Справа № 145/825/14-ц
Провадження №2/145/398/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

11.08.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Селищенської
сільської ради, ОСОБА_3, третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору - ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в порядку спадкування за
законом та позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Селищенської сільської ради, ОСОБА_3
про визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку дійсним та визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в
якій зазначає, що 12 липня 1999 року її
батько, ОСОБА_5, придбав житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, в АДРЕСА_1. Вказаний житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами належав ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посвідченого Тиврівською
державною нотаріальною конторою 27.01.1998
року. Ціна, за домовленістю, склала 6356
(шість тисяч триста п'ятдесят шість)
гривень.

За оформленням даної угоди її батько
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулись до
Вінницької філії «Української біржі
нерухомості». 12 липня 1999 року договір
купівлі-продажу був письмово укладений
та відповідно з вимогами ст.15 Закону
України «Про товарну біржу»
зареєстрований на біржі, в журналі
реєстрації біржових угод з нерухомості
від 12 липня 1999 за № 1171.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батько, ОСОБА_5
помер в м. Вінниця. До дня смерті він
постійно проживав і був зареєстрований
в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась
спадщина, до складу якої входить
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

За життя батько своїм майном не
розпорядився.

Вона - спадкоємиця першої черги
спадкування за законом після смерті
батька. В встановлений законодавством
шестимісячний термін подала до
Тиврівської районної державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

В отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в нотаріальній конторі їй
відмовлено, в зв'язку з тим, що згідно
ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року,
який діяв на той час, житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
належав спадкодавцю - ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу,
який не був нотаріально посвідчений та
належним чином зареєстрований.

В зв'язку з цим вважає, що єдиним
правовим способом захисту її прав,
відповідно до ст. 16 ЦК України, буде
визнання в судовому порядку укладеної
угоди між її покійним батьком ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 дійсною та визнання права
власності на цей будинок за нею в
порядку спадкування за законом.

Угода купівлі-продажу нерухомого майна
між її покійним батьком ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 вчинена та виконана в повному
обсязі. Оскільки ОСОБА_3 була власницею
житлового будинку, ніяких перешкод в
відчуженні зазначеного майна не було,
вона мала право його продати.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає, або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає, або зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову
суму.

Фактично всі істотні умови договору
купівлі-продажу її батьком та
продавцем ОСОБА_3 виконані. За
домовленістю між ними продавцем був
проданий будинок в АДРЕСА_1, продавцю
були передані кошти в сумі 6356 ( шість
тисяч триста п'ятдесят шість) гривень.
Продавцем передано, а її батьком,
ОСОБА_5, покупцем, прийнято дану
нерухомість. Таким чином, укладена між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 угода по
купівлі-продажу нерухомого майна
виконана в повному обсязі, а тому є
дійсною.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Право батька, ОСОБА_5, на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
внаслідок його смерті не припинилось.

Даний будинок був побудований в 1920 році
і відповідно до даних виконавчого
комітету Селищенської сільської ради
рахується за її покійним батьком, що
стверджується довідкою виконавчого
комітету Селищенської сільської ради.
Її батько користувався даним будинком,
проживав в ньому, володів та
розпоряджався ним.

Спадкове майно відповідно до
технічного паспорта КП „ВООБТІ"
складається з житлового будинку 1920
року забудови, господарських будівель
та споруд, загальною вартістю 51029 грн.,
що розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконавчого
комітету Селищенської сільської ради
присадибна земельна ділянка площею 0,10
га., на якій розташований даний
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, рахується за її
покійним батьком, ОСОБА_5 .

Даний житловий будинок не перебуває
під забороною чи арештом .

Просить визнати договір купівлі -
продажу житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1, укладений
12 липня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
зареєстрований Вінницькою філією
«Української біржі нерухомості»,
дійсним.

Визнати за нею, ОСОБА_2, право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1, позначений на
плані КП „ВООБТІ" літерою „А",
вартістю 27692 грн., з верандою „а"
вартістю 2411 грн., загальною площею
(підрахованою за формулами розрахунку
площі) 42,1 кв. м., загальною площею 35,7 кв.
м., житловою 28,0 кв. м., допоміжною 7,7 кв.
м., площею літніх приміщень 6,4 кв.м.,
ґанку вартістю 156 грн., сараю „Б"
вартістю 1513 грн., сараю „В" вартістю 4365
грн., сараю „в" вартістю 418 грн., погреба
з шиєю „Д" вартістю 2516 грн., хвіртки „ №
4" вартістю 577 грн., воріт „ № 5" вартістю
2934 грн., огорожі „ № 6" вартістю 8447 грн.,
загальною вартістю 51029 грн., що
розташовані в АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Вінниця.

02.06.2014 р. ОСОБА_4 звернулася до суду із
заявою, в якій вказує, що в 2006 році вона
побачила об'яву, що продається будинок
в АДРЕСА_1. Так як вона підшукувала
будинок для проживання своєї сім»ї,
звернулася за даною об»явою.
Продавцем був ОСОБА_5. АДРЕСА_1 був в
занедбаному стані : газопостачання та
електропостачання були відключені за
великі борги, присадибна ділянка не
оброблялася протягом тривалого часу,
огорожа була відсутня. Вона вирішила
купити даний будинок, так як її
влаштовувала ціна, яку запропонував
продавець. 26.07.2006 року сплатила ОСОБА_5 6,
5 тис доларів США. Гроші за будинок
ОСОБА_5 передавала в присутності ОСОБА_7
та ОСОБА_8

ОСОБА_5 в даному будинку на момент його
продажу не проживав. Він 27.06.2006 року
передав їй документи на даний будинок :
а саме договір купівлі - продажу від 12
липня 1999 року, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 в Вінницькій філії « Українська
товарна біржа», технічний паспорт на
даний будинок за 1999 рік, виданий на
ім.»я ОСОБА_3 та видав довіреність на її
сина ОСОБА_9 для укладення договору
купівлі - продажу даного будинку та
передав домову книжку для їх
реєстрації в даному будинку.

26.07.2006 року ОСОБА_5 зареєструвався в
даному будинку для того, щоб могли там
зареєструватися вона, її син ОСОБА_9 та
чоловік ОСОБА_10 З того часу з ОСОБА_5
вони не зустрічалися, так як він
зловживав спиртним і бродяжив.

Коли її син звернувся до нотаріуса для
укладення договору купівлі - продажу
житлового будинку в АДРЕСА_1, виявилося,
що документи у ОСОБА_5, якими
посвідчується право власності на даний
будинок, оформлені неналежним чином і
укласти договір купівлі - продажу вони
не мають можливості. Вона шукала
ОСОБА_5, щоб він закінчив оформляти
будинок на своє ім'я з метою подальшого
оформлення договору купівлі - продажу
на її ім'я, але відшукати його не було
можливості.

Вони з ОСОБА_5 фактично уклали договір
купівлі - продажу даного будинку,
домовилися по всіх істотних умовах
даного правочину, вона повністю
виконала його,

сплативши ОСОБА_5 обумовлену суму, він
передав їй у володіння та користування
даний будинок і вона протягом 8 років
проживає та зареєстрована в даному
будинку разом зі своїм сином та
чоловіком. Але від нотаріального
оформлення ОСОБА_5 ухилився.

В даний час їй стало відомо, що ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, його

дочка ОСОБА_5 претендує на даний
будинок в порядку спадкування.

За період проживання в даному будинку
вона сплатила борг за
електропостачання, відновила його,
відновила газопостачання, що
стверджується відповідними
квитанціями та договором укладеним на
ім'я її сина ОСОБА_9

Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних

умов договору і відбулося повне або
часткове виконання даного договору,
але одна із

сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення суд може
визнати такий договір

дійсним. У цьому разі наступне його
нотаріальне посвідчення не
вимагається.

Письмовим підтвердженням укладення
договору купівлі - продажу будинку є
договір

підряду на перемонтаж системи
газопостачання та заміни газового
лічильника,

укладеного між ВАТ «Вінницягаз» та її
сином ОСОБА_9

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Отже вона набула права власності на
будинок АДРЕСА_1 Селище правомірно,
оскільки неправомірність набуття не
встановлена законом або рішенням суду.

Просить визнати договір купівлі -
продажу житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташованими в АДРЕСА_1, укладений 26
липня 2006 року між нею та ОСОБА_5,
дійсним.

Визнати за нею, ОСОБА_4, право власності
на житловий будинок з господарськими

будівлями та спорудами в АДРЕСА_1:
будинок , означений в техпаспорті літ
«А» вартістю 27692 грн., з верандою «а»
вартістю 2411 грн., загальною площею (
підрахованою за формулою розрахунку
площ) 42.1 кв.м., загальною площею 35.7 кв.м.,
житловою 28.0 кв.м., допоміжною 7.7 кв.м.,
площею літніх приміщень 6.4 4 кв.м.,
ґанок вартістю 156 грн., сарай «Б»
вартістю 1513 грн., сарай «В» вартістю 4365
грн., сарай «в» вартістю 418 грн., погреб з
шиєю «Д» вартістю 2516 грн., хвіртку № 4
вартістю 577 грн., ворота № 5 вартістю 2934
грн., огорожу № 6 вартістю 8447 грн.
загальною вартістю 51029 грн.

Ухвалою суду від 04 липня 2014 року позови
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 об»єднані в одне
провадження.

ОСОБА_2 пояснила, що після розлучення
батьків залишилася проживати із
батьком. Будинок в с. Селище був
придбаний для неї. Навіть договір
укладено в день її народження. Будинок
у ОСОБА_3 було придбано за 1500 доларів
США. Договір був оформлений та
зареєстрований 12.07.1999 року у Вінницькій
філії «Української біржі нерухомості
відповідно до вимог законодавства.
Вона довгий час проживала разом із
батьком в цьому будинку. Потім поїхала
навчатися. Батько став зловживати
спиртним. Про укладення батьком
договору купівлі-продажу із ОСОБА_4 не
знала. Вважає, що це неправда, у батька
навіть не було паспорта Так як ОСОБА_4
із сім»єю поселилися в будинку батька,
до них могли потрапити документи на
будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько
помер. Вона здійснювала його поховання.
Заперечує проти задоволення позовної
заяви ОСОБА_4 Вважає, що свідків можна
знайти будь-яких. Показання свідків
ОСОБА_8 містять протиріччя, та є
неправдивими.

Просить її позовну заяву задовольнити
. В позові ОСОБА_4 відмовити.

Позивачка ОСОБА_4 пояснила, що шукала
будинок для проживання своєї сім'ї . В
липні 2006 року від сина дізналася, що в с.
Селище продається будинок. Поїхала
подивилась. Будинок їй сподобався і
підходив по ціні. В присутності свідків
передала ОСОБА_5 гроші за будинок в сумі
6.5 тис. доларів США. Він передав їй
документи на будинок та видав
довіреність на право розпорядження
своїм майном на їм»я її сина. З того
часу вона ОСОБА_5 не бачила. Про
передачу грошей за будинок мала
розписку, але її загубила . Паспорта у
ОСОБА_5 не було, вони допомогли йому
одержати паспорт для реєстрації в
будинку. Їздили до нотаріуса оформляти
довіреність. Вона в будинку відновила
електро та газопостачання, сплатила
борги за комунальні послуги. Просить її
позов задовольнити, ОСОБА_2 в позові
відмовити .

Представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1
просить позов ОСОБА_4 задовольнити, з
підстав, наведених в заяві . В
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити за
недоведеністю, крім того, ст. 220 ЦК
України, на яку посилається позивач
ОСОБА_2, до даних правовідносин не може
бути застосована, так як вони виникли
до 2004 р.

Відповідачка ОСОБА_3 пояснила, що в 1999
році житловий будинок в АДРЕСА_1, який
належав їй на праві власності, продала
ОСОБА_5 за 1,5 чи 1,7 тис. доларів США. З
ОСОБА_5 та його родичами поїхали в м.
Вінниця, де на товарній біржі було
оформлено договір. Про те, що договір
має бути нотаріально посвідчений їм
ніхто не казав. ОСОБА_5 привіз меблі і
поселився в будинку з дочкою ОСОБА_12,
вона навіть залишила їм засаджений
город. Так як проживає в с. Селище,
бачила, що ОСОБА_5 постійно проживав в
будинку, який купив у неї. Останні два
роки не бачила його. За 6.5 тис доларів
будинок не міг бути проданий.

Представник відповідача - Селищенської
сільської ради - Криницька О.В.
пояснила, що ОСОБА_5 бачила один раз. Він
приходив в сільську раду з приводу
реєстрації в будинку сім»ї ОСОБА_4
Восени 2013 року працівники міліції
шукали родичів ОСОБА_5, щоб поховати
його. Звертались ОСОБА_4 Хоронила його
дочка. Про те, що ОСОБА_5 укладав
договір купівлі - продажу будинку, в
якому проживав, їй не відомо. На даний
час будинок в занедбаному стані . Спір
просить вирішити згідно закону.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що в її
присутності на подвір»ї будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 передала 6,5 тис. доларів
США ОСОБА_5 за будинок. Розписка не
писалася .

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_4 шукала
будинок для проживання . Біля них є дві
хати, що продаються, вона дивилася. На
запрошення ОСОБА_4 з дружиною був
свідком, коли ОСОБА_5 отримав гроші в
сумі 6,5 тис. доларів США за будинок. Вони
зайшли до хати і там були передані
гроші. Ніякі папери при цьому не
складали і вони нічого не підписували.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а
в задоволенні позову ОСОБА_4 слід
відмовити, виходячи з наступного :

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно договору купівлі-продажу від 12
липня 1999 року, укладеного у Вінницькій
філії «Українська біржа нерухомості» (
Біржовий контракт № 1171) ОСОБА_5 придбав
у ОСОБА_3 житловий будинок з
господарськими будівлями, житловою
площею 25,6 кв.м., 1920 року забудови, 65%
зносу в АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, посвідченого
Тиврівською державною нотаріальною
конторою 27.01.1998 року в реєстрі за № 129,
зареєстрованого в Вінницькому
обласному бюро технічної
інвентаризації 03.02.1998 р., за реєстровим
№ 243.

Інвентаризаційна оцінка будинку
склала 6356 (шість тисяч триста п'ятдесят
шість) гривень, за цю ж суму і було
здійснено продаж ( а.с. 16).

Згідно технічного паспорту від 31 .03.2014
р. житловий будинок знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1 та складається із
кухні, двох житлових кімнат та веранди /
а.с.18-21 /.

Договір було укладено відповідно до
вимог ст. 15 Закону України «Про товарну
біржу». Контракт зареєстровано в
Вінницькій філії « Української біржі
нерухомості» 12 липня 1999 за № 1171.

Закон України "Про товарну біржу"
встановлює певні особливості
укладення договорів на біржах. Так,
зокрема, відповідно до ст. 15 Закону
біржовий контракт не підлягає
нотаріальному посвідченню та
вважається укладеним з моменту
реєстрації його на біржі.

На час укладання угоди згідно діючого
законодавства біржовий контракт не
потребував додатково нотаріального
посвідчення.

Згідно ст. 17 Закону «Про товарну біржу»
- правила біржової торгівлі
розробляються відповідно до чинного
законодавства і є основним документом,
що регламентує порядок здійснення
біржових операцій, ведення біржової
торгівлі та розв'язання спорів з цих
питань.

З договору /контракту/ слідує, що всі
обов»язкові вимоги біржової операції
при його укладенні дотримані. Умови
договору сторонами виконані. Вартість
будинку оплачена повністю, будинок
передано ОСОБА_5, чого не заперечує
відповідач ОСОБА_3

ОСОБА_5 придбав у власність житловий
будинок з господарськими будівлями,
житловою площею 25,6 кв.м., 1920 року
забудови в АДРЕСА_1, право власності на
який у нього виникло з моменту
реєстрації такого договору на біржі з
урахуванням приписів діючого
законодавства.

Згідно п.п. 3.3. Правил біржової торгівлі,
вбачається, що операції з цінними
паперами, майновою нерухомістю,
надання послуг, а також іншими типами
контрактів здійснюються на підставі
даних Правил та діючого законодавства
України; п. 4.5. передбачено, що біржові
угоди укладаються у відповідності із
діючим законодавством .

Виниклі правовідносини врегульовані
ст. 655 ЦК України, згідно положень якої
за договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між
сторонами мали місце до набрання
чинності ЦК України в редакції 2003 року,
тому відповідно п. 4 Прикінцевих
положень підлягають застосуванню
положення ЦК України в редакції 1963
року.

Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року
угоди з нерухомим майном здійснюються
у письмовій формі та підлягають
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Відповідачка ОСОБА_3, що продала
будинок ОСОБА_5, одержавши за нього
обумовлену суму. ОСОБА_4 також вважала
ОСОБА_5 власником будинку, оскільки
саме до нього зверталася з приводу його
придбання. Представник Селищанської
сільської ради Криницька О.В. пояснила
суду, що хоча будинок і досі рахується
за ОСОБА_3 з приводу реєстрації в ньому
сім»ї ОСОБА_4 звертався до сільради
саме ОСОБА_5

Згідно даних по господарського обліку
Селищанської сільської ради житловий
будинок з господарськими будівлями та
земельна ділянка, площею 0,10 га в
АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_5 / а.с.10,11/.

Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер в м.
Вінниця ( актовий запис про смерть № 2556)
.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої входить житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, який згідно
довідки виконкому Селищенської
сільської ради № 312 від 23.04.2014 р. ( а.с. 10)
рахується за померлим ОСОБА_5, в якому
він проживав та був зареєстрований .

Позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5, що
стверджується свідоцтвом про її
народження / а.с.14/ та спадкоємицею
першої черги за законом.

Інших спадкоємців, які б претендували
на спадкове майно немає, що
стверджується повідомленням
нотаріальної контори ( а.с. 35 ) .

В установлений законом шестимісячний
термін подала до Тиврівської районної
державної нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини.

Отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на житловий
будинок з господарськими будівлями
немає можливості, в зв'язку з тим, що
житловий будинок згідно ст. 227 ЦК
України в редакції 1963 року, який діяв на
той час належав спадкодавцю ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна, який не був
нотаріально посвідчений та належним
чином зареєстрований.

Житловий будинок, який належав ОСОБА_5
під забороною чи арештом не перебуває /
а.с.9/.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Представник Селищенської с/ради
Криницька О.В. не заперечує проти
визнання за ОСОБА_2 права власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, розташованими в АДРЕСА_1
після смерті батька - ОСОБА_5

ОСОБА_4 свої вимоги про визнання
договору купівлі-продажу будинку в
АДРЕСА_1 дійсним обґрунтовує тим, що нею
за придбаний будинок було передано
ОСОБА_5 кошти в сумі 6.5 тисяч доларів США
в присутності свідків, що нею було
погашено заборгованість за
електроенергію та газопостачання,
відновлено газопостачання в будинок,
зроблено ремонт, ОСОБА_5 зареєстрував
її та її сім»ю в будинку, на ім.»я її
сина видано довіреність на вчинення
договору купівлі - продажу належного
йому будинку, передано біржовий
контракт.

Будь-яких письмових доказів передачі
ОСОБА_4 коштів ОСОБА_5 за будинок суду не
надано. Пояснення ОСОБА_4 про те, що була
розписка, але загубилася, суд оцінює
критично, так як свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які з їх слів та слів ОСОБА_4
були присутніми при передачі коштів,
стверджують, що при цьому ніякі
розписки не писались.

Щодо погашення заборгованості за
електроенергію та газопостачання
доказів суду не надано.

Договір підряду на встановлення
лічильника від 21 серпня 2006 р., копія
якого надана суду / а.с.88 /. укладено між
філією «Вінницягаз» та ОСОБА_3 - ОСОБА_9
Такої особи, як ОСОБА_3 - ОСОБА_9 взагалі
не існує. Син ОСОБА_4 - ОСОБА_9 був
зареєстрований в будинку АДРЕСА_1
10.10.2006 р., тобто після укладення
договору. Власником будинку він не є.
Газовий лічильник прийнято в
експлуатацію 09.11.2006 р. ОСОБА_4, як
абонентом. Щодо витрат по утриманню
будинку доказів не надано. Реєстрація
ОСОБА_5 ОСОБА_4 та її сім»ї в будинку
АДРЕСА_1 не є доказом його купівлі.

Не є доказом купівлі ОСОБА_4 будинку і
той факт, що біржовий контракт на даний
час знаходиться у неї. ОСОБА_4
зазначає, що ОСОБА_5 пиячив, з моменту
передачі коштів вона його не бачила.
Знайшли його, щоб виготовити паспорт та
зареєструвати в будинку для подальшої
їх реєстрації. Відповідачка ОСОБА_3
пояснила, що ОСОБА_5 постійно проживав в
своєму будинку, пішов з нього років за
два до смерті. Такі ж пояснення дала і
ОСОБА_2

ОСОБА_4 не пояснила, в чому полягає
ухилення ОСОБА_5 від нотаріального
посвідчення договору . Не доведено, що
до нього взагалі з даного приводу
зверталися, маючи від ОСОБА_5
нотаріально посвідчену довіреність на
право розпорядження майном..

Нотаріально посвідчена довіреність на
уповноваження ОСОБА_9 правом
розпорядження його майном видана
ОСОБА_5 14 вересня 2006 року терміном на
три роки і дійсна до 14.09.2009 року, тобто
термін її дії скінчився.

Суд може визнати договір дійсним у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про його нотаріальне посвідчення, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення / ст. 220 ЦК
України/.

Таких доказів суду не надано, тому
підстави для задоволення позову ОСОБА_4
відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 223 ЦПК
України, 15, 220, 328, 334,655, 657, 1216, 1220, 1261, 1268 ЦК
України, ст. ст. 15, 17 Закону України «Про
товарну біржу», -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Селищенської сільської
ради, ОСОБА_3, третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору -
ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в порядку спадкування за законом
задовольнити .

Визнати договір купівлі - продажу
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, укладений 12
липня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
зареєстрований Вінницькою філією
«Української Біржі Нерухомості»
дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що розташовані
в АДРЕСА_1, житловий будинок позначений
на плані КП «ВООБТІ» літерою „А"
вартістю 27692 грн., з верандою „а"
вартістю 2411 грн., загальною площею
(підрахованою за формулами розрахунку
площі) 42,1 кв. м., загальною площею 35,7 кв.
м., житловою 28,0 кв. м., допоміжною 7,7 кв.
м., площею літніх приміщень 6,4 кв.м.,
ґанок вартістю 156 грн., сарай „Б"
вартістю 1513 грн., сарай „В" вартістю 4365
грн., сарай „в" вартістю 418 грн., погріб з
шиєю „Д" вартістю 2516 грн., хвіртку „ № 4"
вартістю 577 грн., ворота „ № 5" вартістю
2934 грн., огорожу „ № 6" вартістю 8447 грн.,
загальною вартістю 51029 грн., в порядку
спадкування за законом після смерті
батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Вінниця .

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Селищенської сільської ради, ОСОБА_3
про визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку дійсним та визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
відмовити .

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Вінницького апеляційного
суду через Тиврівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: М. Ю. Ліщишина