Справа № 265/3252/14-ц
Провадження № 2/265/1667/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі - Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2014 року до
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області надійшла
цивільна справа за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В обґрунтування заявлених
вимог, представник позивача посилався
на те що, відповідно до укладеного
договору без номеру від 09 грудня 2005
року ОСОБА_1 отримала кредит 09.12.2005 року
у розмірі 2 500 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
Договір, підтверджується підписом у
заяві. Умовами та правилами
банківських послуг передбачено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. Згідно умов п. 3.2., п. 3.3 Умов та
правил надання банківських послуг
зазначено, що клієнт дає свою згоду, що
кредитний ліміт встановлюється
рішенням Банку, і клієнт дає право
Банку в будь який момент змінити
кредитний ліміт. Підписання договору є
прямою і безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь -
якого розміру кредитного ліміту,
встановленого банком. ПАТ КБ
«Приватбанк» свої зобов'язання за
договором виконав у повному обсязі, а
саме надав відповідачу кредит у
розмірі, встановленому договором. При
цьому, відповідач зобов'язання за
вказаним кредитним договором належним
чином не виконував, у зв'язку з чим,
станом на 30 квітня 2014 року має
заборгованість сумі 18 182 гривень 52
копійки, яка складається з
заборгованості за кредитом у сумі 4 981,22
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 11 859,28 грн.,
а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг:
500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 842,03
грн. - штраф (процентна складова). На
підставі викладеного просить стягнути
з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 18 182 грн. 52 коп.
за кредитним договором без номеру від 09
грудня 2005 року; судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60
коп.

Представник позивача, Пархоменко М.О.,
яка діє на підставі довіреності, до
судового засідання не з'явилась, надала
до суду заяву про проведення слухання
справи у її відсутність, просила
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, проти винесення заочного
рішення суду не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 до судового
засідання не з'явилась, про час та місце
слухання справи повідомлялась
своєчасно та належним чином, про
причини неявки суд не повідомила, заяви
про розгляд справи за її відсутності
суду не надала.

Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів.

Суд за наявності письмової згоди
представника позивача, ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

З'ясувавши думку представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовна
заява підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 09
грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(з 29 липня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
на підставі Банківської ліцензії № 22)
та відповідачем ОСОБА_1 був укладений
договір без номеру про відкриття
карткового рахунку та обслуговування
карти, відповідно до умов якого,
останній наданий кредит у розмірі 2 500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

З п. 3.2., п. 3.3 Умов та правил надання
банківських послуг, вбачається, що
клієнт дає свою згоду, що кредитний
ліміт встановлюється рішенням Банку, і
клієнт дає право Банку в будь який
момент змінити кредитний ліміт.
Підписання договору є прямою і
безумовною згодою позичальника щодо
прийняття будь - якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. При цьому,
істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил
надання банківських послуг,
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна сторона не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у тій самій сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у тій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно розрахунку заборгованості
станом на 30 квітня 2014 року сума
заборгованості за кредитом, згідно
кредитного договору без номеру від 09
грудня 2005 року складає 18 182 гривень 52
копійки, яка складається з
заборгованості за кредитом у сумі 4 981,22
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 11 859,28 грн.,
а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг:
500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 842,03
грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином судом встановлено у
судовому засіданні факт наявності у
відповідача відповідальності перед
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Приватбанк» за
невиконане зобов'язання по кредитному
договору від 09 грудня 2005 року.

Не з`явившись у судове засідання та не
скориставшись своїм процесуальним
правом надання доводів або заперечень
проти позову, тим самим відповідач
ОСОБА_1 не оспорює позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк».

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 551 предметом неустойки може
бути грошова сума, рухоме і нерухоме
майно. Якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Отже, суд вважає необхідним відмовити
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк «Приватбанк» у його
вимогах до відповідача щодо стягнення
фіксованої суми штрафу за порушення
виконання зобов'язання за вказаним
кредитним договором, оскільки
визначення фіксованого штрафу
(неустойки), що закріплена у кредитному
договорі від 09 грудня 2005 року, не
відповідає поняттю неустойки,
передбаченому в цивільному
законодавстві України, тобто
неустойкою не може бути фіксована сума
штрафу.

При зверненні до суду позивачем була
сплачена сума судового збору у розмірі
243 гривень 60 копійок, що
підтверджується квитанцією, та яка на
підставі ст.88 ЦПК України підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215,224-226 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на р/р 3111, ЕДРПОУ
14360570, МФО 305299, заборгованість за
кредитним договором без номеру від 09
грудня 2005 року у розмірі 17 682 (
сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят
два) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1,
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на рахунок № 0001, МФО
№ 305299, судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 243 (двісті
сорок три) гривень 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі апеляційної
скарги до Апеляційного суду Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
І.Г. Мельник