22-ц/775/982/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року

м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого Кочегарової
Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г.,
Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 30
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Металургійний комбінат
«Азовсталь» (далі ПАТ «МК «Азовсталь»)
про стягнення індексації, компенсації
втрати частини заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року представник
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до відповідача та просив
стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» на
користь ОСОБА_2 недоплачену суму
індексації заробітної плати в розмірі 1
305 грн. 46 коп., компенсацію у розмірі
2774 грн. 20 коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
сумі 77 757 грн. 94 коп., а всього 81 837 грн. 60
коп.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
30 травня 2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати, позов
задовольнити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, який просив задовольнити
апеляційну скаргу, заперечення проти
скарги представника ПАТ «МК
«Азовсталь» Бузивської Н.М.,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що з 26
серпня 1991 року по 21 січня 2013 року ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«МК «Азовсталь», що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці (а.с.5-6). В період з 01 березня 2003
року по 21 січня 2013 року підприємством
нараховувалася індексація
заробітної плати позивача. В день
звільнення позивач не працював. 24
січня 2014 року ОСОБА_2 звертався до
підприємства із заявою та 24 лютого
2014 року йому була направлена
інформація - довідка-розрахунок
індексації заробітної плати за період
з 1 березня 2003 року до 21 січня 2013 року
(а.с.7-12,44).

Відмовляючи ОСОБА_2 у
стягненні індексації за вказаний
період в розмірі 1 305,46 грн.,
компенсації 2 774,94 грн. та середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, суд першої інстанції
виходив з того, що заробітна плата
позивача була проіндексована
відповідно до норм діючого
законодавства, в тому числі
випереджуючим методом, у зв'язку з цим
відсутні підстави для стягнення
компенсації втрати частини заробітної
плати та, за відсутності
заборгованості, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні.

Висновки суду відповідають
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Відповідно до ст.1 Закону
України "Про оплату праці" заробітною
платою є винагорода у грошовому виразі,
яку за трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.33 Закону
України "Про оплату праці" в період між
переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення" та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. № 1078.

Структуру заробітної плати
визначено у статті 2 Закону України "Про
оплату праці", якою передбачено
існування основної заробітної плати,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Суми виплат, пов'язаних з
індексацією та компенсацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004 р.
№ 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.
Індексація та компенсація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком, як передбачено ч. 2
ст. 233 КЗпП України.

Згідно зі ст. 2 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів в зв'язку з порушенням
строків їх виплати», компенсація
громадянам втрати частини доходу в
зв'язку з порушенням строків їх виплати
проводиться у разі затримки на один та
більше календарних місяців виплати
доходів. Статтею 3 зазначеного закону
встановлено, що сума компенсації
рахується шляхом множення суми
нарахованого, але несплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків та
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу.

Зі справи вбачається, що
ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в ПАТ
«МК «Азовсталь» 26 серпня 1991 року
горновим доменної печі. Згідно з
представленими позивачем до позовної
заяви розрахунковими листками по
заробітній платі, за грудень 2010 року
та період роботи з вересня 2012 року до
січня 2013 року, ОСОБА_2 нараховувалася
індексація заробітної плати в
розмірі від 9,78 грн. до 32,27 грн. (а.с.19-20).

За даними ПАТ «МК «Азовсталь»,
у період з 1 березня 2003 року по 21 січня
2013 року, сума індексації заробітної
плати ОСОБА_2 склала 1 657,24 грн., а саме,
за період з 1 березня 2003 року по 30
вересня 2005 року - 45,99 грн. (сплачена
випереджуючим шляхом), за період з 1
жовтня 2005 року по 21 січня 2013 року - 1 611,25
грн.(сплачена згідно постанови
Кабінету Міністрів України №1078).

Не погоджуючись з рішенням
суду про відмову у позові про стягнення
індексації заробітної плати за період
з 01 березня 2003 року по 21 січня 2013 року,
представник позивача ОСОБА_3 послався
на те, що підприємство невірно
визначило базові місяці для
розрахунку індексації за січень,
березень, серпень, листопад 2004 року,
січень, березень 2005 року, січень,
квітень, жовтень 2006 року, грудень 2007
року, лютий, квітень, серпень 2009 року,
вересень 2010 року, вересень 2012 року, а
тому, суд необґрунтовано відмовив у
позові про стягнення індексації за ці
місяці. При цьому, представник
позивача вважає, що заробітна плата,
яка підлягала індексації за
вищевказані місяці становила від 1 965,37
грн. до 7 760,97 грн., про що зазначено в
апеляційній скарзі (а.с.64).

З цими доводами погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Згідно ст.4 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення провадиться
наростаючим підсумком, починаючи з
місяця введення в дію цього Закону. Для
проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін. У разі якщо грошові
доходи населення підвищено з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції випереджаючим шляхом, при
визначенні обсягу підвищення грошових
доходів у зв'язку із індексацією
враховується рівень такого підвищення
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Згідно абзаців 4-6 п. 1-1 «Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1078 від 17.07.2003 року, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючи підсумком
починаючи з березня 2003 р. - місяця
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін
до Закону України "Про індексацію
грошових доход населення". Для
проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації,
зазначений в абзаці другому цього
пункту.

Нарахування сум індексації
або проведення чергового підвищення
грошових доходів випереджаючим шляхом
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, в якому офіційно
опубліковано індекс споживчих цін, на
підставі якого нарахована сума
індексації перевищить суму підвищення
доходів випереджаючим шляхом у
базовому місяці (п.5 Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення).

Як вбачається з розрахунку
індексації заробітної плати ОСОБА_2,
представленого ПАТ «МК «Азовсталь»,
відповідачем правильно враховувалися
індекси споживчих цін, які
обчислювалися спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі статистики і
не пізніше 10 числа місяця, що настає за
звітним, та були опубліковані в
офіційних періодичних виданнях (а.с.8-12).
При цьому, застосування
випереджаючого методу підвищення
заробітної плати, з урахуванням
прогнозованого рівня інфляції, не
порушувало права позивача.

Згідно п.5 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
у разі підвищення розмірів мінімальної
заробітної плати, мінімальної пенсії,
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
державної допомоги сім'ям з дітьми,
стипендій, а також у разі зростання
грошових доходів населення без
перегляду їх мінімальних розмірів
місяць, в якому відбулося підвищення,
вважається базовим при обчисленні
індексу споживчих цін для індексації
грошових доходів населення. Індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами за цей місяць, не
провадиться. З наступного місяця
здійснюється обчислення наростаючим
підсумком індексу споживчих цін для
проведення подальшої індексації.

У разі підвищення грошових
доходів населення випереджаючим
шляхом з урахуванням прогнозного рівня
інфляції базовим місяцем вважається
місяць, у якому мало місце таке
підвищення. Для проведення подальшої
індексації або здійснення чергового
підвищення доходів випереджаючим
шляхом обчислення індексу споживчих
цін здійснюється наростаючим
підсумком починаючи з наступного за
базовим місяця.

Згідно наведеного розрахунку
індексації та довідки про розміри
встановленої тарифної ставки ОСОБА_2,
базовими місяцями відповідач визначав
місяці, в яких підвищувалася заробітна
плата саме за рахунок постійних
складових (тарифної ставки (окладу)
(а.с.91-93).

Тому, посилання представника позивача
у скарзі на те, що у зв'язку із
неправильним визначенням базових
місяців, невірно розраховані індекси
споживчих цін для проведення
індексації і, як наслідок, неправильно
визначено величина приросту індексу
споживчих цін, колегія суддів вважає
неспроможними, оскільки відповідачем
вірно, у відповідності з п. 5 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, розраховано
величину приросту індексу споживчих
цін, наростаючим підсумком починаючи з
наступного за базовим місяця та згідно
з цим проводилася виплата позивачу
індексації в період його роботи на
підприємстві (а.с.40, 81,82).

Не можна погодитися і з
доводами скарги представника позивача
про те, що індексації підлягала
заробітна плата від 1 965,37 грн. до 7 760,97
грн. за період - січень, березень,
серпень, листопад 2004 року, січень,
березень 2005 року, січень, квітень,
жовтень 2006 року, грудень 2007 року,
лютий, квітень, серпень 2009 року,
вересень 2010 року, вересень 2012 року.

Так, згідно п.4 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення індексації
підлягають грошові доходи населення у
межах прожиткового мінімуму,
встановленого для відповідних
соціальних і демографічних груп
населення. У межах прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, індексуються оплата
праці (грошове забезпечення), допомога
по безробіттю, матеріальна допомога у
період професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітного, стипендії,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Саме прожитковий мінімум у
відповідний період та підвищення
заробітної плати на підприємстві
враховувалися відповідачем при
нарахуванні індексації, що
підтверджується наведеними
розрахунками за період з 1 березня 2003
року до 21 січня 2013 року.

Крім того, враховуючи, що
підприємство своєчасно та відповідно
до вимог закону проводило нарахування
позивачу індексації заробітної плати
і не допустило порушення встановлених
строків її виплати, то суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
ОСОБА_2 у позові про стягнення
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків виплати
заробітної плати за безпідставністю
вимог.

Незаконним представник
позивача вважає і рішення суду про
відмову ОСОБА_2 у позові про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Встановлено, що 21 січня 2013 року
позивач звільнений з роботи за власним
бажанням.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата усіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Непроведення з вини власника
або уповноваженого ним органу
розрахунку з працівником у зазначені
строки є підставою для
відповідальності, передбаченої ст. 117
цього Кодексу, тобто виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Оскільки суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_2
про стягнення індексації заробітної
плати і компенсації втрати частини
заробітної плати та відсутності
заборгованості підприємства по
заробітній платі при звільненні ОСОБА_2
21 січня 2013 року, правильним є висновок
суду про відмову позивачу у вимогах
про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_3, в цій
частині, є непереконливими та не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Отже, колегія вважає, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, оцінив представлені сторонами
матеріали за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та дійшов обгрунтованого
висновку про відмову ОСОБА_2 у позові.

В рішенні повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.Рішення суду постановлено з
дотримання норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1. ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
30 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.М.Кочегарова

Судді:
Т.Г.Ігнатоля

Є.Є.Мальцева