Справа № 732/1026/14 Провадження №
22-ц/795/1652/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Карпинська Н. М. Доповідач - Позігун М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіПозігуна
М.І.суддів:Губар В.С., Харечко Л.К.при
секретарі:Мартиновій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Городнянського районного суду
Чернігівської області від 10 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа - Городнянська
міська рада, про усунення перешкод в
реалізації права на приватизацію,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення Городнянського
районного суду Чернігівської області
від 10 липня 2014 року, яким їй відмовлено
в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6
про усунення перешкод в реалізації
права на приватизацію, та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Незаконність рішення суду апелянт
обґрунтовує невідповідністю висновків
суду про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог фактичним
обставинам справи. ОСОБА_5 зазначає, що
міська рада виконала всі правові
зобов'язання щодо надання їй земельної
ділянки у приватну власність, в зв'язку
з чим вважає необгрунтованим висновок
суду, що надання земельних ділянок у
користування відноситься виключно до
компетенції відповідної ради, а не
суду. Також апелянт вважає невірним
посилання суду, що суд був обмежений у
вирішенні питання про права та
обов'язки Городнянської міської ради,
яка не була залучена до участі у справі
в якості відповідача, оскільки до
розгляду справи були залучені всі
сторони, що мають відношення до цієї
справи - позивач, відповідач і третя
особа.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, суд приходить до слідуючого
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.9).

В липні 2013 року позивач звернулась до
Городнянської міської ради з заявою
про надання дозволу на виготовлення
документації із землеустрою на
приватизацію земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) площею 0,06
га.

Рішенням Городнянської міської ради
від 18 липня 2013 року ОСОБА_5 надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач намагається реалізувати своє
право, передбачене ст.116 ЗК України, на
отримання у власність земельної
ділянки.

Для реалізації такого права
встановлена відповідна процедура.

Згідно ст.118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до ст.198 ЗК України при
оформленні права власності на земельну
ділянку проводиться комплекс робіт
(кадастрові зйомки), виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок, які включають, у
тому числі, погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних
ділянок визначено Інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою наказом
Держкомзему від 18.05.2010 N 376, пунктом 2.8
якої передбачено, що після виконання
робіт із встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) та
закріплення їх межовими знаками
складається акт прийомки-передачі
межових знаків на зберігання, який
містить підписи суміжних
землевласників (землекористувачів) у
разі, якщо вони не заявляють претензій
до існуючих меж.

Як встановлено судом, в процесі
складення проекту землеустрою при
визначенні та погодженні меж земельної
ділянки в натурі суміжний
землекористувач ОСОБА_6 відмовилась
від підписання акту погодження меж,
оскільки вважає, що ОСОБА_5 збільшила
розмір своєї земельної ділянки за
рахунок її земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання безпідставною
відмови ОСОБА_6 від підпису в акті
визначення та погодження зовнішніх меж
земельної ділянки в натурі та в частині
визнання права на здійснення
приватизації земельної ділянки без
погоджувального підпису суміжного
землекористувача, суд першої інстанції
виходив із права відповідача на
відмову від погодження меж, що є однією
із форм захисту цивільного права. В
обгрунтування підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання незаконним рішення
Городнянської міської ради від 21.11.2013
року суд послався на неможливість
ухвалити рішення в цій частині,
оскільки орган місцевого
самоврядування не був залучений до
участі у справі в якості відповідача.

Такі висновки суду грунтуються на
матеріалах справи та відповідають
вимогам закону.

Виходячи з положень ст.ст. 106, 107 ЗК
України, Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі на місцевості та їх закріплення
межовими знаками, затвердженої наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18.05.2010 року №736,
при відновленні меж підлягають
встановленню обставини відповідності
фактичних меж земельних ділянок
державним актам, а за їх відсутності
основою для відновлення меж земельної
ділянки є дані земельно-кадастрової
документації (ст.107 ЗК України), які
носять офіційний характер і набувають
юридичного значення внаслідок
затвердження за встановленою
процедурою органом місцевого
самоврядування, а не судом.

В своїй заяві, яка надійшла до
апеляційного суду 04 серпня 2014 року,
ОСОБА_6 не заперечує проти підписання
акту погодження меж, але тільки після
приведення розмірів земельних ділянок
відповідно до їх попередніх розмірів.

За таких обставин, оскільки між
сторонами виник спір з приводу
відновлення меж суміжного
землекористування, відмова
відповідача ґрунтується на положеннях
ст. 19 ЦК України, якою гарантується
право особи на самозахист цивільних
прав, а обраний нею засіб протидії не
заборонено законом і не суперечить
моральним засадам суспільства.

В матеріалах справи відсутні докази
неправомірності дій відповідача,
направлених на самозахист свого
цивільного права, а саме, що у випадку
приватизації земельної ділянки ОСОБА_5
в межах, визначених проектом
землеустрою, не будуть порушені права
ОСОБА_6 як суміжного землекористувача.

Отже, обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
щодо визнання безпідставною відмови
відповідача від підпису в акті
визначення та погодження меж земельної
ділянки в натурі та визнання за
позивачем права на здійснення
приватизації земельної ділянки без
погоджувального підпису суміжного
землекористувача.

Також суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 про визнання
рішення Городнянської міської ради від
21.11.2013 року незаконним з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про
визнання рішення Городнянської
міської ради від 21.11.2013 року незаконним,
визнання безпідставною відмови ОСОБА_6
від підпису в акті визначення та
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки в натурі та визнання за
позивачем права на здійснення
приватизації земельної ділянки без
погоджувального підпису суміжного
землекористувача ОСОБА_6 При цьому
позивач зазначила відповідачем ОСОБА_6
04 липня 2014 року ОСОБА_5 подала до суду
клопотання про залучення в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги, Городнянську міську
раду. Згідно ухвали Городнянського
районного суду від 04 липня 2014 року
судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України
позивачу роз'яснено її право на
залучення до справи співвідповідача.
Проте, позивач, скориставшись своїм
правом на визначення кола осіб у
справі, порушником своїх прав вважала
тільки ОСОБА_6, в зв'язку з чим ухвалою
суду клопотання позивача було
задоволено і залучено до участі у
справі Городнянську міську раду в
якості третьої особи.

Таким чином, позивачем хоча і ставилось
питання про скасування рішення
Городнянської міської ради, проте сама
міська рада не була відповідачем у
справі, а була залучена в якості
третьої особи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

З викладеного вбачається, що суд
зобов'язаний вирішити справу за тим
позовом, що пред'явлений, і відносно тих
відповідачів, які зазначені в ньому.

Враховуючи, що ОСОБА_5 самостійно
визначилась з колом учасників судового
розгляду і заперечувала проти
залучення Городнянської міської ради
співвідповідачем, остання не є особою,
яка має відповідати за позовом.

За викладених обставин доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для її задоволення і скасування
рішення, яке судом ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду
Чернігівської області від 10 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий:Судді: