Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1776/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Регеша В. О.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

19.08.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Письменного
О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Єгорової
С.М.,

при секретарі - Маніцькій
В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який представляє інтереси ОСОБА_3 на
рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 травня 2014 року за її
позовом до приватного підприємства
«Олдер» про розірвання договору оренди
землі,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом про розірвання
договору оренди землі з підстав
недотримання орендарем екологічної
безпеки землекористування та
збереження родючості ґрунтів. Вимоги
позову про розірвання договору
мотивовані тим, що положення ст.24
Закону України «Про оренду землі»
вимагають від орендаря дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил. Відповідно до ч.4 ст.22
Земельного Кодексу України, одним з
обов'язкових заходів із збереження
родючості ґрунтів, які має здійснювати
землекористувач є розробка і
дотримання проектів землеустрою, що
забезпечують еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь. В порушення
зазначених норм, відповідач проект
землеустрою не розробив, чим, на думку
позивача, поставив під загрозу
збереження стану орендованої
земельної ділянки. Посилаючись на ці
обставини, позивач просив розірвати
договір оренди земельної ділянки.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 травня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції через неповне
з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст. 308
ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору оренди землі №
411/237 від 02.10.2006 року, зареєстрованого
Світловодським районним відділом
Кіровоградської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» 28 квітня 2007 року,
належна позивачу земельна ділянка
сільськогосподарського призначення
була ним передана ПП «Олдер» в оренду,
термін дії договору оренди становить
п'ятнадцять років.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд,
посилаючись на ст.ст. 638, 651 ЦК України,
ст. 2, 32 Закону України «Про оренду
землі», ст. 52 Закону України «Про
землеустрій», дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Статтею 651 ЦК України, визначено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Частиною 1, ст. 32 Закону України «Про
оренду землі», передбачено, що на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

На обґрунтування висновку суд
правильно зазначив, що договір оренди
землі між сторонами укладено за формою,
затвердженою Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.03.2004 року та
відповідав за своїм змістом нормам ЗК
України, Закону України «Про оренду
землі» та іншим нормативним актам
України. Необхідність розроблення
проекту землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь, як
умову надання у безпечне використання
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
передбачено ч.4 ст.22 Земельного Кодексу
України, яка була прийнята на підставі
Закону № 1443-УІ (1443-17) від 04.06.2009року.
Порядок розроблення проектів
землеустрою, відповідно до ч.3 ст.52
Закону України „Про землеустрій", був
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 1134 від 02.11.2011 року.
Станом на дату укладення договору
оренди, 28 квітня 2007 року, порядок
розроблення проектів землеустрою ще не
існував. Відсутній такий обов'язок в
Орендаря і в умовах укладеного
договору оренди.

Погоджується колегія суддів з
висновком суду про те, що використання
земельної ділянки без розроблення
такого проекту погіршує екологічний
стан земельної ділянки чи родючість
ґрунтів, є припущенням позивача. Так,
обґрунтованих доводів істотного
порушення відповідачем умов договору
оренди землі суду не надано, також не
доведено наявність шкоди, завданої
позивачу використанням переданої в
оренду земельної ділянки.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст.
15 ЦК України правом на звернення до
суду за захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
її прав, свобод чи інтересів. Оскільки
позивачем не доведено порушення її
прав як орендаря, вимоги про розірвання
договору оренди не підлягають
задоволенню.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, тому,
відповідно до ст.308 ЦПК України, рішення
суду залишено без змін, апеляційна
скарги підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07.05.2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: