем
проживання. У будинку він має
реєстрацію та користується рівними
правами з братом ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4
року у нього народилася дочка ОСОБА_2,
яку він відразу зареєстрував за місцем
свого проживання та реєстрації. Його
брат ОСОБА_3 знаючи, що у нього має
народитися дитина, почав чинити
перешкоди у користуванні будинком,
змінив замки, незважаючи що в будинку
знаходяться його речі, заборонив йому
доступ як до його кімнати, а також і до
будинку в цілому. На час подання позову
після народження його доньки втратили
можливість доступу до свого місця
проживання. Також відповідачем подано
позов про виселення його з будинку,
рішення по справі ще не ухвалено.

На підставі викладеного просить суд
усунути перешкоди користування майном
шляхом вселення ОСОБА_2 до будинку
АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі з
підстав викладених у позові та просили
задовольнити.

Відповідач в судове засідання на
слухання по справі не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Представник третьої особи, Орган опіки
та піклування Самарської районної у м.
Дніпропетровську ради Решетник О.А., в
судовому засідання не заперечував
проти позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначені
обставини, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224
ЦПК України за правилами глави 8
розділу ІІ ЦПК України та винести по
справі заочне рішення.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася ОСОБА_2,
батьки якої: ОСОБА_1 та ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження від 13 травня 2014 року серії
НОМЕР_1, актовий запис № 635 (а.с.4).

Згідно картки реєстрації особи ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована АДРЕСА_1 від
26 травня 2014р. (а.с.5).

Відповідно до паспорта позивача
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.н. серії НОМЕР_2 він
зареєстрований АДРЕСА_1 з 02 липня 1996
року (а.с.7-8).

В силу ст. 47 Конституції України, кожен
має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного
кодексу України, фізична особа має
право на місце проживання. Фізична
особа має право на вільний вибір місця
проживання та його зміну, крім
випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 156 Житлового кодексу
України, члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. За
згодою власника будинку (квартири) член
його сім'ї вправі вселяти в займане ним
жиле приміщення інших членів сім'ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно. Члени
сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі у витратах вирішуються в
судовому порядку. До членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 цього Кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 161 Житлового
кодексу України, наймач вправі вселити
в займане ним жиле приміщення у будинку
(квартирі), що належить громадянинові
на праві приватної власності, свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб за письмовою згодою власника
будинку (квартири) і всіх членів сім'ї,
які проживають з наймачем. На вселення
до батьків їх неповнолітніх дітей
зазначеної згоди не потрібно. Особи, що
вселилися в жиле приміщення відповідно
до цієї статті як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування приміщенням,
якщо при їх вселенні між цими особами,
наймодавцем, наймачем та членами його
сім'ї, які проживають разом з ним, не
було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 154 Сімейного кодексу України
батьки мають право на самозахист своєї
дитини, повнолітніх дочки та сина.
Батьки мають право звертатися до суду,
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень. Батьки мають право
звернутися за захистом прав та
інтересів дітей і тоді, коли відповідно
до закону вони самі мають право
звернутися за таким захистом.

У відповідності до ст. 160 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків. Місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини. Якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

Аналізуючи спірні правовідносини,
співвідношуючи їх із встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи та нормами
матеріального права, суд доходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є повністю обґрунтованими та
підлягають задоволенню в заявлений ним
спосіб.

Керуючись ст. ст. 154, 160 Сімейного
кодексу України, ст. 161 ЖК України,
ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218,
224-225 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Вселити малолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинок АДРЕСА_1 у
м.Дніпропетровську.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
понесені ним судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська позивачем - протягом
десяти днів з дня його проголошення,
відповідачем - протягом десяти днів у
разі відмови в перегляді заочного
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков