Справа № 530/2190/13-ц
Номер провадження 2/530/188/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014 року
місто Зіньків

Зіньківський районний суд
Полтавської області в складі
головуючого судді Дем'янченка С.М. при
секретарі Тараненко Т.І. за участю
представника відповідача ОСОБА_1,
адвоката ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Зіньків Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до
Зіньківського районного суду
Полтавської області з позовом до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

З позовної заяви ОСОБА_3 вбачається,
що 19 листопада 2011 року близько 23 год.
перебуваючи у стані легкого
алкогольного сп'яніння та знаходячись
по вулиці Дзержинського в місті
Зіньків навпроти кафе-бару "Золота
рельса", в ході сварки з причин
неочікувано виниклих неприязних
стосунків з громадянином ОСОБА_4,
останній наніс позивачу умисно удару
кулаком руки в обличчя, чим спричинив
тілесні ушкодження у вигляді синця та
саден на обличчі, припухлості м'яких
тканин губ, крововиливів та забійних
ран на слизових оболонках губ,
травматичної екстракції перших зубів
на верхній щелепі з обох сторін,
закритої черепно-мозкової травми зі
струсом головного мозку, оскольчатого
перелому передньої стінки лівої
верхньощелепної пазухи зі зміщенням,
які згідно з актом обстеження № 200 від
16.12.2011 року кваліфікуються як тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров'я.

Вироком Зіньківського районного суду
Полтавської області від 24 лютого 2012
року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
щодо ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.1
ст.122 КК України .

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області по справі №
1607/1093/2012 від 19.04.2012 року покладено
відшкодовувати на ОСОБА_4 моральну та
матеріальну шкоду, але ОСОБА_3 після
винесення рішення продовжував
лікування, оскільки тривалий час
потребував стоматологічного
лікування, а саме відновлення зубів
шляхом імплантації, так, як
протезування імплантатами зубів у
державних установах не проводиться,
тому ОСОБА_3 змушений був укласти
договір з приватною клінікою
'ОРТЕКС-СТ' про надання належних
стоматологічних послуг. На даний час
ОСОБА_3 завершив лікування під час
якого ним витрачено на стоматологічні
послуги 9905 грн.00 коп., аналіз крові на
цукор -10 грн., витрати на проїзд 172 грн.86
коп., всього на загальну суму 10087 грн.86
коп. Окрім матеріальної шкоди
неправомірними діями відповідача йому
було завдано моральну шкоду, яка
виразилась в сильному фізичному болю,
яку позивач оцінює у три тисячі
гривень. Враховуючи вищевикладене
позивач змушений був звернутися з
позовом до суду в якому просив суд
ухвалити рішення яким стягнути з
ОСОБА_4 на його користь 10087 грн.86 коп.-
матеріальної шкоди та 3000 тисячі
моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11.08.2014 року
прийнято до провадження заяву позивача
ОСОБА_3 про зменшення розміру позовних
вимог.

З заяви про зменшення розміру
позовних вимог вбачається, що позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його
користь 10087 грн.86 коп.- матеріальної
шкоди та 100 грн. моральної шкоди (а.с.174).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
зменшені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, послався на обставини
викладені в заяві про зменшення
позовних вимог, відповідач ОСОБА_4 та
його представник адвокат ОСОБА_2
зменшені позовні вимоги ОСОБА_3 не
визнали, просили суд відмовити в
задоволенні позову (а.с.180-182).

Суд, заслухавши пояснення сторін,
оглянувши матеріали кримінальної
справи № 1607/320/2012 по обвинуваченню
ОСОБА_4 у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що
зменшені позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що Вироком
Зіньківського районного суду
Полтавської області від 24 лютого 2012
року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
щодо ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.1
ст.122 КК України.( а.с.5-6). З повідомлення
обласної клінічної стоматологічної
поліклініки від 04.07.2013 року № 185
вбачається, що у державних
стоматологічних закладах Полтавської
області протезування імплантатами
зубів не проводиться ( а.с.11). Відповідно
до повідомлення Полтавської обласної
державної адміністрації від 15.07.2013 року
вбачається, що у державних
стоматологічних закладах Полтавської
області протезування імплантатами
зубів не проводиться ( а.с.12). З акту
виконаних робіт вбачається, що
операція верхньої челюсті становить 6800
грн., виготовлення тимчасових
формуючих коронок становить 800 грн.,
виготовлення постійних
метоллокерамічних коронок на
імплантат становить 3020 грн.( а.с.13-14).
28.05.2012 року між ОСОБА_3 та ТОВ "ОРТЕКС-СТ"
укладено договір про надання
стоматологічних послуг ( а.с.21-22). З
висновку комісійної судово-медичної
експертизи № 54 від 05.06.2014 року
вбачається, що виявлені у ОСОБА_3
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми - струсу
головного мозку, закритого перелому
передньої стінки лівої верхньо -
щелепної пазухи зі зміщенням, повного
вивиху перших зубів справа і зліва на
верхній щелепі, ран та крововиливів
верхньої та нижньої губи, саден шкіри
обличчя, синця м"яких тканин обличчя
зліва, в результаті повного вивиху
центральних різців на верхній щелепі
утворився дефект зубного ряду, яким
можна відновити змінними
конструкціями зубних
протезів,незмінних мостовидних
протезів, встановленням ортопедичних
конструкцій ( штучних коронок) з опорою
центральні імплантати, крім цього
досягненням максимального
функціонального та естетичного
результату відновлення дефекту
зубного ряду є можливим шляхом
виготовлення металокерамічних коронок
з опорою на дентальні імплантати. Саме
використання дентальних імплантатів у
якості опори для металокерамічних
коронок дозволяє відновити дефект
зубного ряду, не пошкоджуючи поруч
розміщені зуби ( а.с.156-166). З
повідомлення Директора Департамента
реформ та розвитку медичної допомоги
Хозбей М. вбачається, що дентальну
імплантацію зубів мають змогу
проводити в Україні лише комунальні
підприємства та приватні заклади
охорони. Державні стоматологічні
клініки не мають технічної та
фінансової можливості проводити
подібні маніпуляції ( а.с.176).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК майнова
шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи , а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи , відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно -
правові наслідки дій особи , стосовно
якої ухвалено вирок, з питань чи мали
місце дії та вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається,що
ОСОБА_4, умисно наніс позивачу удару
кулаком руки в обличчя, чим спричинив
тілесні ушкодження у вигляді синця та
саден на обличчі, припухлості м'яких
тканин губ, крововиливів та забійних
ран на слизових оболонках губ,
травматичної екстракції перших зубів
на верхній щелепі з обох сторін,
закритої черепно-мозкової травми зі
струсом головного мозку, оскольчатого
перелому передньої стінки лівої
верхньощелепної пазухи зі зміщенням,
які згідно з актом обстеження № 200 від
16.12.2011 року кваліфікуються, як тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров'я та згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи № 54 від
05.06.2014 року виявлені у ОСОБА_3 тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми- струсу
головного мозку,закритого перелому
передньої стінки лівої верхньо -
щелепної пазухи зі зміщенням, повного
вивиху перших зубів справа і зліва на
верхній щелепі, ран та крововиливів
верхньої та нижньої губи, саден шкіри
обличчя, синця мяких тканин обличчя
зліва, в результаті повного вивиху
центральних різців на верхній щелепі
утворився дефект зубного ряду, який
можна відновити змінними
конструкціями зубних
протезів,незмінних мостовидних
протезів, встановленням ортопедичних
конструкцій ( штучних коронок) з опорою
на центральні імплантати, крім цього
досягненням максимального
функціонального та естетичного
результату відновлення дефекту
зубного ряду є можливим шляхом
виготовлення металокерамічних коронок
з опорою на дентальні імплантати (
а.с.156-166). Під час лікування
протезування імплантатами зубів
позивачем було витрачено: на
стоматологічні послуги 9905 грн.00 коп.,
аналіз крові на цукор-10 грн., витрати на
проїзд 172 грн.86 коп., всього на загальну
суму 10087 грн.86 коп., що підтверджується
квитанціями про сплату послуг ( а.с. ,
а.с. 15-18) та квитками проїзду. Оскільки
матеріальна шкода завдана ОСОБА_3
повністю підтверджується письмовими
доказами, а тому вона підлягає до
повного задоволення ( а.с. 19).

П.2 ч.2 ст.23 ЦК України, встановлено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, яка виразилась у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з
противоправною поведінкою щодо неї
самої

З ч.2 ст.5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995 року № 4, із
змінами внесеними згідно постанови
Пленуму Верховного Суду України від
25.05.2001 року №5, вбачається, що до
загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

При визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди
заподіяної ОСОБА_3 суд враховує глибину
душевних страждань яких зазнав ОСОБА_3
продовжуючи лікування зубів,
матеріальне становище відповідача
ОСОБА_1,який ніде не працює та керуючись
засадами розумності і справедливості
вважає, що позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди на суму
сто гривень підлягають до задоволення.

Суд критично оцінює посилання
відповідача ОСОБА_1 та його
представника адвоката ОСОБА_2 стосовно
того, що матеріальна та моральна шкода
не підлягає відшкодуванню в зв'язку з
тим, що рішенням Зіньківського
районного суду Полтавської області від
19.04.2012 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди було задоволено
частково і стягнуто з відповідача на
користь позивача матеріальну та
моральну шкоду (а.с. 41-42), оскільки як
вбачається з ухвали Апеляційного суду
Полтавської області від 23.01.2014 року,
пунктом 9 Постанови «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду» від 12.06.2009 року №5 Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
предмет позову - це те, що конкретно
вимагає позивач, підстава позову - це
те,чим він обґрунтовує свої позовні
вимоги (а.с.80-84).

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення суду, суд
присуджує другої сторони понесені нею
і документально підтверджені судові
витрати.

Частино. 3 ст.88 ЦПК України визначено,
якщо позивач, на користь якого ухвалено
рішення, звільнений від сплати
судового збору , він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.16,23,1166,1167 ЦК України,
ст.ст. 3,10,11,57,58,60,79,88,212-215 ЦПК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4, із змінами
внесеними згідно постанови Пленуму
Верховного Суду України від 25.05.2001 року
№5, суд, -

в
и р і ш и в:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця станиці Северської,
Северського району, Краснодарського
краю, не працюючого,індивідуальний
ідентифікаційний номер суду невідомий,
проживаючого в АДРЕСА_2,місце
реєстрації АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3,
жителя АДРЕСА_3 10087( десять тисяч
вісімдесят сім ) грн. 86 коп. -
матеріальної шкоди та 100( сто) грн.-
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
1505 (одну тисячу п'ятсот п'ять) грн. 80 коп.
судових витрат за проведення
комісійної судово - медичної
експертизи, на користь держави судовий
збір в розмірі 458( чотириста п'ятдесят
вісім) грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 12.08.2014
року.

Суддя -