Провадження №
унікальний № 742/3260/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
м.
Прилуки Прилуцький міськрайонний
суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Прилуки цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи -
Прилуцький міський відділ Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстрації -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2014 року позивач звернулась до
Прилуцького міськрайонного суду з
цивільним позовом до ОСОБА_2, третьої
особи - Прилуцький МВ УДМС України в
Чернігівській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстрації - квартирою АДРЕСА_1 та
зняття з реєстрації.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві
приватної власності згідно договору
купівлі-продажу від 06.12.2011 року за
реєстровим № 3398. Згідно п.10 вказаного
договору, на час його укладення, в
зазначеній квартирі було
зареєстроване постійне місце
проживання «продавця» - ОСОБА_2, який
зобов'язувався звільнити квартиру від
своїх речей та знятись з
реєстраційного обліку до 30.12.2011 року. На
даний час, відповідач вказаної умови
договору не виконав.

За таких обставин, в силу п.1 ч.1 ст.346 ЦК
України, позивач зазначає, що ОСОБА_2
втратив право власності на квартиру в
результаті її продажу. Вказані
обставини змусили ОСОБА_1 звернутись до
суду з цивільним позовом про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явились, належним
чином повідомлені про день, час та
місце розгляду справи, завчасно до
канцелярії суду представником
позивача було подано письмову заяву
про розгляд справи без його участі,
заявлені позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, проти винесення
заочного рішення по справі не
заперечував /а.с.23/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин, в
силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України
належним чином повідомлений про день,
час та місце розгляду справи. Про
причини неявки до суду не повідомив.
Клопотань про розгляд справи за його
відсутності не надав, в зв'язку з чим,
суд, за письмовою згодою позивача,
згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав
можливим справу розглянути у
відсутності відповідача за наявними
доказами в матеріалах справи про права
та взаємовідносини сторін в порядку
заочного розгляду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Прилуцький МВ УДМС України в
Чернігівській області в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про день час та місце
розгляду справи /а.с.22/, про причини
неявки до суду не повідомив.

Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, розглянув надані ними
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
приходить до переконання, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі не
підлягають доказуванню, встановлено,
що рішенням Прилуцького
міськрайонного суду від 28.11.2012 року при
реєстрації розірвання шлюбу прізвище
позивача «ОСОБА_1» змінено на «ОСОБА_1»
/а.с.6/.

Момент виникнення права на захист у
власників житла пов'язаний з моментом
виникнення права власності, оскільки
тільки власник повною мірою може
використати належні йому права на
захист. Правочини про відчуження чи
набуття у власність будинку підлягають
обов'язковій державній реєстрації і,
відповідно, право власності на будинок
виникає саме з моменту державної
реєстрації документів, що встановлюють
це право.

В судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено що
відповідно договору купівлі-продажу
від 06.12.2011 року за реєстровим № 3398
позивачу на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 /а.с.8,9/.

Згідно п.10 договору купівлі-продажу, на
час його укладення, у вищевказаній
квартирі було зареєстроване постійне
місце проживання «продавця» - ОСОБА_2,
який зобов'язувався звільнити квартиру
від своїх речей та знятись з
реєстраційного обліку в строк до 30.12.2011
року /а.с.8/.

Обставини реєстрації місця проживання
відповідача - ОСОБА_2 у вказаній
квартирі підтверджуються також
довідкою 024/1-09 № 1615 від 02.06.2014 року та
ксерокопією будинкової книги /а.с.10-14,15/.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 346
ЦК України передбачено припинення
права власності, зокрема, в разі
відчуження власником свого майна.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у
квартирі АДРЕСА_1, що належить позивачу
на праві приватної власності, згідно
наданих суду доказів здійснив
відчуження вказаної квартири, чим
припинилось його право власності на
спірне домоволодіння, а відтак, згідно
п.1 ч.1 ст.346 ЦК України відповідача
ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

З огляду на правову позицію,
викладену в постанові Верховного Суду
України від 16.01.2012 року № 6-57цс11, яка є
обов'язковою для всіх судів України,
заявлена позивачем вимога про зняття
відповідача з реєстрації місця
проживання також підлягає задоволенню,
оскільки вирішення питання про зняття
особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, і від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства, що в даному випадку
свідчить про застосування саме норм ЦК
України та Закону України від 11 грудня
2003 року «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні».

Судом також встановлено, що позивач при
зверненні до суду сплатив судовий збір
у розмірі 243 грн 60 к. /а.с.1/, який
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,
підлягає стягненню з відповідача на
користь ОСОБА_1

Керуючись п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, ст.7
Закону «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст.ст.3,10-11,57-60,212-215,218,224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третьої особи - Прилуцький міський
відділ Управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житлом -
квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Прилуцький міський відділ
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській області
зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації
місця проживання - квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 грн 60 к.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду
Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд шляхом
подання в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов