Справа № 471/963/14-ц
Провадження №2/471/421/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання права власності на
нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею
право приватної власності на житловий
будинок з господарськими будівлями,
спорудами,огорожами, що розташований
по АДРЕСА_1 та визнати угоду
купівлі-продажу укладеною між нею та
відповідачкою дійсним.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01
червня 2014 року вона домовилася про
купівлю-продаж належного відповідачу
нерухомого майна, а саме: житлового
будинку за АДРЕСА_1. На основі цієї
домовленості позивачка купила у
відповідачки вказану нерухомість, про
що цього ж дня уклали простий письмовий
договір.

Зобов'язання по угоді ОСОБА_1 було
виконано в повному обсязі: вона
повністю здійснила з ОСОБА_2 розрахунок
за купівлю вказаного майна, а остання
віддала всі документи на будинок та
ключі від нього. На теперішній час
позивачка бажає належним чином і у
встановленому законом порядку
оформити документи на вищевказаний
будинок та земельну ділянку біля нього,
щоб надалі реалізувати своє право
власності на нерухоме майно, проте
відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
тому змушена звернутися до суду з цим
позовом.

До початку судового засідання
позивачка надала суду заяву, в якій
підтримала позовні вимоги та просила
справу слухати в її відсутність.

До початку судового засідання
відповідачка надала суду заяву, в якій
визнала позовні вимоги та просила
справу слухати в її відсутність в
зв"язку із похилим віком.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
наданими позивачем документами
підтверджується факт купівлі-продажу
житлового будинку з господарськими
спорудами, будівлями, огорожею та
земельною ділянкою біля будинку, по
АДРЕСА_1.

01 червня 2014 року ОСОБА_1 домовилася про
купівлю-продаж належного відповідачу
нерухомого майна, а саме: житлового
будинку за АДРЕСА_1. На основі цієї
домовленості позивачка купила у
відповідачки вказану нерухомість, про
що цього ж дня уклали простий письмовий
договір.

Зобов'язання по угоді ОСОБА_1 було
виконано в повному обсязі: вона
повністю здійснила з ОСОБА_2 розрахунок
за купівлю вказаного майна, а остання
віддала всі документи на будинок та
ключі від нього. На теперішній час
позивачка бажає належним чином і у
встановленому законом порядку
оформити документи на вищевказаний
будинок та земельну ділянку біля нього,
щоб надалі реалізувати своє право
власності на нерухоме майно, проте
відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
тому змушена звернутися до суду з цим
позовом.

Згідно ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у
разі недотримання сторонами
нотаріальної форми посвідчення
договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України,
такий договір може бути визнано судом
дійсним, якщо одна із сторін повністю
або частково виконала умови договору,
що має місце у даній справі.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Інше в процесі судового розгляду не
встановлено.

У судовому засіданні знайшла своє
підтвердження та обставина, що при
укладені договору купівлі-продажу ні
одна із сторін не порушила умов
договору, а тому суд вважає за можливе
задовольнити вимоги ОСОБА_1

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, оскільки
позивачем не заявлено вимог щодо
стягнення з відповідача судових
витрат, тому суд вважає за необхідне
залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу
нерухомого майна від 01 червня 2014 року,
за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 нерухоме
майно - житловий будинок з відповідними
побутовими спорудами, будівлями та
огорожами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на:

- житловий будинок з відповідними
побутовими спорудами, будівлями та
огорожами по АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,