Провадження №2/485/489/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 серпня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. В позові
зазначив, що 19.07.2007 року банк та ОСОБА_1.
уклали кредитний договір, відповідно
до якого остання отримала кредит у
вигляді кредитної лінії у сумі 81750
грн.строком до 18.07.2017 року із
зобов»язанням його повернення у
встановлений договором строк. В
забезпечення виконання зобов»язань за
вказаним договором відповідачка
уклала з банком договір іпотеки
житлового будинку, який розташований у
АДРЕСА_2. Через невиконання боржником
умов щодо погашення кредиту, 12.07.2013 року
Снігурівський районний суд
Миколаївської області ухвалив рішення,
яким звернув стягнення на вказаний
будинок шляхом його продажу банком, що
є підставою для виселення всіх
мешканців, що в ньому зареєстровані та
проживають. Добровільно звільняти
житловий будинок його мешканці не
бажають. Просить виселити відповідача
та інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку за
вказаною адресою.

У судове засідання позивач не з»явився,
до суду подав заяву про розгляд справи
у його відсутність, позові вимоги
підтримує, щодо винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання за
належного повідомлення не з»явилася,
про причини неявки суду не повідомила,
а тому, суд на підставі ст.224 ЦПК
України, вважає за можливе ухвалити
заочне рішення по справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 19 липня 2007 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1. було укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк надав відповідачці кредит у
розмірі 75000грн., а остання
зобов»язалася його погасити в строк до
18 липня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов»язань
за вказаним кредитним договором
сторони 19 липня 2007 року уклали
іпотечний договір, за умовами якого
відповідачка передала позивачу в
іпотеку нерухоме майно- належний їй на
праві власності житловий будинок
АДРЕСА_2.

У зв»язку з тим, що ОСОБА_1. порушила
умови кредитного договору щодо
погашення кредитної заборгованості,
рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 12 липня
2013 року звернено стягнення на предмет
іпотеки шляхом продажу іншій особі
нерухомого майна від імені ПАТ КБ
«Приватбанк», у задоволенні вимоги
позивача щодо виселення ОСОБА_1. та
членів її сім»ї відмовлено.

26 квітня 2014 року відповідачці була
направлена письмова вимога про
виселення всіх мешканців із будинку.

Відповідно до положень ч.2 ст.39 Закону
України «Про іпотеку» одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою банку
вправі винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
будинок або житлове приміщення.

Згідно із ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як убачається із змісту позовної заяви,
позивач просить ухвалити рішення
про виселення з будинку за адресою:
АДРЕСА_2, відповідачки та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку.

Разом з тим, позивачем не доведено, що
відповідачка на даний час мешкає у
житловому будинку й відмовляється
добровільно виселитися. За обліками
Снігурівського РС УДМС відповідачка
значиться зареєстрованою у АДРЕСА_1. За
даними тієї ж служби дані про осіб, які
зареєстровані за вказаною адресою
відсутні. Позивач не зазначив хто
конкретно проживає та кого конкретно
відповідачка без його згоди
зареєструвала за вказаною адресою та
хто підлягає виселенню, в судові
засідання жодного разу не з»явився,
обмежився лише письмовим клопотанням
до позовної заяви щодо витребування
даних про таких осіб.

За таких обставин підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212-215, 224-233 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
виселення - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга позивачем до апеляційного суду
Миколаївської області через
Снігурівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
з поданням такої заяви у десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: