Справа № 446/2-1897/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3235/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я.,Ванівського О.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 04 березня
2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 5 228 грн. 40
коп., судові витрати на проведення
судової авто товарознавчої експертизи
в сумі 1 961 грн. 60 коп. Вирішено питання
судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, при неповно
з'ясованих обставинах справи. Вказує,
що суд в рішенні посилається на
висновок судово-авто товарознавчої
експертизи, однак ДТП відбулось у
травні 2011 року, а експертиза була
завершена у березні 2013 року, тобто
пройшов великий проміжок часу за який
ціни автомобілів, ремонтних робіт та
матеріалів змінились. Крім того, за цей
час позивач мав змогу змінити стан
свого автомобіля, а саме
відремонтувати його на що вказує акт
виконаних робіт від 22.06.2011 року про
ремонт його автомобіля. Зазначає, що
судом брались до уваги лише докази
позивача, при цьому поза увагою суду
залишились фактичні обставини справи,
наведені відповідачем. Просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким у
позові відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги,
позивача на її заперечення, дослідивши
матеріали справи, оцінивши доводи осіб,
що беруть участь у справі в їх
сукупності в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає та підстав для скасування
оскаржуваного рішення суду - немає.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Встановлено, що 01.05.2011 року ОСОБА_2 по
вул.Сяйво у м.Львові, керуючи
транспортним засобом марки «Ауді»,
номерний знай НОМЕР_2 не вибрав
безпечної швидкості руху, недотримався
безпечної дистанції здійснив
зіткнення з транспортним засобом марки
«Ауді» номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 Внаслідок зіткнення
транспортні засоби отримали технічні
пошкодження.

Зазначені обставини встановлені
постановою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 24.06.2011 року,
якою ОСОБА_2 було визнано винним за
вчинене правопорушення, передбачене
ст.124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу. Вину у вчиненому ним
правопорушенню ОСОБА_2 не заперечував.
Крім того, з пояснень ОСОБА_2
вбачається, що після ДТП він пропонував
позивачу кошти на відшкодування
витрат, пов'язаних з ремонтом
автомобіля.(а.с.16) Однак, спір в
добровільному порядку вирішений не
був.

Як вбачається з висновку судової
автотоварозначої експертизи №3313 від
07.03.2013 року вартість матеріального
збитку з технічної точки зору,
заподіяного власнику автомобіля «Аudi А6
1,8і» ідентифікаційний номер НОМЕР_3
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
його пошкодження у ДТП 01.05.2011 року,
враховуючи результати його
експертного дослідження 15.11.2012 року, в
цінах станом на момент завершення
експертизи - березень 2013 року становить
5 228 грн.40 коп. При цьому, вартість
матеріального збитку заподіяного
власнику пошкодженого автомобіля
внаслідок ДТП визначена експертом у
розмірі суми вартості
відновлювального ремонту від цих
пошкоджень, з урахуванням значення
коефіцієнту фізичного зносу складових,
що підлягають заміні та величини
втрати товарної вартості.

Посилання апелянта на те, що вартість
матеріального збитку не вірно
визначена станом на момент завершення
експертизи - березень 2013 року є
безпідставними, оскільки відповідач,
знаючи що з його вини сталось ДТП, не
відшкодував позивачу завданої ним
шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом не залучено до участі в справі
страхову компанію в якій ним
застраховано автомобіль не можуть бути
прийняті до уваги за тих обставин, що в
суді першої інстанції відповідач не
повідомив суду назви страхової
компанії де застрахована його цивільна
відповідальність, не просив залучити
таку компанію до участі у справі. Крім
того, представник апелянт в судовому
засіданні в суді апеляційної інстанції
пояснив, що йому не відома назва
страхової компанії та відсутні
відповідні документи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що суд прийшов до
вірного висновку про те, що відповідач
повинен відшкодувати завдану позивачу
матеріальну шкоду. Рішення суду
відповідає вимогам чинного
законодавства, підстав для скасування
такого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 04 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення, може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: