Справа № 569/8020/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
Рівненський міський
суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського
міського суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
повністю підтримав просить суд їх
задоволити та стягнути з відповідача
на користь позивача неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
призначених рішенням Рівненського
міського суду від 08 травня 2013 року, в
розмірі 21 822 грн. 00 коп. (двадцять одну
тисячу вісімсот двадцять дві гривні 00
копійок).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
рішенням Рівненського міського суду
стягнуто з відповідача на користь його
довірительки аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600
гривень на дитину, але не менше 30%
прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 31 січня 2013 року до досягнення сином
повноліття. Однак,сплата визначених
рішенням суду аліментів не проводилась
у зв'язку з чим утворилась
заборгованість по аліментам, яка
станом на 01 травня 2014 року становить
9019,35 грн.

Розмір заборгованості аліментів на
користь позивачки на утримання сина
ОСОБА_3 підтверджений розрахунком
заборгованості по аліментах від 15
травня 2014 року №367453 виданий державним
виконавцем відділу ДВС Рівненського
міського управління юстиції, з якого
вбачається, що заборгованість по
аліментам за період з 31 січня 2013 року по
30 квітня 2104 року становить 9019,35 грн.
Сума неустойки (пені) за період з лютого
2013 року до кінця квітня включно
становить 21822 гривні.

Оскільки, у відповідності ст.196 СК
України його довірителька має право
стягнути з відповідача неустойку за
прострочення сплати аліментів, тому
просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач та
представник відповідача заявлені
позовні вимоги не визнали та просять
суд відмовити у їх задоволенні. Свої
заперечення мотивують тим, що
відповідач та позивач проживають
разом. Позивач не приділяє належної
уваги їх неповнолітньому сину ОСОБА_3, а
виключно відповідач займається
вихованням сина, купує йому речі, харчі,
піклується про здоров'я дитини.

Заборгованість по аліментах виникла
у зв'язку з скрутним матеріальним
становищем відповідача, однак в
подальшому він зобов'язується
сплачувати аліменти та виниклу
заборгованість по аліментам, оскільки
має намір влаштуватись на роботу.

Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи
та подані сторонами письмові докази по
справі, суд прийшов до висновку, що
заявлені позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що від шлюбу
сторони по справі мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рівненського міського суду
від 08 травня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини позовні вимоги позивача
задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн.
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду - 31 січня 2013 року
до досягнення сином повноліття.

Ухвалою колегії суддів судової палат
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області
від 12 червня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилено, рішення Рівненського
міського суду від 08 травня 2013 року
залишено без змін.

В подальшому, позивачем було
отримано у Рівненському міському суді
виконавчий лист та передано його для
виконання у Відділ Державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції.

З дослідженого в судовому засіданні
розрахунку заборгованості по
аліментах від 15 травня 2014 року №367453
виданого державним виконавцем відділу
ДВС Рівненського міського управління
юстиції ОСОБА_4 вбачається, що при
примусовому виконанні виконавчого
листа №569/1786/13-ц від 30 жовтня 2013 року
Рівненського міського суду про
стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі по 600 грн. на дитину, але не
менше 30% прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня подачі до суду 31 січня 2013 року до
досягнення сином повноліття, за період
з 31 січня 2013 року по 30 квітня 2014 року
станом на 01 травня 2014 року становить
9019,35 грн.

Отже судом встановлено, що
відповідачем рішення суду про
стягнення аліментів на користь
позивача на утримання сина ОСОБА_3 в
розмірі по 600,00 грн. щомісячно

не виконується і за період з 31 січня 2013
року по 30 квітня 2014 року виникла
заборгованість відповідача за
аліментами в розмірі 9019,35 грн. Вказаний
розмір заборгованості за аліментами
обчислений державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції (розрахунок від 15 травня 2014
року) у відповідності до вимог ст.74
Закону України "Про виконавче
провадження" та ч.3 ст.195 СК України, а
тому приймається судом до уваги.

Як роз'яснено в п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року "Про застосування судами
окремих норм СК України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", передбачена ст.196
Сімейного Кодексу України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

При розгляді справ про стягнення
аліментів суд відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК
України повинен роз'яснювати сторонам
їх відповідальність за прострочення
сплати.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного
Кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно наданого позивачем
розрахунку, сума неустойки за
прострочення сплати аліментів на її
користь на утримання сина ОСОБА_3 за
період з лютого 2013 року по квітень 2014
року становить 21 822,00 грн.

Суд визнає, що розрахунок суми
неустойки позивачем проведений у
відповідності з вимогами ч.1 ст.196 СК
України.

Суд вважає, що неустойка (пеня) за
прострочення сплати аліментів
підлягає стягненню в тому розмірі, який
просить позивач, оскільки відповідач
та його представник не подали суду
спростувань та не навели жодних
обставин, які б свідчили про
відсутність вини відповідача чи про
необхідність зменшення розміру
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи, що представником
позивача заявлені позовні вимоги
доведені належними та допустимими
доказами, а відповідачем та
представником відповідача дані вимоги
не спростовані, а також не наведено
жодних обставин, які-б свідчили про
відсутність вини відповідача у
виникненні заборгованості по
аліментам, що потягло за собою
виникнення пені; відповідач до суду з
позовом про зменшення розміру
неустойки не звертався, тому позовні
вимоги, з наданим розрахунком
представником позивача, підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.196 СК
України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку (пеню) за прострочення
сплати аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених
рішенням Рівненського міського суду
від 08 травня 2013 року, в розмірі 21 822 грн.
00 коп. (двадцять одну тисячу вісімсот
двадцять дві гривні 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий :