Провадження №2-о/522/245/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2014 Приморським районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючої судді - Нікітіної
С.Й.,

при секретареві -
Віноградової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа ВГІРФО
ГУ МВС України у Одеській про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до
Приморського районного суду м.Одеси з
заявою про встановлення факту
постійного проживання на території
України мотивуючи тим, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_4 році в городі Атбасар,
Целіноградська область, Казахстан. В 1971
році він переїхав до України в м. Одесу,
до його батьків. З 1972 року він
зареєстрований та проживав на
території України, за адресою АДРЕСА_1.
В теперішній час він не має паспорта
громадянина України. Для того , щоб
отримати паспорт громадянина України
він вимушений звертатись до суду про
встановлення факту постійного
проживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримав та просить
їх задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
управління Державної міграційної
служби України у Одеській області
Прилипко О. М, який діє згідно
доручення, не заперечував проти
задоволення заявленої вимоги.

Свідки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7
1977року народження, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
в судовому засіданні підтвердили той
факт, що ОСОБА_1 з 1972 року був
зареєстрований та постійно проживав
разом із сім'єю за адресою: АДРЕСА_2., в
тому числі і станом на 24.08.1991 року.

Заслухавши пояснення заявника,
представника заінтересованої особи,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлену
вимогу необхідно задовольнити в
повному обсязі з наступних підстав.

При цьому суд виходить з наступного.

Заявник народився в городі Атбасар,
Целіноградська область, Казахстан. Про
що свідчить свідоцтво про народження
виданого Атбасарським Рай Загсом,
актовий запис №315.

Згідно наданих суду доказів, ОСОБА_1 з
1972 року був зареєстрований та постійно
проживав разом із сім'єю за адресою:
АДРЕСА_2., в тому числі і станом на 24.08.1991
року.

Встановлення факту постійного
проживання на території України
необхідно заявнику для отримання
паспорту громадянина України.

Заявник просить суд встановити факт
постійного проживання на території
України з метою отримання паспорта
громадянина України відповідно до
ч.ч.1,2 ст.3 Закону України «Про
громадянство України».

У теперішній час підстави та порядок
встановлення належності і набуття
громадянства України, повноваження
органів державної влади, що беруть
участь у вирішенні питань громадянства
України, порядок оскарження рішень з
питань громадянства, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових і службових осіб
урегульовані Законом України «Про
громадянство України», Порядком
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27. 03. 2001 р. (з відповідними
змінами).

Детальний аналіз положень зазначених
Законом України «Про громадянство
України» і Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженим Указом
Президента України від 27.03.2001 р. (з
подальшими змінами) вказує на те, що при
подачі фізичною особою заяви до суду
про встановлення факту постійного
проживання на території України для
встановлення і оформлення належності
або набуття громадянства України
заявнику, має значення не лише бажання
в подальшому отримати громадянство
України, а й в якості кого - громадянина
колишнього СРСР, особи без
громадянства або громадянина іншої
держави він звертається, оскільки в
залежності від цього настануть правові
наслідки і матиме значення
необхідність встановлення факту
постійного проживання на території
України за станом на 24.08.1991 р. чи за
станом на 13.11.1991 р. для встановлення
належності до громадянства України або
факт постійного проживання до 24 серпня
1991 року на території, яка стала
територією України відповідно до
Закону України «Про правонаступництво
України», або на інших територіях, що
входили на момент її народження чи під
час її постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР) для набуття
громадянства України.

Зокрема, відповідно до ст.3 Закону
України «Про громадянство України»
громадянами України є: 1) усі громадяни
колишнього СРСР, які на момент
проголошення незалежності України (24
серпня 1991 року) постійно проживали на
території України; 2) особи, незалежно
від раси, кольору шкіри, політичних,
релігійних та інших переконань, статі,
етнічного та соціального походження,
майнового стану, місця проживання,
мовних чи інших ознак, які на момент
набрання чинності Законом України «Про
громадянство України» (13 листопада 1991
року) проживали в Україні і не були
громадянами інших держав; 3) особи, які
прибули в Україну на постійне
проживання після 13 листопада 1991 року і
яким у паспорті громадянина колишнього
СРСР зразка 1974 року органами
внутрішніх справ України внесено напис
«громадянин України», та діти таких
осіб, які прибули разом із батьками в
Україну і на момент прибуття в Україну
не досягли повноліття, якщо зазначені
особи подали заяви про оформлення
належності до громадянства України;
(Пункт 3 частини першої статті 3 в
редакції Закону №2663-ІV від 16.06.2005);4)
особи, які набули громадянство України
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини
першої цієї статті, є громадянами
України з 24 серпня 1991 року, зазначені у
пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у
пункті 3, - з моменту внесення відмітки
про громадянство України.

Так, згідно зі ст.8 Закону України «Про
громадянство України» особа, яка сама
чи хоча б один з її батьків, дід чи баба,
рідні (повнорідні та неповнорідні) брат
чи сестра, син чи дочка, онук чи онука
народилися або постійно проживали до 24
серпня 1991 року на території, яка стала
територією України відповідно до
Закону України «Про правонаступництво
України», або яка сама чи хоча б один з
її батьків, дід чи баба, рідні
(повнорідні та неповнорідні) брат чи
сестра народилися або постійно
проживали на інших територіях, що
входили на момент їх народження або під
час їх постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР), і є особою без
громадянства або іноземцем, який подав
зобов'язання припинити іноземне
громадянство, та подала заяву про
набуття громадянства України, а також
її неповнолітні діти реєструються
громадянами України. Іноземці, які є
громадянами (підданими) кількох держав,
подають зобов'язання припинити
громадянство всіх цих держав. Іноземці,
яким надано статус біженця в Україні чи
притулок в Україні, замість
зобов'язання припинити іноземне
громадянство подають декларацію про
відмову особи, якій надано статус
біженця в Україні чи притулок в
Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у
випадках, передбачених цією статтею, є
дата реєстрації набуття особою
громадянства України.

За положеннями Закону України «Про
громадянство України», Порядку
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженого Указом Президента
України від 27.03.2001 р. (з подальшими
змінами) для встановлення факту
належності до громадянства України за
п.п.1,2 ч.1 ст.ст.3,8, Закону України «Про
громадянство України» до відповідних
органів наряду з заявою фізичної особи
щодо громадянства за відсутності
підтверджуючих документів щодо
проживання на території України
надається рішення суду, яким
підтверджується факт постійного
проживання особи на території України
за станом на 24 серпня 1991 року чи 13
листопада 1991 року або факт постійного
проживання до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України», або
яка сама чи хоча б один з її батьків, дід
чи баба, рідні (повнорідні та
неповнорідні) брат чи сестра
народилися або постійно проживали на
інших територіях, що входили на момент
їх народження або під час їх постійного
проживання до складу Української
Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР).

Суд вважає доведеним факт проживання
заявника на території України станом
на 24.08.1991 року, що є підставою для
визнання громадянства України з цієї
дати.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст.ст.1,2,3,8 Закону України «Про
громадянство України», Порядком
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27.03.2001р.,
ст.ст.10,11,15,57-61,208,212,215,218,223,256,258, 293,294,296 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що
ОСОБА_1, уродженець Атбасар,
Целіноградська область, Казахстан,
житель м. Одеси, постійно проживав на
території України станом на 24 серпня 1991
року включно.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: