АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/9840/2014 Головуючий
у 1-ій інстанції - Катющенко В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В.,
Кабанченко О.А.

при секретарі: Денисенко
К.В.

за участю:

представника заінтересованої
особи Кондрашина І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_4, заінтересована особа -
публічне акціонерне товариство
«Кредит Європа Банк» про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 і
інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_4,
заінтересована особа - ПАТ «Кредит
Європа Банк» про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню -
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду ОСОБА_6 і інтересах ОСОБА_4,
звернулась до суду з апеляційною
скаргою., в якій просить скасувати
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року та
постановити нову, якою визнати
виконавчій лист № 6-197/1/2010, виданий
Дніпровським районним судом м. Києва 02
червня 2010 року таким, що не підлягає
виконанню.

Посилається на те, що вказана ухвала
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого вона є необґрунтованою
та незаконною. Апелянт зазначає, що
первинне зобов'язання на підставі
якого приймалось рішення третейського
суду та на підставі якого, видавався
виконавчий лист є припиненим, оскільки
між сторонами укладалась додаткова
угода, яка є новацією, підтвердженням
цього зазначає, що сторони погодили всі
необхідні істотні умови, які
характеризують нове зобов'язання.

Представник заінтересованої особи у
суді апеляційної інстанції
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та просив її
відхилити.

Заявник та його представник у судове
засідання не з'явились про день, час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином. Про причини неявки суду
не повідомляли. Тому відповідно до ст.305
ЦПК України колегія суддів вирішила
розглядати справу за відсутності, осіб,
що не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника ПАТ «Кредит Європа Банк»,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішенням Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 30
березня 2010 року по справі № 280/10 за
позовною заявою ПАТ «Кредиті Європа
Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором
№00014-ML-13 про надання споживчого
кредиту від 21 травня 2008 року стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредит Європа
Банк» заборгованість в розмірі 576 770
гривень 32 копійки.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 травня 2010 року за заявою
ПАТ «Кредит ЄвропаБанк», видано
виконавчий лист на виконання рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків у справі
№ 280/10 за позовною заявою ПАТ І «Кредит
Європа Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором
№00014-ML-13 від 21 травня 2008 року.

20 травня 2011 року між ПАТ «Кредит Європа
Банк» та ОСОБА_4 було укладено
додатковий договір до договору
№00014-ML-13 від 21 травня 2008 року,
умовами якого визначено, що банк надав
клієнтові на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру споживчий кредит у
розмірі 73 200 доларів США. Станом на 20
травня 2011 року зобов'язання за кредитом
складає 355 063 грн. 02 коп. Термін
повернення заборгованості за кредитом
21 травня 2015 року, відсотки за
користування кредитом з дати
підписання сторонами цієї угоди за
користування кредитом встановлюються
у розмірі 0% річних, при порушенні
строків виконання грошових зобов'язань
за цим договором, клієнт має сплатити
банку пеню за кожен день прострочення
платежу, в розмірі 1% від суми
простроченого платежу за умови її
нарахування банком. Суми та строки
погашення основного боргу, вартості
всіх супутніх послуг, а також
фінансових зобов'язань клієнта за
кожним платіжним періодом
визначаються у графіку платежів, що
викладений у новій редакції, який є
додатком та невід'ємною частиною
договору.

27 липня 2012 року між ПАТ «Кредит Європа
Банк» та ОСОБА_4 укладено договір про
внесення змін та доповнень до договору
№00014-ML-13 від 21 травня 2008 року та
прощенням боргу під скасувальною
обставиною. За умовами вказаного
договору кредитор звільняє боржника
від його обов'язків за кредитним
договором (прощає борг) за умови
одержання кредитором від боржника
грошових коштів у розмірі 240 000 гривень
у строк до 01 жовтня 2012 року. У разі
невиконання або неналежного виконання
боржником істотних умов п.4.1, 4.2, 4.3 цього
договору, цей договір є припиненим з 02
жовтня 2012 року, а скасувальна обставина
такою, що не настала та сторони
продовжують регулювати свої відносини
кредитним договором, який залишаться
чинним для сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що умови договору
від 27 липня 2012 року ОСОБА_4 не були
виконані в повному обсязі, та грошові
кошти в розмірі 240 000 гривень в строк до
01 жовтня 2012 року сплачені не були.

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
заявою про визнання виконавчого листа
№ 6-197/1/2010, виданий Дніпровським
районним судом м. Києва 02 червня 2010 року
таким, що не підлягає виконанню.

Постановляючи ухвалу про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_4 суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що підстав для визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, у зв'язку з новацією боргу не
має.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів та в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року
№5, зобов'язання припиняється з
підстав, передбачених договором або
законом (частина перша статті 598 ЦК).
Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Відповідно до ч.2 ст.604 ЦК України
зобов'язання припиняються за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими сторонами
(новація).

Новація зобов'язання (оновлення
зобов'язання) - це домовленість сторін
щодо заміни первинного зобов'язання,
яке існувало між кредитором і
боржником, іншим. При цьому нове
зобов'язання має новий предмет або
новий спосіб виконання.

А тому колегія суддів вважає, що
укладений 20 травня 2011 року між ПАТ
«Кредит Європа Банк» та ОСОБА_4
додатковий договір до договору
№00014-ML-13 від 21 травня 2008 року, не є
новацією, оскільки предмет
зобов'язання не змінився і повернення
позичальником позикодавцю отриманих у
кредит грошових коштів. Визначення у
додатковому договорі суми
заборгованості, станом на день
укладання такої додаткової угоди,
встановлення іншого розміру відсотків
за користування кредитом, пені за
порушення виконаннязобов'язання, не є
новим предметом домовленостей між
сторонами та не в новим способом
виконання зобов'язань визначених
первісною угодою.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст.369 ЦПК України визначено,
що суд ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, відповідно до змісту ст. 369
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню лише у випадку 1)
якщо його було видано помилково або; 2)
якщо у боржника повністю або частково
відсутній обов'язок у зв'язку з його
припиненням.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону, на підставі
повного та всебічного дослідження
матеріалів справи.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 11 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317 ЦПК України, судова
колегія,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 і інтересах
ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 16 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: