УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Вільнянського районного
суду запорізької області від 12 лютого
2014 року та рішення апеляційного суду
Запорізької області від 29 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Вільнянського нотаріального
округу ОСОБА_4, про накладення
стягнення на спадкове майно в рахунок
погашення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Вільнянського районного
суду Запорізької області від 12
лютого 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 29 травня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 12 лютого 2014
року змінено, відмовлено у задоволенні
позовних вимог у зв'язку з їх
недоведеністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження
у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення місцевого суду та відмовляючи
у задоволенні позовних вимог у зв'язку
з їх необґрунтованістю, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував до цих
правовідносин норми матеріального
права, які їх регулюють, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вільнянського районного суду
запорізької області від 12 лютого 2014
року та рішення апеляційного суду
Запорізької області від 29 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Вільнянського нотаріального
округу ОСОБА_4, про накладення
стягнення на спадкове майно в рахунок
погашення боргу, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур

№ 6-26613ск14