Справа № 274/1304/14-ц
Провадження № 2/0274/953/14
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого судді
з участю секретаря Соломянюк
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
інтересах яких діє ОСОБА_4, треті особи
без самостійних вимог: орган опіки та
піклування - Бердичівська районна
державна адміністрація та ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням та зняття їх з реєстрації, -
У березні 2014 року ОСОБА_7 пред'явив в
суді вказаний позов.
Ухвалою від 07.04.2014 року до участі у
справі, в якості третіх осіб, залучено:
орган опіки та піклування
-Бердичівську районну державну
адміністрацію та ОСОБА_8.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він
та його син ОСОБА_8 являються власникам
вищевказаного будинку АДРЕСА_1. У
вказаному будинку зареєстровані
його колишня дружина - ОСОБА_3, та дочка
його попередньої дружини - ОСОБА_4 зі
своїми малолітніми дітьми ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. ОСОБА_4 не проживає у будинку з
2002 року. Її діти взагалі не проживали у
будинку. ОСОБА_3 не проживає у будинку з
2010 року. Шлюб з нею розірваний у 2011 році.
Посилаючись на положення ч.ч.1 та 4 ст.156
ЖК, ч.2 ст.405 ЦК України, просить визнати
вказаних осіб такими, що втратили право
на користування житловим будинком,
оскільки вони більше року у будинку не
проживають без поважних причин, а
наявність їх реєстрації обмежує його у
здійсненні права вільно користуватися
та розпорядитися своїм майном.
Ухвалою суду, занесеною до журналу
судового засідання від 21.08.2014 року
прийнято заяву позивача про зменшення
позовних вимог в частині зобов'язання
сектора громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Бердичівського МВ УМВС в Житомирській
області зняти вказаних осіб з
реєстрації. Позов в цій частині не
Позивач у судовому засіданні позов
підтримав, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог.
Відповідачі повторно у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином, за адресою зареєстрованого
Зі згоди позивача, судом відповідно до
ст. 224 ЦПК України, судом ухвалено,
-проводити заочний розгляд справи.
Треті особи без самостійних вимог:
ОСОБА_8 та представник Бердичівської
районної державної адміністрації у
судове засідання не з'явилися, про час і
місце розгляду справи повідомлені
Дослідивши докази, суд приходить до
висновку про задоволення позову з
За ст. 156 Житлового кодексу члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно. Члени
сім'ї власника будинку зобов'язані
дбайливо ставитися до жилого будинку
(квартири). Повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі у витратах вирішуються в
судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом, тому
відповідачі втратили право
користування цим житловим приміщенням.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 та
його син ОСОБА_8 являються
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1. Вказане підтверджується
свідоцтвом про право власності та
житловий будинок ( а.с. 8,11).
У вказаному будинку зареєстровані:
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її малолітні
діти - ОСОБА_5, ОСОБА_6 ( а.с. 13, 57-59).
З довідки Гальчинської сільської ради
від 26.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_3
не проживає у будинку з 2010 року, ОСОБА_4
з дітьми не проживає з 2002 року ( а.с. 5).
Допитаний у якості свідка позивач
пояснив, що ОСОБА_3, з якою шлюб
розірвано у лютому 2011 році не проживає
у його будинку з 2010 року. Вона за цей
час не з'являлася, не намагалася
вселитися до будинку, він їй перешкод в
користуванні будинком не чинив. ОСОБА_4
- це дочка його попередньої дружини
ОСОБА_10. З 2002 року ОСОБА_4 не з'являлася
у будинку. Її діти взагалі там не
проживали. Вона має сім'ю і проживає у
іншому місці. Ні їй, ні дітям він не
чинив перешкод у користуванні
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому
засіданні кожен пояснив, що ОСОБА_3 не
проживає у будинку більше трьох років.
ОСОБА_4 будинку не проживає більше 10
років. Дітей вони там не бачили. Про те,
що ОСОБА_7 чинить перешкоди вказаним
особам у проживанні в будинку їм не
Таким чином у судовому засіданні
доведено, що відповідачі: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, малолітні ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 більше року не проживаються у
будинку без поважних причин. Зважаючи,
що іншого порядку користування
будинком не встановлено, - вказані
особи втратили право на користування
Щодо визнання малолітніх ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 такими, що втратили право на
користування житлом, суд додатково
зважає на те, що вони не є родичами
позивача та не претендують на право
власності на житло. З досліджених
доказів вбачається, що вони взагалі не
проживали у будинку, а отже визнання їх
такими, що втратили право на
користування житлом не порушить їх
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
рішення суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням є
підставою для зняття їх з
реєстраційного обліку.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні ( ч. 1 ст. 321 ЦК України).

За ст. 391 ЦК України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

А отже право позивача підлягають
захисту у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 такими, що втратили право на
користування будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії даного
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви відповідача про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржене ним в апеляційному порядку.

Головуючий - суддя
І.Ю. Хуторна