Справа № 591/5020/14-ц
Провадження № 4-с/591/40/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 рокум.Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого: судді Мальованої-Когер
В.В.

при секретарі: Карпенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Делькар» на дії
державного виконавця Макаренка С.В.
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м.Київ та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження , зацікавлені особи :
відділ державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м.Київ, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «УНІКА» -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся із вищезазначеною
скаргою та просив : заборонити
головному державному виконавцю
Макаренку С.В. відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.Київ
вчиняти дії по виконавчому провадженню
ВП 43743658 відкритого на підставі
виконавчого листа Зарічного районного
суду м.Суми № 591/1017/13-ц від 11.06.2014 року до
вирішення даної скарги по суті. Також
скаржник просить скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № ВП 43743658 від 19.06.2014 року та
відкликати виконавчий лист. Свої
вимоги скаржник мотивує тим, що у
виконавчому документі виданого
Зарічним районним судом м.Суми, який
знаходиться на виконанні в ВДВС
невірно зазначена сума , яку підлягає
стягнути з ТОВ «Делькар» на користь
ОСОБА_2,а тому у державного виконавця не
було підстав для відкриття виконавчого
провадження . .

Скаржником 21.07.2014 року подано заяву про
розгляд скарги у відсутність
представника ТОВ «Делькар», де також
зазначено про те, що ТОВ «Делькар»
підтримує свою скаргу у повному обсязі.

Інші учасники процесу також були
повідомлені про час і місце розгляду
скарги, але в судове засідання не
з'явилися, причин неявки суду не
повідомили. Дані обставини не
впливають на розгляд скарги по суті, а
тому суд розглядає скаргу у
відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України
без фіксації судового процесу.

Суд дослідивши матеріали скарги,
оглянувши матеріали цивільної справи
№ 591/1017/13-ц приходить до переконання, що
скарга є необґрунтованою та
безпідставною виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від
22.01.2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Делькар»,
ОСОБА_3, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди позов задоволено та
зокрема стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Делькар»
на користь ОСОБА_2 84 574,38 грн.
матеріальної шкоди та 769,87 грн.
повернення судового збору та
достягнути на користь держави судовий
збір у сумі 75,87 грн.. 28.03.2014 ухвалою того
ж суду виправлено описку у судовому
рішенні , а саме в мотивувальній та
резолютивній частині вищезазначеного
рішення вказати, що сума
матеріальної шкоди складає 83874 грн. 38
коп. замість « 84574, 38» грн., сума судового
збору, яку необхідно достягнути
складає - 68грн. 87 коп., замість « 75, 87
грн.», автомобіль - зазначити «IVECO 35 S
13» замість «IYECO 35 S 13», замість
«залишити»- вірно «передати».

На підставі заочного рішення 11.06.2014
року судом виданий виконавчий лист, в
якому сума стягнення з ТОВ «Делькар» на
користь стягувача становить 85420,12 грн.
(а.с.6). Як вбачається з постанови
державного виконавця, підставою
відкриття виконавчого провадження
була заява стягувача ОСОБА_2 від 16.06.2014
року.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів. Державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
до примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Стаття 2 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 124 Конституції
України судове рішення є обов"язковим
до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов»язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

На думку суду, державним виконавцем
правомірно відкрите виконавче
провадження за вищевказаним
виконавчим документом з дотриманням
вимог ст. 19, 25 ЗУ «Про виконавче
провадження». Слід зауважити, що до
компетенції державного виконавця
згідно з Законом України «Про
виконавче провадження» не входить
перевірка достовірності даних, що
містить виконавчий документ, в тому
числі сум, які підлягають примусовому
стягненню з боржника.

Доказів на підтвердження доводів
скаржника щодо неправомірності чи
незаконності дій державного виконавця
при винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження в судовому
засіданні здобуто не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України,
якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне залишити скаргу без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Делькар» в зв'язку з
необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
5-денний строк з дня оголошення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
В.В.Мальована-Когер