Справа № 307/1843/14-ц
Провадження № 2/307/963/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи
Тячівського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області про визнання
особи такою , що втратила право на житло
та зняття з реєстраційного обліку ,

В с
т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи
Тячівського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області про визнання
особи такою, що втратила право на житло
та зняття з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 26.03.2014 року,
зареєстрованого в державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, він є
власником в цілому житлового
будинкуАДРЕСА_1. Однак повноцінно
розпоряджатися даним будинком не може,
оскільки в будинку значаться
зареєстрованими відповідачі, які
упродовж останніх 5 років там не
проживають і на його думку втратили
право на житло в даному будинку.

З урахуванням збільшених
позовних вимог просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
на житло в будинку АДРЕСА_1 та скасувати
їх реєстрацію в даному житловому
будинку.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав посилаючись
на викладені в письмовій позовній
заяві обставини і просить позов
задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти позову заперечили
посилаючись на те, що забудовником
даного будинку був їх батько, вони
претендують на його частку і мають
намір оспорювати правомірність
набуття позивачем права власності на
цей будинок. Просять в задоволенні
позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 на продовження
розгляду справи не з'явився , хоч про
час та місце розгляду справи був
належним чином повідомлений , а тому
суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Представник Тячівського РВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області в
судове засідання не з'явився, хоч про
час та місце розгляду справи був
належним чином повідомлений, а тому суд
в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув
справу у його відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи , суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено , що
позивач ОСОБА_1, на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
26.03.2014 року, зареєстрованого в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, є власником в цілому
житлового будинку, що розташований смт.
Буштино Тячівського району
Закарпатської області , України та в
даному будинку проживає з сім'єю (
а.с.6-9).

Відповідно до письмового повідомлення
Тячівського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області від 18.07.2013 року
за № 2086, від 17.06.2014 року за № 1936, від
17.06.2014 року за № 1934 в будинку АДРЕСА_1
значаться зареєстрованими ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти ,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Гарантуючи захист права власності ,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
ст.ст. 16 , 386 , 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути ,
зокрема , житло-житловий будинок ,
садиба , квартира ( ст.ст. 379 , 382 ЦК
України).

Права власника жилого будинку ,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України , які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання , проживання
членів сім'ї , інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав ,
передбачених законом.

Передбачаючи право власника жилого
будинку ( квартири) на відчуження цих
об'єктів , закон не передбачив при цьому
перехід прав і обов'язків попереднього
власника чи членів його сім'ї до нового
власника в частині збереження права
користування житлом.

Право колишніх членів сім'ї колишнього
власника житлового будинку є похідним
від права самого власника, а відтак
колишній власник житлового будинку
розпорядившись даним будинком тим
самим розпорядився і житловими правами
щодо цього будинку, а тому відповідачів
слід визнати такими, що втратили право
на житло в будинку АДРЕСА_1.

Заперечення відповідачів проти позову
і їх доводи про те, що забудовником
даного будинку був їх батько, вони
претендують на його частку і мають
намір оспорювати правомірність
набуття позивачем права власності на
цей будинок, суд вважає безпідставними,
оскільки правомірність набуття права
власності позивачем на житловий
будинок АДРЕСА_1 на даний час не
спростована.

Що стосується зняття відповідачів з
реєстраційного обліку, то відповідно
до ст. 7 Закону України « Про свободу
пересування та вибір місця проживання
в Україні « від 11 грудня 2003 року , який
набрав чинності з 15 січня 2004 року,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою ),
свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не
може самостійно звернутися до органу
реєстрації , зняття з реєстрації може
бути здійснено за зверненням іншої
особи на підставі доручення ,
посвідченого в установленому порядку.

А згідно до ст.. 16 цього Закону місце
проживання особи , яке на день набрання
чинності цим Законом підтверджувалося
пропискою , вважається зареєстрованим.

Оскільки після визнання відповідачів
такими, що втратили право на житло у
будинку АДРЕСА_1 позивач не звертався з
вимогами до органу реєстрації про
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку і йому не відмовлялося в цьому,
то зазначену вимогу суд вважає
передчасною.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209 , 213-215
ЦПК України , ст. 41 Конституції України ,
ст.ст. 16 , 379 , 382 , 383 , 386 , 391ЦК України , ст.
150 ЖК України , ст.ст. 7 , 16 Закону України
« Про свободу пересування та вибір
місця проживання в Україні «, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
такими , що втратили право на житло в
будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи
Тячівського РВ ГУ ДМС України про
зняття з реєстраційного обліку
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення
, а особами , які брали участь у справі ,
але не були присутніми в судовому
засідання під час проголошення рішення
суду , протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий:
М.М.Розман