Провадження: 2/643/3038/14
УХВАЛА

19.05.2014 м. Харків

Суддя Московського районного
суду м. Харкова Задорожна А.М.,
розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на заставу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на заставу.

Разом з позовом до суду позивачем було
подано заяву про забезпечення позову, в
якому він просив накласти арешт,
вилучити з володіння та передати на
зберігання до моменту реалізації
ОСОБА_3 предмет застави - автомобіль
Mitsubishi, модель Lancer, реєстраційний номер
НОМЕР_3, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, комплект ключів від
зазначеного транспортного засобу,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, номерні знаки, що
належить на праві власності ОСОБА_1 та
знаходиться у нього або інших осіб.

В заяві про забезпечення позову
позивач зазначає, що між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № від 23.05.2007
року.

Під час укладення кредитного договору
ОСОБА_1 передав у заставу належне йому
майно, на яке може бути звернуто
стягнення. Інформацію про майно було
внесено до кредитного договору.

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кредекс Фінанс» було укладено Договір
факторингу №05/12, відповідно до умов
якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на
користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє
право вимоги заборгованості за
Договорами кредиту, в тому числі за
Договором про надання споживчого
кредиту та заставу майна за №0 від
10.07.2007 року.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та
ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено
договір факторингу №05/12-КВ, відповідно
до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс»
відступив на користь ТОВ «Вердикт
Фінанс» своє право вимоги
заборгованості за Договорами кредиту,
в тому числі за Договором про надання
споживчого кредиту та заставу майна за
№0 від 10.07.2007 року.

Відповідач протягом тривалого часу не
виконує взяті на себе зобов'язання - не
здійснює щомісячних погашень кредиту,
внаслідок чого виникла заборгованість.
У позивача відсутні підстави вважати,
що відповідачем будуть припинені
недобросовісні дії щодо невиконання
обов'язків перед кредитором. Крім того,
існує вірогідна можливість
пошкодження або відчуження заставного
майна, яке виступає предметом
забезпечення за кредитними
зобов'язаннями. Також відбувається
вчинення відповідачами всіх можливих
заходів щодо позбавлення позивача
можливості задовольнити свої вимоги за
рахунок належного відповідачам майна
та коштів.

Розглянувши матеріали цивільної
справи, заяву про забезпечення позову з
доданими до неї доказами та враховуючи,
що неприйняття заходів забезпечення
позову у подальшому може зробити
неможливим виконання судового рішення,
суд вважає заяву про вжиття заходів
забезпечення позову такою, що підлягає
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені ЦПК
України заходи забезпечення позову, в
тому числі накласти арешт на майно, що
належить відповідачу і знаходиться у
нього або в інших осіб, передати річ,
яка є предметом спору, на зберігання
іншим особам.

Так, з наданих матеріалів вбачається,
що між сторонами дійсно виник спір щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором, який забезпечено предметом
застави -автомобілем марки Mitsubishi,
модель Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_3,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
та існує реальна загроза невиконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1
вживаються термінові заходи щодо
відчуження автомобіля, отже існує
реальна загроза продажу автомобіля
третім особам, що зробить неможливим
виконання рішення суду у випадку
задоволення позову ТОВ «Вердикт
Фінанс» в частині вимоги до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості та звернення
стягнення на предмет застави.

Також приходжу до обґрунтованого
висновку про необхідність вилучення
автомобіля з передачею його на
зберігання ОСОБА_3, оскільки автомобіль
належить і знаходиться в користуванні
відповідача ОСОБА_1, а тому існує
реальна загроза зміни або знищення
автомобіля.

До того ж, невжиття заходів
забезпечення (шляхом передачі речі, яка
є предметом спору, на зберігання іншим
особам) може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
автомобіль є джерелом підвищеної
небезпеки, і в процесі його
експлуатації може бути пошкодженим або
знищеним; перебуваючи в користуванні
відповідача, експлуатується ним, що
тягне за собою його знос, і, як наслідок,
зниження вартості предмета спору, крім
того, відповідач намагається
реалізувати вказаний автомобіль,
оскільки він перебуває в його
користуванні.

Дослідивши надані позивачем докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
виконання позивачем обов'язку згідно
вимог ст. 151 ЦПК України стосовно
доведення обов'язкових умов для вжиття
забезпечення позову.

З огляду на позицію Пленуму Верховного
Суду України, викладену у Постанові від
22.12.2006 року № 9, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності їх
застосування з урахуванням наступних
умов: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника; наявності
зв'язку між конкретним видом
забезпечення позову і предметом
відповідної позовної вимоги;
запобіганню порушенню у зв'язку із
вжиттям забезпечення позову прав та
охоронюваних законом інтересів третіх
осіб.

В контексті зазначених роз'яснень
Верховного Суду України вважаю, що
задоволення заяви про забезпечення
позову відповідає вимогам
адекватності і співмірності, оскільки
створює умови, які забезпечать
збереженість спірного майна, та у разі
задоволення позову, реальне виконання
рішення суд.

На підстав викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову
задовольнити.

Накласти арешт, вилучити та передати на
зберігання ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2, паспорт
серії НОМЕР_4, виданий Деснянським РУ ГУ
МВС України у м. Києві 05.12.2008, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1) предмет застави, а
саме: автомобіль марки Mitsubishi, модель
Lancer, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ
легковий седан, номер агрегатів: шасі,
кузов НОМЕР_3, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1 (Ідентифікаційний
НОМЕР_5, мешкає: АДРЕСА_2) та знаходиться
у нього або у інших осіб.

Копію ухвали направити для виконання
до Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції та
управління Державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України в Волинській
області.

Копію ухвали до відома направити
сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги в 5-денний строк з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії сторонами.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Суддя
Задорожна А.М.