Справа № 371/378/14-ц Головуючий у І
інстанції Капшук Л.О.Провадження №
22-ц/780/4547/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 06 червня 2014
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з названим
позовом, посилаючись на те, що 09 серпня
2013 року придбала за усним договором у
відповідачки ОСОБА_2 корову за кошти в
сумі 7500 грн.

При купівлі корови з відповідачкою
була домовлено про те, що у випадку
неналежної якості корови, зокрема якщо
вона виявиться непродуктивною
(нетільною) та якщо даватиме неналежну
кількість молока (не менше 16 літрів в
добу), вона поверне корову та отримає
сплачені за неї кошти.

Відповідачка запевнила її, що корова
є здоровою, продуктивною і дає належну
кількість якісного молока.

Проте, придбана корова не давала
надою молока тієї кількості, яку
обумовила відповідачка, а в молоці та
молокопродуктах була присутня гіркота.

02 вересня 2013 року вона привела
корову з метою повернути її колишній
власниці та отримати сплачені останній
кошти.. В підсумку розмови вони
домовились про те, що в зв'язку з
вказаним недоліками корову вона
повертає, а сплачені кошти відповідач
зобов'язується повернути до 20.09.2013року.

У встановлений строк кошти
відповідачка не повернула, а коли вона
вирішила забрати корову, то дізналася
що ОСОБА_2 корову здала в забійний цех.

Цінним листом на адресу
відповідачки нею було надіслано
письмову

вимогу про повернення коштів, яку було
вручено 18.02.2014 року. Вимогу залишено
було без реагування, а тому просила
стягнути з відповідачки грошові кошти
сумі 7500 грн., сплачені нею за корову.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги, в
поясненнях послалась на обставини,
викладені в поданій до суду заяві.
Додатково пояснила, що придбавала
корову з метою продажу молока. З перших
днів корова давала менше молока, ніж
вона розраховувала, а особи, які брали у
неї молоко, почали скаржитися на його
якість, стверджуючи, що воно гірчить. На
даний час не повернула їй кошти, а
корову здала на забій.

Заперечуючи позов, відповідачка
підтвердила факт укладання усного
договору купівлі-продажу корови з
позивачкою за 7500 грн. Зазначила, що при
укладенні договору позивачка оглянула
корову. Вона повідомила, що корова дає
якісне молоко. На питання щодо об'єму
молока, повідомила, що, як правило, не
менше ніж 18 літрів на добу. Гарантій
щодо якості корови, зокрема її
продуктивності, вона позивачці не
давала. Домовленостей про повернення
корови в разі, якщо вона буде давати
мало молока, не було.

Вказувала, що 02 вересня 2013 року
позивачка привела корову до її будинку
і повідомила, що оскільки корова дає
мало молока, вона розриває укладений
договір, повертає корову та вимагала
повернення коштів. Вона відмовилася
забирати корову, але позивачка
залишила корову на дорозі біля її
будинку. Протягом трьох днів корову
ніхто не годував, вона стояла без
догляду господаря. Сільському голові
позивачка повідомила, що корова їй не
потрібна. Враховуючи дії та заяви
ОСОБА_3, що свідчили про її відмову від
права власності на корову, а також ті
обставини, що корова три дні майже
нічого не їла, вона прийняла рішення
прийняти корову у володіння та здати її
на забій.

Вважала, що позивачка не має права на
повернення грошових коштів, оскільки
нею не наведено доказів ні наявності
недоліків у корови, ні факту їх
виникнення до передання їй корови.
Просила відмовити позивачці у
задоволенні позову.

Рішенням Миронівського районного
суду від 06 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
сплачені за корову грошові кошти в
розмірі 7500 гривень, вирішено питання
про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачка
просила скасувати рішення суду з
підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи та порушення
вимог матеріального і процесуального
права та ухвалити нове рішення про
відмову позивачці у задоволенні
позову.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що 09 серпня
2013 року ОСОБА_3 придбала за усним
договором у відповідачки ОСОБА_2 корову
за кошти в сумі 7500 грн. Дану обставину
сторони не заперечували та не
оспорювали.

Судом встановлено, що 02 вересня 2013
року позивачка привела корову до
будинку відповідачки та повідомила, що
корова дає мало молока, а також,

що в молоці та молокопродуктах була
присутня гіркота, а тому вона просила
повернути кошти за придбану корову.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
підтвердили факт наявності гіркоти у
молоці та молокопродуктах та пояснили,
що купували молоко у позивачки, але
виявили в ньому та молокопродуктах
гіркоту, про що заявили позивачці,
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що
перестали у зв»язку з цим купувати
молоко.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 показали
суду, що вони були свідками повернення
ОСОБА_3 ОСОБА_2 корови. При цьому

між сторонами виникла суперечка,
позивачка категорично наполягала на
поверненні корови, відповідачка
відмовлялася її забирати, вивела
корову на вигін та згодом завела до
сараю. В кінцевому результаті сторони
дійшли згоди про те, що корову
позивачка повертає, а сплачені кошти
відповідачка зобов'язується повернути
до 20 вересня 2013 року.

З матеріалів справи видно, що у
зв»язку з відмовою ОСОБА_2 повернути
кошти за повернуту корову, ОСОБА_3
зверталася з відповідною заявою
Миронівського РВГУ МВС України (а.с.5).

З матеріалів досудового
розслідування Миронівського РВГУ МВС
України вбачається, що по факту
звернення ОСОБА_3 слідчим СВ
проводилася перевірка, зокрема,
допитано свідка ОСОБА_10, який показав,
що він був бачив, як ОСОБА_3 вела по
дорозі корову та завела її в подвір»я
ОСОБА_2 А наступного дня він знаходився
дома та бачив, як до домоволодіння гр.
ОСОБА_2 під»їхав автомобіль Газель і в
цей автомобіль погрузили корову-саме
ту, що заводила до подвір»я ОСОБА_3
Цього ж дня до нього під»їхала гр.
ОСОБА_3 та запитала його, чи правда, що
корову забрали, він їй це підтвердив, а
вона сказала, що тепер в неї немає ні
корови, ні грошей .

Сідок ОСОБА_8 показала, що вона разом
з ОСОБА_3, на прохання останньої,
відводила корову щоб повернути ОСОБА_2,
оскільки в молоці є гіркота і вона дає
мало молока. Вони привели корову на
подвір»я ОСОБА_2 де ОСОБА_3 просила
повернути кошти за корову, але ОСОБА_2
сказала, що грошей у неї не має, та вона
їх і не віддасть, оскільки ОСОБА_3
покалічила корову та вторгувала на ній
гроші. ОСОБА_3 сказала, що за час, коли
корова була у неї, та вона продавала
молоко та вторгувала 500 грн., а тому
просила повернути 7000 грн. Після чого
дочка ОСОБА_2 пообіцяла повернути гроші
до 20 числа, а корову завела до повітки.

З показів ОСОБА_2 встановлено, що вона
09.09.2013 року за усним договором продала
ОСОБА_3 корову. За 7500 грн. Після продажу
ОСОБА_3 повернула їй корову назад.
Корова стояла три дні біля їх подвір»я
негодована. Вона повідомляла про це
сільського голову, він викликав ОСОБА_3,
але остання сказала, що корову вона
повернула і

забирати не буде. Вона вирішила здати
корову на бойню в м. Богуслав. і за це
отримала 3606 грн. вона не заперечує
віддати гроші ОСОБА_3 ( а.с.12-13, 14-15, 20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Згідно положень ст. 639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України усно
можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Частиною 2 та 3 ст. 673 ЦК України
передбачено, що у разі відсутності в
договорі купівлі-продажу умов щодо
якості товару продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України у
разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми; вимагати заміни товару.

Задовольняючи вимоги позивачки в
частині відшкодування їй грошових
коштів за повернуту корову, суд виходив
з того, що позивачка придбавала корову
для використання в господарстві з
метою надоїв якісного молока, в тому
числі, для його продажу, недолік по
якості молока, який був виявлений після
придбання корови, не дозволив
використовувати її відповідно мети,
передбаченої договором, а тому вона
обґрунтовано звернулася до продавця з
вимогами повернути кошти , а в свою
чергу повернула корову.

Колегія погоджується з даним
висновком суду, оскільки факти
наявності гіркоти у молоці та
молокопродуктах підтверджено показами
свідків, які з цих причин відмовилися
купувати молоко у позивачки. В судовому
засіданні також знайшов своє
підтвердження факт повернення
позивачкою корови відповідачці та факт
того, що остання, на свій розсуд,
наступного дня після повернення їй
корови, здала її на бойню. При цьому,
продавець відмовилася повертати кошти,
отриманні нею за усним договором
купівлі-продажу корови у зв»язку з її
повернення покупцем, а покупець, в свою
чергу,

позбавлена можливості, як повернути
корову, так і отримати сплачені за нею
кошти.

Доводи відповідачки про те, що корова
давала якісне молоко, була здоровою, а
гіркота в молоці з»явилася з вини
покупця, яка належним чином не годувала
корову, є голослівними, у відповідності
до вимог ст. 57-60 ЦПК України не
підтверджені. Дії ж відповідачки, яка,
незважаючи на існування спору з
позивачкою щодо обставин
купівлі-продажу за усним договором
корови, за власною ініціативою здала її
на бойню, свідчать про бажання
завадити встановленню фактичних даних,
які мають значення для вирішення спору.

В силу ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на вона посилається як на
підставу свої вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У зв»язу з викладеним, колегія
вважає, що в апеляційній скарзі не
приведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону. Підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 06 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: