22.08.2014 Справа № 756/7730/14-ц
Справа пр.
№2/756/3430/14
№2/756/7730/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:
судді - Андрейчука Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
У червні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення втрат
від інфляції та трьох процентів річних
за прострочення виконання
Свої позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовувала тим, що 25 лютого 2011 року
між нею та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) було укладено договір
купівлі-продажу кухонних меблів.
На виконання умов договору
позивач сплатила відповідачеві
грошові кошти у сумі 9785,00
доларів США. Проте у строк, визначений
договором, ФОП ОСОБА_2 взяті не себе
зобов'язання не виконала, не передала у
власність ОСОБА_1 кухонні меблі.
Повернути сплачені покупцем кошти
відповідач також відмовилася.
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 червня 2012 року у справі
№2-2329/12 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь
сплачені нею за договором
купівлі-продажу меблів від 25 лютого 2011
У зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язань, взятих на
себе за договором від 25 лютого 2011 року,
та заочного рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 25 червня 2012
року у справі №2-2329/12, позивач просила
суд стягнути з ОСОБА_2 втрати від
інфляції у сумі 2967,11 грн та три проценти
річних за прострочення виконання
зобов'язання у сумі 3086,42 грн. Судові
витрати ОСОБА_1 просила суд присудити з
У судовому засіданні позивач
підтримала заявлений позов та просила
суд його задовольнити.
За клопотанням позивача суд
замінив неналежного відповідача
ОСОБА_2 належним - ФОП ОСОБА_2
Відповідач у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлялася, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомила.
За таких обставин та за
відсутності заперечень позивача, суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи.
Заслухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.
Ч. 1 ст. 656 ЦК України
визначено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.
25 лютого 2011 року між ОСОБА_1
(покупець) та ФОП ОСОБА_2 (продавець)
укладено договір купівлі-продажу, за
умовами якого відповідач зобов'язалася
передати у власність покупцю кухонні
меблі іноземного виробництва, а
позивач - прийняти та оплатити їх
вартість у строк, обумовлений
Нормою ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.
Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до ст. 530
На виконання умов договору
купівлі-продажу меблів від 25 лютого 2011
року покупець ОСОБА_1 сплатила
продавцеві ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 9785,00 доларів США.
У відповідності до ч. 1 ст. 662
ЦК України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Ч. 1 ст. 663 ЦК
України покладено на продавця
обов'язок передати покупцеві товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу.
Відповідач взяла на себе
обов'язок передати позивачеві придбані
товари після оплати їх вартості.
Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Однак відповідач ухилилася
від виконання взятого на себе за
договором від 25 лютого 2011 року
зобов'язання, не передала кухонні меблі
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 червня 2012 року у справі
№2-2329/12 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь
сплачені нею за договором
купівлі-продажу меблів від 25 лютого 2011
року. Вказане судове рішення не
оскаржувалось і набрало законної сили
05 лютого 2012 року (а. с. 10, 11).
10 серпня 2012 року державним
виконавцем відділу ДВС Святошинського
РУЮ в м. Києві було відкрито
виконавче провадження з виконання
заочного рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 25 червня 2012
року у справі №2-2329/12. На даний час це
виконавче провадження перебуває на
виконанні у відділі ДВС Оболонського
Проте після набрання
вказаним рішенням законної сили
відповідач лише частково
сплатила кошти, присуджені до сплати
заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 25
червня 2012 року. Так, ФОП ОСОБА_2 сплатила
на користь ОСОБА_1: 19 грудня 2012 року -
квітня 2013 року - 6343,64 грн, 01
липня 2013 року - 7272,73 грн, 27 вересня 2013
року - 8181,82 грн, 31 січня 2014 року - 909,09 грн,
18 лютого 2014 року - 227,73 грн (а. с. 16-22).
За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Позаяк індекс інфляції
(індекс споживчих цін) - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купує населення для невиробничого
споживання, а ціни в Україні
встановлюються в національній валюті -
гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України
щодо сплати боргу з урахуванням
установленого індексу інфляції
поширюються лише на випадки
прострочення виконання грошового
зобов'язання, яке визначене у гривнях.
При цьому, виходячи з аналізу
положень ст. ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України,
грошовим є зобов'язання, яке
виражається в грошових одиницях
України (грошовому еквіваленті в
іноземній валюті), тобто будь-яке
зобов'язання зі сплати коштів.
Таким чином, грошовим
зобов'язанням є таке правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана сплатити гроші на користь
другої сторони (кредитора), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.
Ч. 3 ст. 510 ЦК України
визначено, якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, і одночасно
кредитором у тому, що вона має право
Отже, грошовим слід вважати
будь-яке зобов'язання, що складається, у
тому числі, з правовідношення, в якому
праву кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.
Крім того, визначення
грошового зобов'язання закріплено й у
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", у ст. 1 якого
передбачено, що грошове зобов'язання -
це зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та на інших підставах,
передбачених цивільним законодавством
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому боржник зобов'язаний вчинити на
користь кредитора певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникає з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК
України зобов'язання виникають з
підстав, передбачених ст.11
цього Кодексу. Тому, виходячи з аналізу
наведених законодавчих норм
зобов'язання виникають, зокрема, з
договорів та рішень суду.
Правовідносини, які склалися
між сторонами на підставі договору
купівлі-продажу меблів від
25 лютого 2011 року, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника ФОП
ОСОБА_2 покладено обов'язок повернути
отримані кошти у разі невиконання
обов'язку передати покупцеві придбані
нею товари, якому кореспондує право
покупця вимагати сплату зазначених
платежів. На підставі заочного рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 червня 2012 року, яке
набрало законної сили та підтверджує
обов'язок ФОП ОСОБА_2 сплатити грошові
суми на користь ОСОБА_1 у відповідача
виникло грошове зобов'язання, а тому ст.
625 ЦК України повинна застосовуватися
до спірних правовідносин, оскільки
відповідач в примусовому порядку
обов'язок зі сплати грошової суми,
покладений на неї в судовому порядку,
не виконала після набрання рішенням
Позаяк індекс інфляції
(індекс споживчих цін) - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купує населення для невиробничого
споживання, а ціни в Україні
встановлюються в національній валюті -
гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України
щодо сплати боргу з урахуванням
установленого індексу інфляції
поширюються лише на випадки
прострочення виконання грошового
зобов'язання, яке визначене у гривнях.
Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).
Втрати позивача від інфляції
за період з 06 липня 2012 року до 18 лютого
0,997 - індекс інфляції за період з 06 липня
2012 року до 18 грудня 2012 року
індекс інфляції за період з 19 грудня
2012 року до 10 березня 2013 року
індекс інфляції за період
з 11 березня 2013 року до 09 квітня 2013 року
грн) - х 1,001 - індекс інфляції за період з
10 квітня 2013 року до 30 червня 2013 року
індекс інфляції за період з 01 липня 2013
року до 26 вересня 2013 року включно) +
інфляції за період з 27 вересня 2013
грн - 909,09 грн) х 1,006 - індекс інфляції за
період з 31 січня 2014 року до 17 лютого 2014
грн) х 1,096 - індекс інфляції за період з 18
лютого 2014 року до 02 червня 2014 року
включно) = 4415,93 грн). Однак у своїй
позовній заяві ОСОБА_1 просила суд
стягнути з відповідача втрати позивача
від інфляції у зв'язку з простроченням
виконання зобов'язань за договором
купівлі-продажу меблів у сумі 2967,11 грн,
а тому, відповідно до принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, саме ця сума підлягає до
Три проценти річних за
прострочення виконання відповідачем
зобов'язання за договором
купівлі-продажу меблів від 25 лютого 2011
166 днів (з 06 липня 2012 року до 18
грн - 3272,71 грн) х 3% х 82 дні (з 19 грудня
2012 року до 10 березня 2013 року включно) / 365
(з 11 березня 2013 року до 09 квітня 2013 року
3% х 82 дні (з 10 квітня 2013 року до 30 червня
7272,73 грн) х 3% х 88 дні (з 01 липня 2013 року до
26 вересня 2013 року включно) / 365 днів) +
вересня 2013 року до 30 січня 2014 року
3% х 18 днів (з 31 січня 2014 року до 17 лютого
2272,73 грн) х 3% х 105 днів (з 18 лютого 2014 року
до 02 червня 2014 року включно) / 365 днів) =
3276,04). Проте у своєму позові
ОСОБА_1 просила суд стягнути з
відповідача три проценти річних за
прострочення виконання відповідачем
зобов'язання за договором
купівлі-продажу меблів від 25 лютого 2011
року у сумі 3086,42 грн, а тому,
згідно з принципом диспозитивності
цивільного судочинства, саме ця сума
У відповідності до ст. 88 ЦПК
України суд присуджує з відповідача на
користь позивача судовий збір у сумі
З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 15, 16, 23, 509, 510, 524,
533-535, 611, 615, 625, 627, 651, 655, 656, 662, 663, 692, 693
Цивільного кодексу України та,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 втрати від інфляції у
сумі 2967 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят
сім) гривень 11 (одинадцять) копійок, три
проценти річних за прострочення
виконання зобов'язання у сумі 3086 (три
тисячі вісімдесят шість) гривень 42
(сорок дві) копійки.
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук