Справа №592/1868/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Фоменко І. М.Номер
провадження 22-ц/788/1128/14 Суддя-доповідач -
Попруга С. В. Категорія - 34
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 травня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна»

про відшкодування збитків, заподіяних
дорожньо-транспортною пригодою,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна»

про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки, -

в с т а н о в
и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, який фактично
обґрунтовував тим, що 20 листопада 2013
року близько 12:00 год. він здійснював
паркування свого автомобіля НОМЕР_1 на
вул. Троїцькій в районі будинку № 24 м.
Суми, під час здійснення маневру
отримав різкий удар у праву частину
заднього бампера від автомобіля
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який на
швидкості здійснив поворот з вул.
Троїцької до майданчику для паркування
автомобілів. Згідно звіту оцінювача №
009 від 19 грудня 2013 року, вартість
матеріального збитку, завданого в
результаті ДТП його автомобілю складає
4080,79 грн. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 застрахована
в страховій компанії «Провідна».
Органами ДАІ не встановлено вини
ОСОБА_4 у вказаній ДТП, тому відповідачі
не відшкодовують завдані йому збитки.
Посилаючись на такі обставини, просив
суд стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на
його користь майнову шкоду, завдану в
результаті ДТП в сумі 4080,79 грн.,
стягнути з ОСОБА_4 400 грн. вартості
експертної оцінки (звіту).

Відповідач, ОСОБА_4 звернувся до суду із
зустрічним позовом, обґрунтовуючи його
тим, що 20 листопада 2013 року близько 12.00
год. на вул. Троїцькій в районі будинку
№ 24 м. Суми, сталася
дорожньо-транспортна пригода, а саме,
водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем
НОМЕР_3, здійснюючи рух на автомобілі
заднім ходом, вчинив зіткнення з лівою
боковою частиною автомобіля «Volkswagen
Transporter» д.н. НОМЕР_2, під його керуванням.
Згідно рахунку фактури №22 від 19
березня 2014 року, на відновлювальний
ремонт автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.
НОМЕР_2 було витрачено 7440 грн.

ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на
його користь матеріальну шкоду,
завдану в результаті ДТП в сумі 7440 грн.
та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 травня 2014 року в
відмовлено в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування
збитків, заподіяних
дорожньо-транспортною пригодою.

Відмовлено в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність відповідачами
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати оскаржуване рішення в
частині відмови в первісному позові та
ухвалити нове про задоволення його
позову.

Всі доводи апеляційної скарги
зводяться до викладення обставин,
якими ОСОБА_3 обгрунтовував свій позов.
Доводить, що судом першої інстанції не
враховані положення п.п. 10.1, 10.5, 11.1, 12.1,
12.3, 12.5, 13.1 Правил дорожнього руху
України та ст.ст. 22, 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Вказує, що в судове засідання
не викликався інспектор ДАІ, який
викликався на місце ДТП та, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про те, що сторони відмовилися
від проведення автотехнічної
експертизи, оскільки він заявляв таке
клопотання за умови рівної оплати
сторонами вартості експертизи.

Рішення в частині відмови в позові
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ПрАТ «СК «Провідна»
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки не оскаржується.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав
доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_4
заперечував проти них, вважав рішення
суду першої інстанції законним і
обґрунтованим.

Представник ПрАТ «СК «Провідна» в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи товариство
повідомлене належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні первісного позову суд
першої інстанції в цілому правильно
встановив, що 20 листопада 2013 року
близько 12.00 год. на вул. Троїцькій в
районі будинку № 24 м. Суми, сталося
зіткнення автомобіля НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4, що
підтверджується матеріалами перевірки
за фактом повідомлення про ДТП 20
листопада 2013 року на вул. Троїцька в м.
Суми, зареєстрованими в Сумському МВ
УМВС України в Сумській області ЖЄО
№30383 від 20 листопада 2013 року.

Згідно висновку перевірки, у зв'язку з
суттєвими протиріччями в поясненнях
водіїв, визначити хто порушив ПДР, не
можливо. Згідно рапорту інспектора з
дізнання ВДАІ СМВ УМВС України в
Сумській області О.А. Худінова, 11 грудня
2013 року ОСОБА_3 відмовився давати
відповіді на додаткові питання по
факту ДТП, які необхідні для
призначення автотехнічного
дослідження.

Згідно звіту № 009 від 19 грудня 2013 року,
вартість матеріального збитку,
завданого в результаті ДТП власнику
транспортного засобу «Ford Focus» д.н.
НОМЕР_1, складає 4080,79 грн., з врахуванням
ПДВ.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 застрахована в страховій
компанії «Провідна», поліс №
АС/4031486/1902/13 від 26 червня 2013 року, строк
дії з 00:00 годин 27 червня 2013 року до 26
червня 2014 року, страхова сума за шкоду,
заподіяну майну 50000 грн., франшиза 500
грн. (а.с. 35, зворот).

По суті суд виходив з того, що страхове
відшкодування ОСОБА_3 не виплачено
страховою компанією у зв'язку з тим, що
органами ДАІ не встановлено винну у
вищезгаданій ДТП особу, ОСОБА_3 не
виконав свої обов'язки, передбачені
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», що призвело до
неможливості страховика встановити
факт ДТП, причини та обставини її
настання або розмір заподіяної шкоди.
Крім того, сторони в судовому засіданні
відмовились від проведення судової
автотехнічної експертизи, що
унеможливило встановлення судом
винних осіб у вищевказаній ДТП .

Проте, повністю погодитись з такими
висновками суду неможливо з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України, зокрема
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд першої інстанції названих вимог
закону не повністю дотримався.

Так, відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 66 ЦПК України
висновок експерта - докладний опис
проведених експертом досліджень,
зроблені у результаті них висновки та
обґрунтовані відповіді на питання,
задані судом.

Згідно ст. 145 ЦПК України призначення
експертизи є обов'язковим у разі
заявлення клопотання про призначення
експертизи обома сторонами.
Призначення експертизи є обов'язковим
також за клопотанням хоча б однієї із
сторін, якщо у справі необхідно
встановити: 1) характер і ступінь
ушкодження здоров'я; 2) психічний стан
особи; 3) вік особи, якщо про це немає
відповідних документів і неможливо їх
одержати.

Таким чином, висновок експерта є лише
одним із видів доказів, призначення
експертизи в цій справі не є
обов'язковим.

Сторони визнають та з матеріалів
справи вбачається, що мало місце ДТП,
яке сталося 20 листопада 2013 року близько
12:00 год. на вул. Троїцькій в районі
будинку № 24 м. Суми, в результаті ДТП
механічного пошкодження зазнали
автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль
НОМЕР_2. Свідків вказаного ДТП не було.

Проте, ОСОБА_3 доводить, що винним в ДТП
є лише ОСОБА_4, а ОСОБА_4 доводить
протилежне, зазначає, що автомобіль
ОСОБА_3 рухався заднім ходом.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Правил
дорожнього руху України в Україні
установлено правосторонній рух
транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил, а також бути взаємно
ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має
право розраховувати на те, що й інші
учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови,
зобов'язана негайно вжити заходів до
забезпечення безпеки дорожнього руху
на цій ділянці дороги та вжити всіх
можливих заходів до усунення перешкод,
а якщо це неможливо, попередити про них
інших учасників дорожнього руху,
повідомити підрозділ міліції, власника
дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 10.9 Правил під час руху
транспортного засобу заднім ходом
водій не повинен створювати небезпеки
чи перешкод іншим учасникам руху. Для
забезпечення безпеки руху він у разі
потреби повинен звернутися за
допомогою до інших осіб.

Згідно з п. 12.3 Правил у разі виникнення
небезпеки для руху або перешкоди, яку
водій об'єктивно спроможний виявити,
він повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди.

Як убачається із висновку від 21
листопада 2013 року, що міститься в
матеріалах перевірки по вищезгаданій
ДТП, зареєстрованих в Сумському МВ УМВС
України в Сумській області (ЖЕО № 30383
від 20 листопада 2013 року) 20 листопада 2013
о 12 год. 05 хв. від оператора лінії „102",
чергової частини СМВ УМВС України в
Сумській області надійшло
повідомлення про ДТП на вул. Троїцька в
м. Суми.

При виїзді на місце пригоди було
встановлено, що 20 листопада 2013 о 12 год. 00
хв. на .вул. Троїцька, в р-ні буд.№24 в м.
Суми, сталося зіткнення автомобіля «Ford
Focus», н.з. НОМЕР_1, яким керував водій
ОСОБА_6 та автомобіля «Volkswagen Transporter»,
н.з. НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_4.

У зв'язку з суттєвими протиріччями в
поясненнях водіїв, визначити хто
порушив ПДР не надалось можливим.

У наслідок пригоди автомобілі
механічно пошкоджені. Ніхто тілесних
ушкоджень не отримав. Покриття
проїзної частини асфальтобетонне,
горизонтального профілю, загальною
шириною 27,4 м, в сухому стані. (а.с.150).

Із схеми ДТП від 20 листопада 2013 року та
фототаблиці, що містяться у
вищевказаних матеріалах перевірки
вбачається, що місце на якому відбулося
зіткнення автомобілів сторін має добру
видимість у всіх напрямках руху,
дорожні умови та дорожня обстановка
були нормальними, слідів гальмування
автомобілів не зафіксовано(а.с. 152-155).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що кожний із водіїв (сторони у
справі) не дотримався вказаних,
відповідних положень Правил, що і
призвело до ДТП та завдання майнових
збитків позивачу ОСОБА_3

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що є достатньо доказів на
підтвердження вини обох водіїв у даній
ДТП, кожен з них винуватий у рівній
мірі, отже розмір відшкодування на
користь ОСОБА_3 становить 50%.

Страховій компанії ПрАТ «СК «Провідна»
стало відомо про вказану ДТП від ОСОБА_4
в період з 20 по 22 листопада 2013 року,
проте вона не мала достатніх доказів чи
дійсно ця пригода є страховим випадком
в розумінні Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», отже ОСОБА_3 не отримав
страхове відшкодування в позасудовому
порядку (а.с. 143).

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку мав місце страховий випадок,
тому на підставі відповідних положень
ст.ст. 2, 3, 9, 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», які регулюють спірні
правовідносини, із страхової компанії
на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню
страхове відшкодування, яке становить:
відповідно до звіту оцінювача (а.с. 11) -
4080,79 грн., за мінусом ПДВ 20%, оскільки
доказів про фактичне здійснення
ремонту автомобіля ОСОБА_3 та сплату
цього податку не має, що складає 3264,63
грн.(4080,79 грн. - 20%), від цієї суми 50%
становить 1632,31 грн.

Названа сума страхового відшкодування
підлягає зменшенню на суму франшизи, -
500 грн.

Позивач ОСОБА_3 сплатив за складання
вищевказаного звіту оцінювача 400 грн.
(а.с. 156), 50% від цієї суми становить 200
грн., які не відносяться до страхового
відшкодування, тому ці збитки на
підставі ч. 3 ст. 22, ст. 1192 ЦК України,
підлягають стягненню з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про часткове
задоволення первісного позову, з
підстав передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК
України з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_3 необхідно
пропорційно стягнути судовий збір за
розгляд справи судом першої інстанції
в сумі 97,44 грн. та 48,72 грн. за розгляд
справи судом апеляційної інстанції, а
всього 146,16 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319
ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 травня 2014
року в оскаржуваній частині, в частині
відмови в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування збитків, заподіяних
дорожньо-транспортною пригодою, з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_3 страхове
відшкодування у розмірі 1632,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 200
грн. на відшкодування збитків.

Відмовити ОСОБА_3 в іншій частині
позовних вимог.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_3 судовий
збір в сумі 97,44 грн. за розгляд справи
судом першої інстанції та 48,72 грн. за
розгляд справи судом апеляційної
інстанції, всього 146,16 грн. на
повернення судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -