АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7020/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Прижигалінська Т. В. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

18 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Гасановій
С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 червня
2014 року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з вище вказаним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що 23 червня 2006
року між ЗАТ КБ «Приватбанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладено
договір № б/н, за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 4500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
на суму залишку заборгованості зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік.
Відповідач свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів
не виконав, у результаті чого станом на
31 березня 2014 року виникла
заборгованість у розмірі 14669,04 грн.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 червня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено (а.с. 35-36).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права просить
оскаржуване рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, 23 червня 2006 року
між сторонами був укладений кредитний
договір б/н, який складається із заяви,
умов надання банківських послуг та
правил користування платіжною карткою.
Відповідно до вказаного договору
відповідач отримав кредит у розмірі 2500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с. 7-13).

З розрахунку заборгованості за
договором № б/н від 23 червня 2006 року
встановлено, що останнє зарахування
грошових коштів за договором
проводилися 26 березня 2007 року (а.с. 4-6).

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення (ч. 3
ст. 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи
позивач до травня 2014 року із
аналогічними вимогами до суду не
звертався, а відповідач під час
розгляду справи заявив про
застосування позовної давності до
виниклих правовідносин (а.с. 33).

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано застосував вимоги ст. ст.
257, 267 ЦК України та відмовив у
задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, матеріали
справи та зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
які передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування рішення.

Тому посилання апелянта на те, що строк
позовної давності до вимог банку у разі
пролонгації дії картки не можна
застосовувати, у зв»язку з відсутністю
письмової заяви про закриття
картрахунку, є необґрунтованими.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою частиною кредитного
договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінчення строку дії договору.

Таким чином, колегія дійшла висновку,
що оскаржуване судове рішення ухвалено
у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»- відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: