У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Акцент Банк» на
рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 06 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 16 червня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Акцент Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Акцент
Банк» (далі - ПАТ КБ «Акцент Банк»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ
«Акцент Банк» посилалося на те, що 23
липня 2007 року між сторонами було
укладено кредитний договір, згідно з
умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в
розмірі 3 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Оскільки відповідач взяті
на себе зобов'язання не виконував,
виникла заборгованість, яку позивач
просить стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь.

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від
06 травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 16 червня 2014 року,
відмовлено ПАТ КБ «Акцент Банк» в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Акцент
Банк», посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову про стягнення заборгованості за
кредитним договором у зв'язку
пропуском строку позовної давності,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству комерційному банку «Акцент
Банк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Акцент Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк