інстанції: Олексюк А.В. Провадження №
22-ц/773/1327/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за поданням Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
за апеляційною скаргою заявника
Першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції на ухвалу Луцького
міськрайонного суду від 01 липня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 01 липня 2014 року в задоволенні
подання Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив оскаржувану
ухвалу суду скасувати та ухвалити нову
ухвалу, якою подання задовольнити.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, проте їх
неявка не перешкоджає розглядові
справи, який проводиться апеляційним
судом в порядку ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 305 ЦПК
України.

Колегія суддів перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
такого.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив із того, що
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх на це
підстав та доказів, які б доводили факт
ухилення від виконання обов'язків,
покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, позначає
з об'єктивної сторони такі діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Відповідно до положень ч. 2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню.

Положеннями ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, у
випадку якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у Першому відділі
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції, що
підтверджується постановами про
відкриття виконавчих проваджень від
27.07.2012 року та від 21.11.2012 року,
знаходяться виконавчий лист Луцького
міськрайонного суду № 2-7430/10 від 10.09.2010
року та судовий наказ цього ж суду №
0308/1753 від 19.09.2012 року про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_2 та інших
боржників на користь ДКП «Луцьктепло»
заборгованості за комунальні послуги
на загальну суму 15822,55 грн. (а.с.3-6).
Станом на 17.06.2014 року заборгованість в
добровільному порядку не сплачена.

Заявник, мотивуючи подання про
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_2 невиконанням останнім рішень
суду про стягнення з нього на користь
ДКП «Луцьктепло» заборгованості за
комунальні послуги, не надав доказів на
підтвердження факту ухилення ним від
виконання своїх зобов'язань щодо
сплати вказаної заборгованості,
розшуку його майна. Державним
виконавцем не встановлено, чи проживає
боржник за вказаною адресою, не
з'ясовано в повній мірі наявність чи
відсутність у нього майна, не вирішено
питання про порядок виконання
виконавчого листа, а також про виклик
боржника до державного виконавця, як це
передбачено п. 11 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження».

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
підстави для обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 відсутні, а тому
обґрунтовано відмовив Першому відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції у
задоволенні подання.

Доводи апеляційної скарги заявника не
знайшли свого підтвердження під час
перегляду в апеляційному порядку
оскаржуваної ухвали і висновків суду,
викладених в ухвалі, вони не
спростовують.

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для її
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
від 01 липня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: