Справа № 477/1509/14-ц
Провадження № 2/477/845/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Шевченківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про встановлення факту та
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаною
позовною заявою, в якій просить
встановити факт її родинних відносин
із ОСОБА_3 як доньки та матері, та
просить визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог
вказувала, що вона є єдиною
спадкоємицею після смерті матері та
фактично спадщину прийняла, однак у
видачі свідоцтва про право на спадщину
їй було відмовлено у зв'язку з
неможливістю надання
правовстановлюючого документу на
вказане спадкове майно. Крім того,
нотаріальному оформленню її спадкових
прав також перешкоджає розбіжності в
написанні анкетних даних її матері у
свідоцтві про народження позивачки, в
якому мати зазначена як «ОСОБА_3», проте
в свідоцтві про смерть остання вказана
як «ОСОБА_3». Через вказане за захистом
своїх спадкових прав вона була змушена
звернутися до суду із цим позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в
якій позовні вимоги своєї довірительки
підтримав в повному обсязі та просив
справу розглянути у їх відсутність.

Відповідач Шевченківська
сільська рада Жовтневого району
Миколаївської області звернулася до
суду із заявою, в якій позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо визнання за нею права
власності на вищевказану квартиру та
просила справу розглянути у
відсутність їх представника.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив, що за даними
свідоцтва про народження НОМЕР_1,
батьками позивачки ОСОБА_1 зазначені
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно копії свідоцтва про
одруження, після реєстрації шлюбу 28
квітня 1963 року позивачка змінила
прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 15).

За даними свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Шевченківською
сільською радою здійснено актовий
запис про смерть за № 21 від 01.04.1998 року
(а.с. 16).

За довідкою Шевченківської
сільської ради, ОСОБА_1 протягом
шестимісячного терміну фактично
прийняла спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
а саме: безпосередньо перед смертю
проживала разом із матір'ю, провела її
поховання, розпорядилася речами,
доглядала за будинком, проводила його
поточний ремонт та утримання (а.с. 18).

З вказаного, а також співпадання
особистих даних матері позивачки, що
зазначені у її свідоцтві про
народження, а також особистих
документах ОСОБА_3, суд дійшов висновку
про родинні відносини останньої та
позивачки відповідно як матері та
доньки.

За даними Жовтневої державної
нотаріальної контори Миколаївської
області, спадкова справа після смерті
ОСОБА_3 не заводилася.

Однак з відомостей
Шевченківської сільської ради слідує
про фактичне прийняття позивачкою
спадщини після смерті матері, та її
право на спадкове манго відповідно до
приписів ст.ст. 529, 549 ЦК України 1963 року,
що діяв на час відкриття спадщини.

Підстави, з яких позивачка була
змушена звернутися до суду із цим
позовом, підтверджується роз'ясненням
нотаріуса у його листі від 23.05.2014 року №
472/01-16, згідно якого ОСОБА_1 було
повідомлено про неможливість
нотаріального оформлення її спадкових
справ після смерті матері у зв'язку з
ненаданням правовстановлюючого
документу на спадкове майно (а.с. 22).

Відповідно до п.4.15. Глави 10
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», видача свідоцтва
про право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Пояснення позивачки щодо
неможливості надання нотаріусу
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, яким є квартира
АДРЕСА_1, вбачається зі змісту копії
договору купівлі-продажу, від 2 грудня
1991 року, посвідченого секретарем
виконкому Шевченківської сільської
ради, ОСОБА_3 придбала в радгоспі
ім.Шевченка будинок АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Натомість зі змісту
погосподарської книги за вищевказаною
адресою, слідує про належність
спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі
вищевказаного договору будинку по
АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Про реєстрацію вказаного об'єкту
в бюро технічної інвентаризації саме
як квартири також слідує з технічного
паспорту на неї (а.с. 20).

За такого, розбіжності у
зазначенні типу об'єкту у
правовстановлюючому документі та
даних погосподарської книги і
технічного паспорту, перешкоджають
позивачці в оформленні її спадкових
прав.

Відповідно до положень ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.529, 549 ЦК
України 1963 року, ОСОБА_1 є єдиним
спадкоємцем майна після смерті своєї
матері ОСОБА_3, проте через вищевказані
обставини позивачка позбавлена
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права, суд вважає, що
відповідно до ст.16 ЦК України, спадкові
права ОСОБА_1 підлягають захисту судом
шляхом визнання за нею права власності
на вищевказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова