РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Жовтневий
районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі: головуючого - судді
Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук
К.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на квартиру в порядку спадкування. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначила, що після смерті її чоловіка,
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
відкрилася спадщина у вигляді
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_3
залишив заповіт, яким заповів їй ?
частину вищевказаної квартири, на іншу
? частину спірної квартири відкрилася
спадщина за законом. 12.03.2014 року та
08.07.2014 року вона зверталася до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини, однак їй було відмовлено у
вчиненні нотаріальних дій, через
неможливість встановити склад
спадкового майна, оскільки спірна
квартира належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
праві спільної сумісної власності, а
розмір часток співвласників не
визначено, тому просила суд визнати за
нею право власності на вищевказану
квартиру в порядку спадкування за
законом та за заповітом.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, до суду надала письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутністю, позовні вимоги підтримала
з підстав, зазначених у позовній заяві,
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, до суду надав письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позовні вимоги визнав
повністю, не заперечували проти їх
задоволення.

При зазначених обставинах, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутністю осіб, які не з'явилися до
суду, оскільки в матеріалах справи є
достатньо доказів для вирішення по
суті спірних правовідносин.

Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася у
відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК
України, у зв'язку з розглядом справи за
відсутності осіб, які беруть в ній
участь.

Суд, дослідивши надані докази,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є дружиною ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюбу /а.с. 16/.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року /а.с. 7/.

ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з померлим ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб /а.с. 12/.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 відповідач у спрві ОСОБА_2 є
сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 14/

Як вбачається зі свідоцтва про право
власності на житло від 06.06.1994 року,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності належала квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року /а.с. 15/.

Згідно заповіту від 01.08.2013 року ОСОБА_3
на випадок своєї смерті заповів
належну йому на праві приватної
власності ? частину квартири АДРЕСА_2
/а.с. 9/.

Відповідно до Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 475/02-31 від
12.03.2014 року /а.с. 17/ та Постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії №
1411/02-31 від 08.07.2014 року /а.с. 18/ ОСОБА_1
відмовлено у вчиненні нотаріальних
дій, через неможливість встановити
склад спадкового майна, оскільки
спірна квартира належала ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності, а розмір часток
співвласників не визначено.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
ВСУ "Про судову практику у справах про
спадкування" № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Таким чином, позивачка є такою, що
прийняла спадщину за законом та за
заповітом після смерті чоловіка
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
відповідач у справі ОСОБА_2 до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини у встановлений законом строк
не звертався, та не заперечував проти
визнання права власності на спірну
квартиру за позивачкою, крім того,
позивачка позбавлена можливості іншим
шляхом оформити правовстановлюючі
документи, а тому суд вважає необхідним
захистити права позивачки та визнати
за нею у судовому порядку право
власності за законом та за заповітом на
квартиру АДРЕСА_3.

Керуючись ст. 321, 1296 ЦК України, ст.ст. 15,
30, 131, 197, 209-210, 212-213 ЦПК України,
Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, право власності на квартиру
АДРЕСА_4, загальною площею 45,4 кв. м.,
житловою площею 25,2 кв. м., в порядку
спадкування за законом та за заповітом,
після смерті чоловіка ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.Г.Шатілова