Справа № 577/2763/14-ц
Провадження № 2/577/751/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року Конотопський
міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді
Кущенка М.Ф.

при секретарі
Олійник В.П.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі
19620 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач і його представник в судовому
засіданні вимоги позову обгрунтовують
тим, що в лютому 2013р. ОСОБА_1 на прохання
своєї доброї знайомої ОСОБА_3 для
вирішення її особистих фінансових
питань взяв на своє ім"я для неї кредит
в сумі 12 тис. грн. Відповідачка мала
своїх декілька кредитів, за якими мала
борги, тому їй банк уже не видав би
коштів. За домовленістю між ними
ОСОБА_3 зобов"язалась самостійно
погасити і кредит, і всі зобов"язання
по ньому. Він віддав їй відповідну
карточку для зняття коштів у
банкоматі. Однак після цього
відповідачка почала уникати позивача
і не виконувала своїх зобов"язань по
погашенню кредиту в результаті чого
станом на січень 2014р. утворилася
заборгованість в сумі 19620 грн. В січні
цього ж року він переговорив із
відповідачкою про необхідність
погашення боргу. І відповідачка
написала йому розписку, що поверне
йому суму по редиту в розмірі 19620 грн.
за взятий для неї кредит в розмірі 12
тис. грн. Однак після цього жодних дій
по виконанню своїх обов"язків знову не
здійснювала. В лютому 2014р. він
офіційно поставив перед ОСОБА_3 вимогу
про повернення вказаної суми боргу.
Однак вона проігнорувала це. Тоді через
місяць він звернувся до органу міліції
із заявою про її шахрайські дії, але
міліція зробила висновок, що в неї
немає шахрайських дій. І тоді він
звернувся до суду. Вони підтверджують,
що в 2013р. ОСОБА_3 погасила частину боргу
в сумі 3360 грн., але своїх вимог не
змінюють. В січні 2014р. позивач перекрив
кредит який брав для ОСОБА_3 щоб більше
по ньому не росли проценти, шляхом
укладання нового договору і по новому
кредиту він не має до неї ніяких
претензій.

Посилаються на ст.ст.526, 1046,1048 ЦК
України і просять стягнути суму боргу
в розмірі 19620 грн., та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_3 вимоги позову не
визнала і пояснила, що із ОСОБА_1 вона
підтримувала дружні стосунки. В неї
було скрутне матеріальне становище і
позивач на її прохання взяв для неї
кредит у банку і дав їй у користування
свою кредитну картку з якої вона зняла
12 тис грн. із яких 4 тис. грн. вона
використала на свої потреби і вже 3360
грн. повернула позивачу в 2013р. шляхом
зарахування на кредитку. Решту суми
із 4 тис. вона поверне позивачу при
першій можливості. 8 тис. грн., які
залишились від знятої суми вона
поклала в себе вдома, куди ОСОБА_1 мав
вільний доступ і ці кошти він
використав на власні нужди. Просить в
задоволенні вимог позову відмовити.
Вимогу про поверненя всіх коштів
позивач пред"явив їй у квітні 2014р.

Вислухавши сторони та перевіривши
матеріали справи суд приходить до
слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 1046,1047,1048, 1049,
ЦК України за договором позики одна
сторона передає у власність другій
стороні (позичальнику) грошові кошти, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцю таку ж суму грошових
коштів. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей .

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у 10
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової
суми. Позичальник має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються
щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
зобов`язання має виконуватись належним
чином згідно до умов договору та вимог
ЦК України , інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із вимогами ст. 598 ч.1, ст. 599 ЦК
зобов"язання припиняється частково
або у повному обсязі на підставах
встановлених договором або законом.
Зобов"язання припиняється виконанням ,
проведеним належним чином. Відповідно
до вимог ст. 611 ЦК у разі порушення
зобов"язання настають правові
наслідки встановлені договором або
законом, зокрема відшкодування
збитків.

Судом встановлено , що між позивачем і
ОСОБА_3 05.02.2013р. був укладений договір
позики згідно якого ОСОБА_1 взяв у
банку кредит шляхом отримання
кредитної картки, яку передав ОСОБА_3, а
остання в цей же день зняла із неї 12
тисяч гривень, які використала на свій
розсуд. Вказане підтверджується
поясненнями відповідача. Однак остання
стверджує, що витратила із отриманої
нею суми тільки 4 тисячі гривень, а
остальні кошти із її житла вільно
забирав позивач. Однак пояснення про
витрату остальних коштів позивачем
нічим не довела в порушення вимог ст. 10
ч.3, ст.60 ч.ч. 1,3 ЦПК, а позивач заперечує
це. На підтвердження отриманих нею
коштів в сумі 12 тисяч гривень
відповідачка 23.01.2014р. написала
відповідну розписку в якій
зобов"язалась погасити взятий для неї
кредит в сумі 12 тисяч гривень і
зобов"язалась провести виплати по
кредиту в сумі 19620 грн. до його повного
погашення. (л.с. 3). Відповідачка 18.03.2013р.
погасила через термінал банку 780 грн.,
19.04.2013р. - 780 грн. і 09.07.2013р. - 1800 грн., а
всього - 3360 грн. і припинила будь які
погашення. (л.с. 22). Вказане ОСОБА_3
підтвердила в своєму поясненні
працінику міліцї, який перевіряв заяву
позивача у здійсненні щодо нього
шахрайських дій зі сторони ОСОБА_3 (
л.с. 6-7 матеріалів перевірки ВКМСД №
1848). Таким чином ОСОБА_3 не виконала
умов по борговому зобов"язанню і за її
поясненнями позивач пред"явив їй
вимогу про повернення кредитного боргу
в квітні 2014р.

Пояснення відповідачки в ході судового
розгляду про визнання нею наданої
боргової розписки, а потім про
заперечення, що вона таку розписку
писала, а потім, що вона її писала під
тиском, свідчить про намагання
уникнути повернення боргу. Ні, її
пояснення, ні матеріали справи не
містять доказів того що вказана
розписка була написана проти
справжньої волі ОСОБА_3 та внаслідок
застосування до неї фізичного чи
психологічного тиску з боку ОСОБА_1,
враховуючи, що за її ж поясненнями, саме
вона зняла із відкритого рахунку
вказану суму боргу і частково погасила
його.

Строк для добровільного погашення
боргу з моменту вимоги давно сплив.

Оскільки відповідачка частково
погасила свій борг в сумі 3360 грн. , то
величина стягнення підлягає зменшенню
. Суд приходить до висновку, що із
відповідачки підлягає стягненню 16260
грн., що становить 88,82% від заявленої
суми. В зв"язку із цим відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК судовий збір із
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню еквівалентно
задоволеним вимогам, а саме - 201,90
грн.Таким чином боржниця повинна
повернути позивачу 16260 грн. боргу та
судові витрати по справі.

Виходячи із викладеного та керуючись
ст. ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
16260 грн. боргу та 201,90 грн. витрат на
судовий збір.

Апеляційне оскарження рішення суду
може бути проведе шляхом подачі
апеляційної скарги до Сумського
апеляційного суду через Конотопський
міськрайонний суд протягом 10 днів, з
дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 28
липня 2014р.

Суддя
Кущенко М. Ф.