Справа № 1811/54/2012
Провадження № 2-сз/581/4/14
УХВАЛА

21 серпня 2014 року
смт.Липова Долина

Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі головуючого
судді - Бутенка Д.В., з участю секретаря
судового засідання - Сушка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про повернення
судового збору, компенсації за відрив
від звичайних занять, витрат,
пов'язаних із явкою до суду, упущеної
вигоди

у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: управління
Пенсійного фонду України в
Липоводолинському районі Сумської
області, управління праці та
соціального захисту населення
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

в с т а
н о в и в :

Ухвалою Липоводолинського районного
суду Сумської області від 30 січня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
03 квітня 2012 року, заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, залишено без розгляду на
підставі ч.6 ст.235 ЦПК України
(встановлення під час судового
розгляду справи окремого провадження
спору про цивільне право).

14 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою, уточнивши яку, просив
повернути сплачений ним при подачі до
місцевого суду заяви судовий збір і
сплачений ним до суду апеляційної
інстанції судовий збір за подачу
апеляційної скарги, а також
компенсацію за відрив від звичайних
занять, і кошти, витрачені ним за приїзд
до Липоводолинського райсуду в усі
судові засідання по даній справі;
окремо просив стягнути упущену вигоду,
індексувавши останню згідно з чинним
законодавством.

У судовому засіданні 20 серпня 2014 року в
додаткове обґрунтування заяви про
повернення судових витрат заявник суду
пояснив наступне:

- щодо судового збору: при зверненні до
місцевого суду із заявою він сплатив 94
грн. 10 коп., а за подачу апеляційної
скарги на ухвалу місцевого суду про
залишення його заяви без розгляду він
окремо сплатив 107 грн. 30 коп., про що в
матеріалах справи наявні оригінали
квитанцій;

- щодо компенсації за відрив від
звичайних занять: він є непрацюючою
особою, надає соціальні послуги по
догляду за інвалідом ІІ-групи
загального захворювання (інвалідність
встановлена його рідній матері), а час
його відриву від догляду за матір'ю
викладений у журналах судових
засідань;

- щодо коштів за проїзд до суду: уточнив,
що оригіналів витратних документів
(чеків) про вартість проїзду у зимовий
період з с.Синівка до смт.Липова Долина
у нього відсутні, оскільки на
маршрутній станції смт.Липова Долина
його роз'яснили те, що такі документи не
видаються на приходні через різні
населені пункти маршрутні транспортні
засобі;

- щодо упущеної вигоди: зазначав, що її
складають сукупно як кошти судового
збору, так і компенсація за відрив від
звичайних занять, її нарахування
почалося з моменту сплати судового
збору і по день вирішення даної заяви в
суді, а також така вигода підлягає
індексації. Деталізованих розрахунків
витрат, що пов'язані із явкою позивача
до суду, а також упущеної вигоди ОСОБА_1
суду не навів.

Заслухавши заявника, дослідивши
матеріали справи, суд вважає за
необхідне задовольнити її частково, з
огляду на нижченаведене.

Судом установлено, що 09 грудня 2011 року о
13 год. 54 хв. ОСОБА_1 за розгляд у
Липоводолинському районному суді
Сумської області даної справи сплатив
судовий збір у розмірі 94 грн. 10 коп. в
Сумській філії ПАТ "Приватбанк" м.Суми
на розрахунковий рахунок: 0238, код
отримувача: 23635178, банк отримувача:
ГУДКУ у Сумській області м.Суми, МФО
отримувача: 837013, за призначенням
платежу: судовий збір за подачу позову
ОСОБА_1 Синівка (квитанція 2283.60.2) (а.с.7).
28 грудня 2011 року в судове засідання по
даній справі заявник не з'явився (а.с.24).
У судовому засіданні 16 січня 2012 року
заявник приймав безпосередню участь,
воно тривало з 10 год. 36 хв. і до 11 год. 57
хв., а також з 13 год. 10 хв. цього дня по 14
год. 26 хв. (а.с.48-56). У судовому засіданні
30 січня 2012 року заявник також приймав
безпосередню участь, воно тривало з 10
год. 20 хв. і до 10 год. 46 хв., а також з 12
год. 00 хв. цього дня по 12 год. 07 хв.
(а.с.57-58).

15 березня 2012 року за подачу по даній
справі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Сумської області на
ухвалу місцевого суду від 30 січня 2012
року ОСОБА_1 сплатив судовий збір в
розмірі 107 грн. 30 коп. в Сумській філії
ПАТ "Приватбанк" м.Суми на
розрахунковий рахунок: 0002, код
отримувача: 37970593, банк отримувача: УДКС
м.Суми, код банку отримувача: 837013, за
призначенням платежу: судовий збір
ОСОБА_1 (квитанція 2283.105.2) (а.с.72). 03 квітня
2012 року заявник був присутній в
судовому засіданні Апеляційного суду
Сумської області, приймаючи участь в
судовому засіданні з 11 год. 35 хв. і по 12
год. 00 хв., а також з 12 год. 05 хв. цього ж
дня і по 12 год. 07 хв. (а.с.84). У матеріалах
справи відсутні документи
підтверджуючи витрати заявника на
переїзд з с.Синівка до смт.Липова
Долина в судові засідання місцевого
суду.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України "Про судовий
збір" передбачає повернення сплаченої
суми судового збору у разі залишення
заяви без розгляду (крім випадків, якщо
такі заяви або скарги залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням) та закриття провадження у
справі. Зважаючи на те, що заява ОСОБА_1
ухвалою суду залишено без розгляду не з
підстав його двох неявок в судові
засідання і не за його клопотанням, то
заява про повернення судового збору,
сплаченого ним при зверненні до
місцевого суду, підлягає задоволенню. У
частині повернення судового збору,
сплаченого на інші банківські
реквізити та до іншого відділення
казначейської служби при оплаті
судовим збором апеляційної скарги, то
заявнику слід роз'яснити те, що
вирішення такого питання відноситься
до повноважень суду апеляційної
інстанції, який постановляв ухвалу про
необхідність доплати судового збору на
стадії апеляційного перегляду
судового рішення, а тому у задоволенні
заяви в цій частині слід відмовити.

За змістом ст.88 ч.1 ЦПК України при
ухваленні рішення по суті спору
(задоволення позову в повному обсязі чи
частково) суд проводить розподіл
судових витрат по справі, стягуючи усі
документально підтверджені витрати з
іншої сторони, або пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст.85 ч.1 ЦПК України до витрат
сторін та їх представників, пов'язаних
із явкою до суду, відносяться: 1)
витрати, пов'язані із переїздом до
іншого населеного пункту; 2) витрати,
пов'язані із найманням житла; 3) добові;
4) компенсація за втрачений заробіток
чи відрив від звичайних занять.
Оскільки ухвалою місцевого суду від 30
січня 2012 року у справі окремого
провадження не вирішувався цивільний
спір по суті і приймаючи до уваги норму
ч.7 ст. 235 ЦПК України щодо
невідшкодування судових витрат у
справах окремого провадження, суд
вважає за необхідне відмовити заявнику
у задоволенні його заяви про виплату
компенсації за відрив від звичайних
занять та витрат, пов'язаних із
переїздом до суду, за її
безпідставністю.

За змістом ст.79 ЦПК України упущена
вигода, до якої ОСОБА_1 включав як
сплачений державі судовий збір, так і
невиплачену компенсацію за відрив від
звичайних занять заявника, не
відноситься до судових витрат як таких
і відповідно не можуть бути
відшкодовані заявнику в межах даної
справи. До цього, упущена вигода згідно
з п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України є різновидом
збитків, які можуть завдаватисяу
цивільно-правових відносинах, та їх
розмір повинен бути доведений особою,
яка порушує питання про їх
відшкодування. Заявник не навів жодних
розрахунків упущеної вигоди, питання
про стягнення якої, вирішити після
закінчення розгляду даної справи не
представляється можливим. Тому
заявнику слід роз'яснити його право
звернути до суду в загальному порядку
із заявою про відшкодування упущеної
вигоди як з окремою вимогою майнового
характеру, із наведенням доказів щодо
факту завдання таких збитків,
причинного зв'язку між протиправними
діями і завданими збитками, оціненими у
грошовому еквіваленті, а також зміст
правовідносин, в яких завдані такі
збитки стороні. З огляду на викладене у
задоволенні цієї вимоги слід також
відмовити через її безпідставність.

Керуючись ст.ст.85,88, 89, 235 ЦПК України, ст.
7 Закону України «Про судовий збір»,
суд,

у х
в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Липоводолинському районі Сумської
області повернути ОСОБА_1, сплачений
ним о 13 год. 54 хв. 09 грудня 2011 року
судовий збір у розмірі 94 грн. 10 коп. за
розгляд у Липоводолинському районному
суді Сумської області даної справи в
Сумській філії ПАТ "Приватбанк" м.Суми
на розрахунковий рахунок: 0238, код
отримувача: 23635178, банк отримувача:
ГУДКУ у Сумській області м.Суми, МФО
отримувача: 837013, за призначенням
платежу: судовий збір за подачу позову
ОСОБА_1 Синівка (квитанція 2283.60.2).

Видати оригінал квитанції судового
збору заявнику для пред'явлення до
виплати в місцевому органі державної
казначейської служби України.

У задоволенні іншої частини вимог
заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через
Липоводолинський районний суд
Сумської області до Апеляційного суду
Сумської області протягом п'яти днів
дня її постановлення.

Суддя
Д. В. Бутенко