Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/1968/14-ц
Провадження № 2/644/1040/14
Рішення

Іменем України

22 липня 2014 року.

Орджонікідзевський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Клименка А.М.,

при секретарі - Литвиненко А.Л.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
приведення стану об'єкту права
власності у відповідність до
зареєстрованих відомостей та усунення
перешкод у користуванні об'єктом права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
своєї колишньої дружини - ОСОБА_4 про
приведення стану об'єкту права
власності у відповідність до
зареєстрованих відомостей та усунення
перешкод у користуванні об'єктом права
власності і просив зобов'язати
відповідача здійснити демонтаж стіни
та інших будівельних елементів, за
допомогою яких було самовільно
збільшено площу житлової квартири
АДРЕСА_2 на 7,8 кв.м. за рахунок
приєднання місць загального
користування та привести планування
вказаної квартири у відповідність до
зареєстрованого у встановленому
порядку плану квартири в межах
зареєстрованої площі, зобов'язати
відповідача надати позивачу доступ до
квартири та усунути перешкоди у
користуванні позивачем вказаною
квартирою посилаючись на те, що з 1981
року до 2010 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 20 липня 2012 року за
позивачем визнано право власності на ?
частину спірної квартири. Позивач має
намір продати свою частину квартири,
але не має можливості розпорядитися
своїм майном внаслідок незаконного
збільшення площі квартири за рахунок
самовільного приєднання до неї місць
загального користування площею 7,8 кв.м.
Також відповідач перешкоджає позивачу
користуватися спірною квартирою.

Під час розгляду справи
представник позивача вточнив позовні
вимоги і з тих же підстав просив
зобов'язати відповідачку: здійснити
повний демонтаж (знесення) стіни
шириною 1,58 м.(що містить вхідні двері у
квартиру) у коридорі площею 7,8 кв.м., за
допомогою якої було самовільно
збільшено площу житлової квартири
АДРЕСА_1 на 7,8 кв.м. за рахунок
приєднання місць загального
користування та перетворення їх на
коридор вказаної квартири; встановити
вхідні двері у вищевказану квартиру
між місцями загального користування та
передпокоєм (площа 10,4 кв.м., літера 2 на
плані) квартири (привести у первісний
стан); звільнити від усіх особистих
речей та майна місця загального
користування площею 7,8 кв.м., що
самовільно приєднані до квартири та
використовуються як її коридор; надати
позивачу доступ до квартири та усунути
йому перешкоди у її користуванні.

Позивач в судове засідання не
прибув, про час та місце його
проведення був повідомлений належним
чином, направив для участі в розгляду
справи свого представника, який позов
підтримав повністю. На пропозицію суду
вточнити позовні вимоги і вказати
способи забезпечення позивачу доступу
до квартири і усунення йому перешкод у
користуванні нею, вточнити позовні
вимоги - відмовився, а також пояснив, що
позивач наміру вселятися і жити в
спірній квартирі не має.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про час та місце його
проведення був належним чином
повідомлений, направив для участі в
розгляді справи свого представника,
який позов не визнав і пояснив, що
сторони по справі тривалий час
перебували у зареєстрованому шлюбі,
проживали в спірній квартирі і за
спільною згодою та власними зусиллями
та коштами здійснили приєднання до
квартири частини місць загального
користування площею 7,8 кв.м., яка зараз
використовується в якості коридору
квартири. Жодних речей чи майна
позивачки в цьому приміщенні (літера 1
плану квартири) немає, між приміщеннями
1 та 2 двері вже і так встановлені.
Приміщення літера 1 межує з приміщенням
сусіда відповідачки - ОСОБА_5, який
також приєднав до своєї АДРЕСА_3
частину місць загального користування
площею 8,0 кв.м., яка на теперішній час є
його приватною власністю.

Ухвалою суду від 14 травня 2014 року
до участі в справі в якості третьої
особи було залучено ОСОБА_5, який в
судове засідання не прибув, про час та
місце його проведення повідомлявся
належним чином, заперечень проти
позову не надав, із заявою про
відкладання розгляду справи до суду не
звертався.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, оцінив
надані сторонами докази, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Предметом спору є частина місць
спільного користування площею 7,8 кв.м.,
самовільно приєднана сторонами до
квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на
праві власності в рівних частках - по ?
частині кожному. Починаючи з 2010 року
позивач в спірній квартирі не живе і
жити наміру не має, але має намір
розпорядитися своєю частиною спірної
квартири, але позбавлений цієї
можливості, оскільки не має до неї
доступу і не може привести у
відповідність із діючим
законодавством правовстановлюючі
документи на квартиру, в зв'язку з
наявністю в ній самовільно приєднаного
спірного приміщення.

Ці обставини встановлені судом на
підставі рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 28 липня 2010
року про розірвання шлюбу, з якого
вбачається, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1981
року (а.с. 5), рішення того ж суду від 30
липня 2012 року, яким на позивачем
визнано право власності на ? частину
вищевказаної квартири в порядку
розподілу спільного майна подружжя
(а.с. 7,8), і рішення того ж суду від 20
серпня 2013 року, яким позивачу було
відмовлено у визнанні за ним права
власності на ? частину самовільно
приєднаних до квартири спірних місць
спільного користування (а.с. 12, 13). Та
обставина, що спірне приміщення площею
7,8 кв.м самочинно приєднано з місць
спільного користування
підтверджується довідкою КП
«Харківське МБТІ» від 09 квітня 2013 року
(а.с. 17).

Спірне приміщення літера 1 квартири
сторін межує з приміщенням площею 8,0
кв.м., яка є коридором АДРЕСА_3 того ж
будинку, яка належить на праві
власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право власності, виданого 06 жовтня
2000 року на підставі рішення
Виконавчого комітету
Орджонікідзевської районної ради м.
Харкова № 162/5 від 05 вересня 2000 року (а.с.
32).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень.

Як вбачається з копій технічних
паспортів на спірну і сусідню АДРЕСА_3,
власником якої є ОСОБА_5 (а.с. 18, 19, 33 - 36),
спірне приміщення площею 7,8 кв.м.,
приєднане сторонами до своєї квартири,
має спільну стіну з приміщенням площею
8,0 кв.м., яке є коридором АДРЕСА_3, і як
пояснив в судовому засіданні
представник відповідача і це не було
спростовано представником позивача, ця
стіна і стіна, в якій розташовані
вхідні двері до АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 були
зведені одночасно і є цілісною
конструкцією.

Оскільки позивачем та його
представником не надано суду доказів
того, що в разі повного демонтажу
(знесення) частини цегляної стіни
довжиною 1,58 м., в якій встановлені
вхідні двері до квартири сторін, не
буде порушена цілісність усієї
конструкції і не буде завдано шкоди
приміщенню площею 8,0 кв.м. АДРЕСА_3, що є
майном сторонньої особи - сусіда сторін
ОСОБА_5, то підстави для задоволення
позову в частині позовних вимог про
повне знесення цієї стіни - відсутні.

Також суд вважає не доведеними позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача встановити вхідні двері у
їх квартиру між місцями загального
користування та передпокоєм (площа 10,4
кв.м., літера 2 на плані) квартири
(привести у первісний стан) і звільнити
від усіх особистих речей та майна місця
загального користування площею 7,8 кв.м.,
що самовільно приєднані до квартири та
використовуються як її коридор,
оскільки: по-перше, ніяких доказів
знаходження у спірному приміщенні
площею 7,8 кв.м. особистих речей та майна
відповідача позивачем суду не надано, а
представником відповідача ця
обставина заперечується; по-друге, між
передпокоєм квартири (літера 2 на плані
квартири) і спірним приміщенням площею
7,8 кв.м. двері і так встановлені, а
вирішення питання про доцільність
встановлення поверх них ще одних
дверей відноситься виключно до
компетенції самих співвласників
квартири, а не суду.

Оскільки позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача надати
позивачу доступ до квартири та усунути
йому перешкоди у її користуванні
носять лише загальний характер і не
містять посилання на конкретні способи
поновлення порушеного права позивача
на користування своєю власністю, а
представник позивача в судовому
засіданні відмовився вточнити ці
позовні вимоги, суд, керуючись
принципом диспозитивності цивільного
судочинства, вважає можливим захистити
порушене право позивача на
користування своєю власністю шляхом
часткового задоволення заявлених ним
позовних вимог в частині демонтажу
(знесення) цегляної стіни довжиною 1,58
кв.м., і зобов'язати відповідача
демонтувати лише полотно вхідних
дверей, які розташовані між
приміщенням № 1 квартири АДРЕСА_1 і
сходовим майданчиком 3-го поверху
під'їзду будинку, в якому розташована
ця квартира.

В разі такого демонтажу позивач:
по-перше, отримає доступ не тільки до
спірного приміщення площею 7,8 кв.м., а і
до усієї квартири, оскільки замок на
дверях, встановлених між цим
приміщенням та передпокоєм квартири
відсутній; по - друге, як співвласник
квартири отримає доступ з обох боків до
раніше незаконно зведеною за його
участю стіни довжиною 1,58 кв.м.; в - третє,
спірне приміщення площею 7,8 кв.м.
фактично перестане бути частиною
квартири сторін і буде відновлено його
правове положення, як місця спільного
користування усіх співвласників
багатоквартирного житлового будинку,
що дозволить позивачу привести до лану
правовстановлюючі документи на
квартиру; в - четверте, такий демонтаж
гарантовано не призведе до порушення
цілісності конструкції стін і не
завдасть шкоди майну інших громадян.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судові витрати по справі, які
складаються зі сплаченого позивачем
судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212,
215 ЦПК України, ст. ст. 16, 391 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про приведення
стану об'єкту права власності у
відповідність до зареєстрованих
відомостей та усунення перешкод у
користуванні об'єктом права власності -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати полотно
вхідних дверей, які розташовані між
приміщенням № 1 квартири АДРЕСА_1 і
сходовим майданчиком 3-го поверху
під'їзду будинку, в якому розташована
ця квартира.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд.

Суддя: