Провадження№ 4с/235/21/14
номер №235/3774/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого -
судді Токарєва А.Г.

при секретарі - Ванжа А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Красноармійськ скаргу ОСОБА_1
на дії старшого державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції Донецької області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду
із скаргою на дії старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області Мінтус К.С.,
зазначивши, що 28 травня 2014 року він
отримав копію ухвали суду від 20.05.2014
року по справі №6/235/197/14 за поданням
старшого державного виконавця відділу
ДВС Красноармійського МРУЮ Мінтус К.С.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон. З даної ухвали він дізнався,
що 19 травня 2014 року суб'єктом
оскарження було внесено подання до
суду з метою застосування до нього
юридичної санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон у зв'язку з нібито ухиленням
від сплати аліментів на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку.

Оскільки таке подання підлягає
негайному розгляду без виклику та
повідомлення сторін і він фактично був
позбавлений можливості довести суду,
що ним належним чином виконуються
зобов'язання по сплаті аліментів, -
судом заявлені вимоги було задоволено
в повному обсязі.

Не погодившись з висновками суду, ним 29
травня 2014 року було внесено апеляційну
скаргу на вказану ухвалу, яка на
теперішній час знаходиться на розгляді
в Апеляційному суді Донецької області.
Але заявник вважає, що дії суб'єкта
оскарження в частині внесення ним
подання про тимчасове обмеження його у
праві виїзду за кордон України
неправомірними, оскільки внесення
вказаного подання можливе лише у
випадку ухилення боржника від
виконання судового рішення, що
знаходиться на стадії виконання, тобто
скоєння якихось дій, направлених на
невиконання своїх зобов'язань.

Заявник вважає, що тільки несумлінне
ставлення старшого державного
виконавця Мінтус К.С. до
виконання своїх службових обов'язків
стало причиною для внесення даного
подання, адже ним починаючи з 07.12.1998
року щомісяця належним чином
виконуються обов'язки щодо сплати
аліментів на утримання його
неповнолітньої дитини в розмірі ?
частини заробітку, а з 13.09.2004 року по
теперішній час, згідно рішення
Красноармійського міськрайонного суду
від 12.08.2004 року, по 1/6 частини заробітку.
Дані факти підтверджуються наступним:

1) довідкою №1195 від 27.05.2014 року
бухгалтерії ПАТ «ШУ «Покровське», із
змісту якої вбачається, що із
заробітної плати щомісяця
відраховуються аліменти у розмірі 1/6
частини на користь ОСОБА_3 В середньому
сума аліментів в місяць складає 4500,00
грн., всього за вказаний період
відраховано 178685,12 грн.;

2) заявою від 28.05.2014 року, оформленою в
нотаріальному порядку, самою ОСОБА_3, на
користь якої безпосередньо стягуються
аліменти, про те, що за весь період ним
жодного разу не було допущено ухилення
від виконання свої зобов'язань по
утримання сина, а також, що
заборгованості по виплатах аліментів
немає.

Тобто суб'єктом оскарження без
достатніх правових підстав було
внесено незаконне подання, чим
порушено його права людини та
громадянина на свободу пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, які
закріплені не тільки законодавством
України, але й ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ст.12
Міжнародного пакту про цивільні та
політичні права.

Крім цього заявник звертає увагу на те,
що коли він звернувся у бухгалтерію
підприємства з проханням про
підготовку довідки про відрахування із
його заробітної плати, йому повідомили,
що з лютого 2011 року до теперішнього
часу виконавча служба так і не
надіслала до бухгалтерії виконавчий
лист про стягнення аліментів і всі
відрахування проводяться на підставі
його особистої заяви, яку він подав
відразу після укладення трудового
договору з підприємство саме з метою
уникнення заборгованості по аліментах
до моменту надходження виконавчого
листа, що підтверджується довідкою ПАТ
«ШУ Покровське» №1292 від 06.06.2014 року.

Заявник вважає, що вказаними діями було
порушено його права та законні
інтереси як сторони у виконавчому
провадженні, які гарантовані чинним
законодавством України. В зв'язку з чим,
просить суд визнати дії старшого
державного виконавця ВДВС
Красноармійського МРУЮ Донецької
області Мінтус К.С. неправомірними в
частині порушення вимог ч.1 ст.6, ч.1, абз.1
ч.2, п.18 ч.3 ст.11, п.1 ч.3 ст.30, ч.6 ст.31 ЗУ «Про
виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999
року, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» №3857-ХІІ від 21.01.1994 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, за
участю представника ОСОБА_5

Представник заявника ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилася, надала
до суду заяву про розгляд справи без її
участі, заявлені вимоги ОСОБА_1
підтримує в повному обсязі. Просить суд
прийняти до уваги той факт, що ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 21.07.2014 року ухвалу Красоармійського
міськрайонного суду від 20.05.2014 року по
справі №6/235/197/14 скасовано, у
задоволенні вимог старшому державному
виконавцю Мінтус К.С. відмовлено.

Старший державний виконавець
державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій області
Мінтус К.С. в судове засідання не
з'явився по невідомій суду причині, про
розгляд справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що вимоги
заявника підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так встановлено, що за поданням
старшого державного виконавця відділу
ДВС Красноармійського МРУЮ Мінтус К.С.
ухвалою Красноармійського
міськрайонного суду від 20.05.2014 року
встановлено тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_1, у зв'язку з ухиленням
від сплати аліментів на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку (а.с.7).

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець в процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця порушені їх права
чи свободи.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду громадянина України за кордон
та для відмови у видачі паспорта може
бути факт, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на неї
відповідним судовим рішенням, і саме з
цією метою має намір та реальну
можливість вибути за межі України.

З матеріалів справи, а саме з довідки
№1195 від 27.05.2014 року бухгалтерії ПАТ «ШУ
«Покровське» та заяви ОСОБА_3 від 28.05.2014
року, оформленою в нотаріальному
порядку, вбачається, що ОСОБА_1 не
ухиляється від виконання рішення суду
і регулярно сплачує аліменти на
утримання неповнолітнього сина. Крім
того, з довідки ПАТ «ШУ «Покровське»
вбачається, що з лютого 2011 року до
теперішнього часу стягнення аліментів
і всі відрахування з ОСОБА_1
проводяться на підставі його особистої
заяви від 14.02.2011 року, виконавчий лист
до бухгалтерії даного підприємства не
надходив (а.с.4-6). .

Згідно ст. 7 Закону України «Про
виконавче провадження»державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав і законних інтересів громадян.
Дані положення закону залишилися поза
увагою виконавця, оскільки не було
взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 не
ухиляється від виконання своїх
зобов'язань.

Керуючись ст. 6, 7 Закону України «Про
виконавче провадження»», ст.383-389 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
задовольнити.

Визнати дії старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області Мінтус К.С.
неправомірними в частині порушення
вимог ч.1 ст.6, ч.1, абз.1 ч.2, п.18 ч.3 ст.11, п.1
ч.3 ст.30, ч.6 ст.31 ЗУ «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, ст.6
ЗУ «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
№3857-ХІІ від 21.01.1994 року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом п'яти днів з
дня її проголошення, а особою, без
участі якої постановлено ухвалу-
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя