Ухвала

іменем україни

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на ухвалу Артемівського районного суду
м. Луганська від 12 грудня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 24 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути на
його користь солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту від 22 липня
2008 року у розмірі 68 119 доларів 71 цент
США.

Ухвалою Артемівського районного суду
м. Луганська від 12 грудня 2012
року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк»
залишено без розгляду з підстав,
передбачених ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України.

Справа в апеляційному порядку
переглядалась неодноразово.

Останньою ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 24
лютого 2014 року ухвалу Артемівського
районного суду м. Луганська від 12
грудня 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального права, а доводи
скарги цих висновків не спростовують.

Залишаючи позовну заяву ПАТ
«УкрСиббанк» без розгляду, районний
суд, з яким правильно погодився й суд
апеляційної інстанції, вірно виходив
із вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, оскільки позивач, будучи
належним чином, у порядку,
передбаченому ЦПК України,
повідомленим про дати судових засідань
9 жовтня 2012 року, 12 листопада 2012 року та
12 грудня 2012 року, у судові
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив. При цьому позивач
повідомлявся за адресою, зазначеною
ним в позовній заяві (а.с. 2) і в
подальших листуваннях з судом (а.с. 41).
Крім того, у разі зміни адреси після цих
листувань позивач зобов'язаний був
повідомити суд про зміну ним адреси (ст.
77 ЦПК України), що не зробив.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК
України позивач, після усунення умов,
що буди підставою для залишення заяви
без розгляду, має право звернутися до
суду повторно.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм процесуального
права, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
відхилити.

Ухвалу Артемівського районного суду
м. Луганська від 12 грудня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 24 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник