Справа № 127/4750/13-ц Провадження №
22-ц/772/2217/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Венгрин О. О.Категорія:
47Доповідач: Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Луценка В.В.,

суддів: Денишенко Т.О., Голоти Л.О.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
приватного підприємства «Інтер-Еко»,
за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Жмеринської міської ради; за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача - приватного
підприємства «Адіс» про визнання
проекту «Обґрунтування скорочення
санітарно-захисної зони для
автозаправної станції приватного
підприємства «Адіс» незаконним, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 10 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ПП «Інтер-Еко», за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Жмеринської міської ради; за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача - ПП «Адіс» про
визнання проекту «Обґрунтування
скорочення санітарно-захисної зони для
автозаправної станції ПП «Адіс»
незаконним.

Свій позов ОСОБА_2 мотивував тим, що
09.09.2011 року апеляційним судом
Вінницької області винесено рішення на
його користь, згідно якого заборонено
діяльність АЗС ПП «Адіс», що по вул.
Київській, буд. 55, м. Жмеринка;
зобов'язано вжити невідкладних заходів
щодо усунення загрози життю, здоров'ю,
майну позивача та його сім'ї шляхом
демонтажу та перенесення ємностей для
зберігання паливно-мастильних
матеріалів відповідно до Державних
будівельних норм.

Проте на момент звернення позивача до
суду, зазначене рішення у повному
обсязі виконано не було.

Під час ознайомлення ОСОБА_2 з
матеріалами виконавчого провадження,
йому стало відомо про те, що ПП
«Інтер-Еко» виготовив ПП «Адіс»
проектні матеріали «Обґрунтування
скорочення санітарно-захисної зони для
автозаправної станції приватного
підприємства «Адіс» по вулиці
Київська, 55 місто Жмеринка, Вінницької
області».

Зазначені проектні документи, на думку
позивача, стали підставою для
невиконання судового рішення, а тому
він просив визнати зазначений Проект
незаконним, у зв'язку з тим, що він
суперечить нормам чинного
законодавства.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 червня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржує
його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі зазначає, що
рішення постановлене судом на підставі
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими та невідповідністю
висновків суду обставинам справи, а
тому просив його скасувати, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення і
заперечення сторін, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги у межах вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Дійсно, відповідно до рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 09 вересня 2011 року позов ОСОБА_2 до ПП
«Адіс» задоволено частково.

Заборонена діяльність АЗС ПП «Адіс», що
розташована по вул. Київська, 55 в м.
Жмеринка, Вінницької області і яка
створює загрозу життю, здоров'ю, майну
ОСОБА_2 та його сім'ї.

Зобов'язано вижити невідкладних
заходів щодо усунення загрози життю,
здоров'ю, майну ОСОБА_2 та його сім'ї
шляхом демонтажу та перенесення
ємкостей для зберігання
паливно-мастильних матеріалів
відповідно до Державних будівельних
норм.

В іншій частині позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 09 вересня 2011 року власником АЗС ПП
«Адіс» були частково демонтовані
ємності для зберігання
паливно-мастильних матеріалів, а ПП
«Інтер-Еко» у 2012 році було розроблено
проект «Обґрунтування скорочення
санітарно-захисної зони для
автозаправної станції приватного
підприємства «Адіс» по вулиці
Київська, 55 місто Жмеринка, Вінницької
області» (т.1, а.с.72-165).

З паспорту потенційно-небезпечного
об'єкта АЗС ПП «Адіс», вбачається, що
після часткового демонтажу ємностей на
виконання рішення суду, на АЗС було
залишено та використовується 4 ємності
(т2, а.с.206-208).

Так відповідно до свідоцтв №210/665, 210/666,
210/668, 210/667 до ДП «Вінницький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» зазначені чотири
підземних резервуари для зберігання
палива ємністю 9,994мі; 9,879мі; 9,988мі; 9,982 мі
(т.1, а.с.43-44).

Враховуючи викладене та на підставі
таблиці 7.8 ДБН 360-92 - класифікація АЗС за
потужністю та технологічними
вирішеннями, АЗС ПП «Адіс» відноситься
до категорії малих АЗС.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЗК України
санітарно-захисні зони створюються
навколо об'єктів, які є джерелами
виділення шкідливих речовин, запахів,
підвищених рівнів шуму, вібрації,
ультразвукових і електромагнітних
хвиль, електронних полів, іонізуючих
випромінювань тощо, з метою
відокремлення таких об'єктів від
територій житлової забудови.

Згідно з п.5.32 Державних санітарних
правил планування та забудови
населених пунктів від 19 червня 1996 року
відстань від автозаправочних станцій з
підземними резервуарами для
зберігання рідкого палива до меж
ділянок дитячих дошкільних закладів,
загальноосвітніх шкіл,
шкіл-інтернатів,
лікувально-профілактичних закладів, до
стін житлових та інших громадських
будівель і споруд, дитячих ігрових
майданчиків і місць відпочинку
населення слід приймати за розрахунком
забруднення атмосферного повітря
шкідливими викидами АЗС, але не менше 50
м.

Відповідно до п.7.62 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» величину
санітарних розривів від обладнання АЗС
до оточуючих будинків і споруд
установлюють за розрахунками
хімічного і акустичного забруднення
атмосферного повітря, але не менше 50 м.

Для АЗС малої та середньої потужності
типів А і Б величина санітарних
розривів від обладнання АЗС та
автотранспортних засобів, що
обслуговуються, може бути зменшена за
умови застосування пожежобезпечних
технологій та екологобезпечного
обладнання (додаток 7.2*), що
сертифіковане в Україні, або
можливість використання якого
підтверджена експертним висновком
органів державного нагляду у
встановленому порядку, але не менше ніж
до 25 м для малої та 40 м для середньої
АЗС. При цьому розрахункові показники
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря з урахуванням його
фонового рівня не повинні перевищувати
гігієнічні нормативи та нормативи
екологічної безпеки. Зменшення
санітарних розривів погоджується з
органами державного
санітарно-епідеміологічного нагляду
та місцевими органами Мінекоресурсів у
встановленому порядку.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
27.01.2014 року №915/916/13-21, проведеної
Вінницьким відділенням КНДІСЕ, від
дихальних пристроїв підземних
резервуарів АЗС ПП «Адіс» до будинку і
споруд позивача зберігається відстань
в 25 метрів (т.2, а.с.11).

Крім того, оскаржуваний проект
«Обґрунтування скорочення
санітарно-захисної зони для
автозаправної станції приватного
підприємства «Адіс» по вулиці
Київська, 55 місто Жмеринка, Вінницької
області» пройшов
санітарно-епідеміологічну експертизу
в Державній установі «Інститут гігієни
та медичної екології ім. О.М. Марзєєва
Національної академії наук», на
розгляд якої, крім іншого, було надано
протоколи дослідження атмосферного
повітря, шумового навантаження. Згідно
висновку експертизи №19/2773 від 01.06.2012
року оскаржуваний Проект відповідає
вимогам санітарного законодавства і
рекомендується органам державної
санітарно-епідеміологічного нагляду
до погодження (т.2, а.с. 193-195).

Вінницька обласна
санітарно-епідеміологічна станція
погодила проектні матеріали
«Обґрунтування скорочення
санітарно-захисної зони для
автозаправної станції ПП «Адіс», про що
свідчить висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№02-06/1804 від 11.06.2012 року, чим зменшила
нормативну санітарно-захисну зону для
АЗС ПП «Адіс» (т.2, а.с. 196-198).

З наведеного вбачається, що від
дихальних пристроїв підземних
резервуарів АЗС ПП «Адіс» до будинку і
споруд ОСОБА_2 зберігається відстань,
яка визначена чинним законодавством
України.

Таким чином, судом першої інстанції
було вірно встановлено, що
оскаржуваний проект «Обґрунтування
скорочення санітарно-захисної зони для
автозаправної станції приватного
підприємства «Адіс» по вулиці
Київська, 55 місто Жмеринка, Вінницької
області» відповідає всім вимогам
чинного законодавства, а підстави для
його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Проте ОСОБА_2 не надає жодних належних
та допустимих доказів на підтвердження
власної апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, судова колегія
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції прийнято з
урахуванням обставин справи,
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______
Луценко В.В.

Судді: _______
Денишенко Т.О.

_______
Голота Л.О.