Справа № 562/1954/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2014 р. Здолбунівський
районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді
Мички І.М.

при секретарі
Солдатовій О. Д.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Здолбунів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітніх дітей без згоди
батька, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду позовній заяві
позивач просить надаи ОСОБА_1 дозвіл на
виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за
кордон без дозволу (згоди) батька дітей
ОСОБА_2 з 03 серпня 2014 року по 29 серпня 2014
року; Дозволити ОСОБА_1 або її
офіційному представнику без згоди
батька ОСОБА_2 оформляти документи для
тимчасового виїзду за кордон та
супроводу неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі України до
Республіки Болгарія з 24 липня 2014 року
по 29 серпня 2014 року; стягнути з
відповідача понесені судові витрати.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з 15 липня 2007 року по 17
жовтня 2012 року, від якого мають
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стверджує, що за рішенням
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 17.10.2012 р. дітей
залишено проживати з матір'ю, в даний
час вони проживають за дерсою: вул.
Зарічна, 3 с.Здовбиця Здолбунівського
району Рівненської області.

Зазначає, що матеріально утримує
та належним чином піклується про
здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Вказує, що відповідач з часу
розірвання шлюбу участі у вихованні та
догляді за дітьми не бере, матеріальної
допомоги на утримання та розвиток
дітей не надає, більше того
безпідставно чинить перешкоди у
здійсненні нею заходів, спрямованих на
покращення здоров'я дітей, їх фізичного
та духовного розвитку. Зокрема,
відповідач відмовляється надати у
передбаченому законодавством порядку
дозвіл на виїзд дітей за кордон для
відпочинку та оздоровлення.

Пояснює, що діти хворіють
застудними захворюваннями, для
лікування і профілактики яких, за
рекомендаціями лікарів, необхідне
періодичне санаторно-курортне
лікування, крім того виїзд за кордон
сприятиме розширенню світогляду та
добре позначиться на їхньому духовному
та інтелектуальному розвитку як
особистостей.

Вважає, що така позиція
відповідача шкодить інтересам дітей,
порушує право дітей на розвиток як
особистостей та вказує на зловживання
відповідачем батьківськими правами.

У судовому засіданні позивач
вимоги позовної заяви підтримала
повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав,
просив у його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 15
липня 2007 року по 17 жовтня 2012 року.

Від даного шлюбу мають
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 17.10.2012 р.
шлюб між сторонами розірвано, дітей
залишено проживати з матір'ю.

На даний час усі троє дітей
проживають разом з матір'ю ОСОБА_1 за
адресою: вул. Зарічна, 3 с.Здовбиця
Здолбунівського району Рівненської
області, перебувають на її утриманні
та вихованні.

У судовому засіданні встановлено,
що позивач неодноразово зверталась до
відповідача з проханням надати дозвіл
на виїзд дітей за кордон з метою
оздоровлення, на що отримувала відмову.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Відповідно до ст.151 СК України
батьки мають переважне право перед
іншими особами на особисте виховання
дитини. Батьки мають право залучати до
виховання дитини інших осіб,
передавати її на виховання фізичним та
юридичним особам. Батьки мають право
обирати форми та методи виховання, крім
тих, які суперечать закону, моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.152 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 СК
України здійснення батьками своїх прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно п.3, п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою КМУ від 27.01.1995 №57 виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, здійснюється за згодою
обох батьків (усиновлювачів) (далі -
батьки) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків,
зокрема у разі пред'явлення рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду. Проїзний
документ на дитину оформляється
терміном на три роки або до досягнення
нею 18-річного віку.

Відповідно до п.18 Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31.03.1995
№231, оформлення паспорта / проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 категорично відмовляється
надати нотаріально посвідчену згоду на
виїзд дітей за кордон для оздоровлення,
при цьому жодних вагомих та
обґрунтованих причин не наводить.

Також необхідно зазначити, що із
Конвенцією про права дитини (
ратифіковані Постановою Верховної
Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією
України та Конвенцією про права дитини,
а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

З огляду на викладене, з метою
забезпечення гарантованих державою
прав та інтересів дитини, вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача судових витрат, які
складаються з суми судового збору 243,60
грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Правилами оформлення та
видачі паспортів громадянину України
для виїзду за кордон та проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№231 від 31.03.1995 року, Законом України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. 150
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 57,
60, 64, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітніх дітей без згоди
батька - задовільнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 за кордон без
дозволу (згоди) батька дітей ОСОБА_2.

Дозволити ОСОБА_1 або її
офіційному представнику без згоди
батька ОСОБА_2 оформляти документи для
тимчасового виїзду за кордон та
супроводу неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі України до
Республіки Болгарія з 24 липня 2014 року
по 29 серпня 2014 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60
(шістдесят) коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Здолбунівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: