РІШЕННЯ

Іменем України

"24" липня 2014 р.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді Вернік
В.М.,

із участю : - секретаря Росовської
О.Ю.,

- відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринка цивільну справу
за позовом Івачковського Вячеслава
Вікторовича в інтересах Публічного
акціонерного товариства "Універсал
банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Івачківський В.В. 19.06.2014 року (згідно
поштового штемпеля на конверті)
звернувся до Жмеринського
міськрайонного суду з цим позовом із
вимогою стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ "Універсал банк" заборгованості в
сумі 43052,22 грн. за укладеним між
сторонами кредитним договором №CL31582
від 07.04.2008 року, посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
власних зобов'язань.

В судове засідання представник
позивача, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, до
суду не з'явився, натомість, направив до
суду письмову заяву від 21.07.2014 року, в
якій позовні вимоги підтримав повністю
та просив розглянути справу без його
участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
заявлені до нього позовні вимоги
визнав частково, підтримавши
попередньо подані ним письмові
заперечення проти позову, в яких просив
застосувати до заявлених вимог
наслідки спливу строків позовної
давності та відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог у виді
простроченої заборгованості по тілу
кредиту в розмірі 3017,14 грн., боргу по
процентам за користування кредитом в
розмірі 11161,11 грн. та боргу по
підвищеним відсоткам в розмірі 22957,16
грн. Заявив про визнання ним
заборгованості по сплаті кредиту та
відсоткам за користування ним сумарно
в межах трирічного строку від подання
даного позову згідно погодженого
сторонами графіку щомісячних платежів,
який є додатком до кредитного договору.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
доходить наступного.

Даний спір належить до категорії
цивільно-правових спорів позовного
провадження загальної підсудності, що
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
відповідача в АДРЕСА_1 (а.с.31), є
підсудним Жмеринському міськрайонному
суду.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти; до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено параграфом 2 і не випливає
із суті кредитного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом;
розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу; якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути поверну-ті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому

відповідно до статті 1048 цього Кодексу;
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом;
особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання;
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Згідно змісту ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовну давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Згідно положень ч.1,5 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
з дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. У зобов'язаннях, в яких строк
виконання не встановлено або визначено
моментом вимоги кредитора, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

У відповідності до вимог ч.3-5 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Відповідно до положень ч.1 ст.546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно вимог ч.1,2 ст.548 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

З пояснень відповідача в судовому
засіданні установлено, що ПАТ
"Універсал банк" та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір №CL31582 від 07.04.2008 року,
що додатково підтверд-

жується копією останнього із додатками
1,2 (а.с.11-19), відповідно яких останньому
було надано шляхом банківського
переказу коштів на поточний рахунок
позичальника НОМЕР_2, відкритий у
кредитора, споживчий кредит в розмірі
7500 грн., у тому числі 300 грн. винагороди
кредитору, з кінцевим строком
останнього платежу 20.03.2013 року згідно
установленого графіку із сплатою
щомісячного платежу в розмірі 268,93 грн.
кожного 20-го числа місяця. Відповідач
зобов'язався сплачувати відсотки в
розмірі 36% річних за користування
кредитом. Також сторонами погоджено 108%
річних підвищеної процентної ставки в
разі прострочення платежу, яка у
відповідності до п.2.4. вказаного
кредитного договору встановлюється за
користування кредитом понад
встановлений строк (прострочення
терміну сплати щомісячного платежу,
датою якого згідно додатку 1
встановлено останній робочий день, що
передує кожному 20-му числу місяця) у
випадку нездійснення погашення
простроченої суми основного боргу
протягом трьох календарних днів з часу
виникнення такого прострочення.

Згідно п.3.1. зазначеного кредитного
договору дата зарахування кредитором
на поточний рахунок позичальника
коштів кредиту вважається датою
надання кредиту.

Відповідно п.5.1., 5.2. договору його
сторонами погоджено погашення
основної суми кредиту та сплату
процентів у формі щомісячних
ануїтетних платежів у строках та сумі,
зазначених у додатку 1 та згідно
визначеного у додатку 2 графіку
щомісячних платежів.

Згідно п.9.1.1. вказаного кредитного
договору кредитор може достроково
витребувати погашення всієї суми
кредиту у разі настання, зокрема,
прострочення позичальником сплати
щомісячного платежу та/або його
частини (чергового платежу за кредитом
та/або процентів за користування
кредитом) та/або сплати інших грошових
зобов'язань за цим договором, строком 90
календарних днів і більше.

Обставини виконання позивачем власних
зобов'язань стосовно надання
встановленої договором суми кредитних
коштів відповідачу останнім визнані в
судовому засіданні.

Вказані докази суд приймає до уваги,
так як вони зібрані із дотриманням
вимог закону, ніким не спростовуються
та не суперечать один одному.

Суд не приймає до уваги представлений
позивачем розрахунок заборгованості
за кредитним договором (а.с.4-5) оскільки
він не узгоджується із встановленим
сторонами графіком та розміром
щомісячних платежів в частині сплати
процентів, стосовно змін яких у
визначений п.12.1. спосіб оформлення
сторонами додаткової угоди у письмовій
формі позивачем не представлено ніяких
доказів.

Попередньо визнаючи наявність
прострочених на час пред'явлення
даного позову зобов'язань відповідача
перед позивачем за вказаним кредитним
договором щодо повернення отриманих
кредитних коштів, процентів за
користування ними та сплати підвищених
процентів за користування кредитом
понад встановлений строк, суд доходить
висновку про пред'явлення відповідних
позовних вимог після спливу строків
позовної давності щодо частини з них,
про застосування наслідків якого
заявлено відповідачем.

Судом встановлено, що згідно з умовами
вказаного кредитного договору позивач
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту та сплачувати проценти за
користування кредитом у виді сумарно
обчислених з даних видів зобов'язань
щомісячних (ануїтетних) платежів у
зазначеному фіксованому розмірі та в
строки, визначені графіком повернення
кредиту, за порушення строків
повернення кредиту та процентів за
користування ним встановлено
відповідальність.

Встановлення графіком погашення
кредиту сукупності самостійних
зобов'язань, які деталізують обов'язок
відповідача повернути весь борг
фіксованими частинами, визначає
порушення права позивача з моменту
недотримання боржником встановленого
до останнього робочого дня, що передує
кожному 20-му числу місяця, строку
погашення кожного чергового
ануітетного платежу, тому початок
перебігу позовної давності за кожний
черговий платіж починається з моменту
подальшого прострочення строку його
погашення.

Враховуючи, що даний позов
представником позивача подано на пошту
19.06.2014 року (а.с.29), що слід вважати
відповідною датою звернення з ним до
суду, встановлений сторонами графік
щомісячних платежів перевищує
трирічний строк пред'явлення позовних
вимог за період визначених зобов'язань
відповідача із сплати відповідних
ануїтетних платежів з 20.06.2008 року по
20.05.2011 року.

З урахуванням відомостей
представленого позивачем розрахунку
заборгованості про відсутність
зарахувань будь-яких сплат відповідача
протягом вказаного строку та до
теперішнього

часу щодо виконання ним зобов'язань за
вказаним кредитним договором, судом не
встановлено переривання або зупинення
перебігу позовної давності.

Позивачем не наведено ніяких підстав
поважності пропущення ним
встановленого законом трирічного
строку позовної давності стосовно
даної частини вимог щодо строкових
зобов'язань відповідача, що не визначає
можливості суду визнання пропущення
даного строку з поважних причин. До
останніх судом також не відноситься
застережене позивачем письмове
повідомлення відповідача, направлене
18.04.2014 року, оскільки за умовами
кредитного договору виникнення права
відповідної вимоги позивача не
пов'язується із обов'язком
попереднього повідомлення відповідача
інакше, аніж стосовно дострокового
погашення кредиту до настання
остаточного строку погашення,
безпосередньої вимоги про що позивачем
не заявлено, а надто, враховуючи
минування на час вказаного звернення
застереженого графіком такого строку,
вимога дострокового погашення є
взагалі неактуальною.

З урахуванням наведених обставин суд
встановлює в даному конкретному
випадку пропущення позивачем без
поважних причин трирічного строку
позовної давності в частині вимог
стягнення простроченої заборгованості
по кредиту та несплачених процентів за
період відповідних платежів згідно
погодженого сторонами графіку включно
до 20.05.2011 року, а тому за заявою
відповідача, вчиненою до постановлення
судового рішення, до спірних
правовідносин в цій частині вимог слід
застосувати наслідки пропущення
строку позовної давності, які
передбачають відмову в позові у даній
частині вимог.

Такі висновки суду узгоджуються із
відповідними висновками постанови
Верховного Суду України від 06.11.2013 року,
прийнятої в справі №6-116цс13 за
результатами перегляду судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що визначає
обов'язковість вказаної постанови для
усіх судів України.

Таким чином, суд визнає
аргументованими вимоги позивача в
частині стягнення на його користь з
відповідача заборгованості за
кредитним договором згідно
встановленого графіку щомісячних
платежів стосовно повернення,
починаючи з 20.06.2011 року по 20.03.2013 року,
суми кредиту та процентів за
користування ним, які за сумарним
обчисленням погоджених у графіку
відповідних платежів за цей період
становлять: сума кредиту - 4262,36 грн.,
проценти за кредит - 1654, 45 грн., які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

У задоволенні стягнення різниці
заявлених позовних вимог із вказаними
підсумковими грошовими визначеннями, а
саме, щодо стягнення суми простроченої
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 3017,14 грн. та боргу по процентам
за користування кредитом в розмірі
11161,11 грн. слід відмовити з наведених
підстав.

Суд також погоджується із відповідними
доводами відповідача щодо визначення
вказаної у п.2.4. вказаного кредтного
договору підвищеної процентної ставки,
як неустойки, оскільки затверджене
стронами її встановлення за
прострочення терміну сплати
щомісячного платежу та окремий
обрахунок у відповідних підвищених
відсотках від суми невиконаного
зобов'язання згідно даних розрахунку
заборгованості, становлять визначену
законом сукупність ознак штрафу, як
одного з видів неустойки, тобто
відповідного забезпечення виконання
зобов'язання.

За таких обставин до заявлених вимог
стягнення на користь позивача
розрахованої на підставі підвищених
процентів суми заборгованості
підлягає застосуванню річний термін
позовної давності саме для неустойки,
строк якого з огляду на вказані
обставини дати звернення із даним
позовом та кінцевим строком виникнення
права пред'явлення відповідної вимоги,
яким за умовами вказаного пункту
кредитного договору є третій
календарний день після встановленої
20.03.2013 року графіком платежів дати
сплати останнього платежу, тобто 24.03.2013
року, перевищує вказаний спеціальний
строк позовної давності.

Сукупність заявлення відповідачем до
застосування наслідків пропущення
даного строку також і до цієї частини
вимог та вищенаведена встановлена
судом відсутність ознак його пропуску
позивачем з поважних причин,
визначають підстави відмови в позові
щодо стягнення заявленої штрафної
санкції, тобто усієї суми нарахованих
підвищених процентів в розмірі 22957,16
грн.

Пропрорційно загальному обсягу
визначених до задоволення позовних
вимог майнового характеру слід
стягнути з відповідача на користь
позивача документально підтверджені
витрати із сплати судового збору в
розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 5,
8, 10, 60, 61, 74, 169, 209, 210, 212-214, 306-7 ЦПК України,
ст.257, 258, 261, 267, 610-612, 614, 625, 1048-1050, 1054 ЦК
України, постановою Верховного Суду
України від 06.11.2013 року в справі
№6-116цс13, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Кудіївці Жмеринського
району Вінницької області, мешканця
АДРЕСА_1, працівника ТОВ "Курланд"
м.Жмеринка, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" (м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19,
рахунок №3333 у ГУ НБУ по м.Києву та
Київській області, )
заборгованість за кредитним договором
№CL31582 від 07.04.2008 року станом на 19.06.2014
року у виді простроченої
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 4262 гривні 36 копійок, суми боргу
по процентам за користування кредитом
в розмірі 1654 гривні 45 копійок, а всього
боргу в сумі 5916 (п'ять тисяч дев'ятсот
шістнадцять) гривень 81 копійка, а також
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

У задоволенні позовних вимог в частині
стягнення на користь Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором №CL31582 від 07.04.2008
року у виді простроченої
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 3017 гривень 14 копійок, боргу по
процентам за користування кредитом в
розмірі 11161 гривня 11 копійок та боргу по
підвищеним відсоткам в розмірі 22957
гривень 16 копійок - відмовити.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а відсутньою в
судовому засіданні особою, яка бере
участь в справі, - у той же строк з часу
отримання копії рішення, Апеляційному
суду Вінницької області через
Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області.

Суддя
Вернік В.М.