Справа № 471/962/14-ц
Провадження №2/471/420/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання права власності на
нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою
до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу на квартиру дійсним та
визнання права власності на неї,
посилаючись на те, що 01 червня 2014 року
між нею та відповідачкою укладено
угоду купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1.

Зобов`язання по цьому договору
позивачкою було виконано в повному
обсязі: вона сплатила відповідачці
обумовлену суму, а остання віддала
документи та ключі від квартири.

Ні заперечень, ні зауважень ніхто із
сторін по правочину не заявляв.

До теперішнього часу, позивачка не
знала, що даний договір є недійсним.

На теперішній час ОСОБА_1 бажає
належним чином і у встановленому
законом порядку оформити документи на
квартиру, щоб надалі реалізувати своє
право власності на нерухоме майно,
проте відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
тому змушена звернутися до суду з цим
позовом.

До початку судового засідання
позивачка надала суду заяву, в якій
підтримала позовні вимоги та просив
справу слухати в її відсутність.

До початку судового засідання
відповідачка надала суду заяву, в якій
визнала позовні вимоги та просила
справу слухати в її відсутність.

Так, в судовому засіданні встановлено,
01 червня 2014 року між нею та
відповідачкою укладено угоду
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Зобов`язання по цьому договору
позивачкою було виконано в повному
обсязі: вона сплатила відповідачці
обумовлену суму, а остання віддала
документи та ключі від квартири.

Ні заперечень, ні зауважень ніхто із
сторін по правочину не заявляв.

До теперішнього часу, позивачка не
знала, що даний договір є недійсним.

Інше в процесі судового розгляду не
встановлено.

У судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що при
укладені договору купівлі-продажу ні
одна із сторін не порушила умов
договору.

На теперішній час позивачка бажає
належним чином і у встановленому
законом порядку оформити документи на
вищевказаний будинок та земельну
ділянку біля нього, щоб надалі
реалізувати своє право власності на
нерухоме майно, проте відповідачка
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, тому змушена
звернутися до суду з цим позовом.

Згідно ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

У відповідності до діючого на даний час
законодавства України, а саме ст. 204 ЦК
України (в редакції 2003 року), правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо неї встановлена законом, або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України (в
редакції 16.01.2003 року), якщо сторони до
мовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його но
таріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст.
41, 321 ЦК України (в редакції 16.01.2003 ро ку),
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього пра ва чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (в
редакції 16.01.2003 року), власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не ви знається іншою
особо, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
влас ності.

Стаття 15 ЦК України (в редакції 16.01.2003
року) наголошує, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання, або
оспорюван ня. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, і оскільки
позивачко не заявлено вимог щодо
стягнення судових витрат з
відповідача, тому суд вважає за
необхідне залишити їх за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати дійсною угоду
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму
23000 грн..

Визнати за ОСОБА_1, право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,