22-ц/775/1233/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Гноєвой С.С.
Доповідач Баркова Л.Л.
У х в а л а

Іменем України

12 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Баркової Л.Л.

суддів Гаврилової
Г.Л., Ткаченко Т.Б.

при секретарі
Забавіній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати за затримку виплати
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 26
червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року позивач
звернувся до суду з даним позовом,
вказуючи, що з 16.03.1999 року по 19.04.2013 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем. При виплаті заробітної
плати з 01 березня 2003 року йому не
проводилась індексація, передбачена
діючим законодавством. Просив стягнути
з відповідача на свою користь
заборговану індексацію заробітної
плати за період з березня 2003 року по 19
квітня 2013 року з урахуванням
компенсації, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26 червня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «ММК
ім. Ілліча» на користь ОСОБА_1
заборгованість з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати за період з 01 березня
2003 року по 31 липня 2006 року в розмірі 1070,60
грн. з утриманням з вказаної суми при
виплаті передбачених законом податків
та обов'язкових платежів. Стягнуто з
ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
«ММК ім. Ілліча», посилаючись
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

У відповідності з вимогами ч.2
ст.305 ЦПК України апеляційний суд
розглядає справу у відсутності
позивача ОСОБА_1, який був належним
чином повідомлений про час і місце
судового розгляду справи за допомогою
телефонограми, зареєстрованої в
журналі передачі телефонограм під №348.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ПАТ «ММК ім.
Ілліча» Новгородської В.В., яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові матеріали справи і
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
і це вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 16.03.1999 р. по 19.04.2011 р. перебував у
трудових відносинах з ПАТ «ММК ім.
Ілліча». За спірний, заявлений у змісті
позову період, позивачу нараховувалась
та виплачувалась заробітна плата без
урахування вимог законодавства щодо
індексації її розміру у випадку
перевищення порогу інфляції.

Задовольняючи позов, суд виходив з
доведеності підстав для стягнення
індексації по заробітній платі, що не
була своєчасно сплачена позивачеві, та
що тягне за собою відповідальність ПАТ
«ММК ім. Ілліча» у вигляді сплати
працівникові компенсації за затримку у
виплаті цих сум недоплаченої частини
заробітної плати.

З таким висновком суду не можна не
погодитись.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів громадян»,
індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078, що дає
можливість частково або повністю
відшкодувати подорожчання споживачів
товарів та послуг. Об'єктом індексації
грошових доходів населення є оплата
праці як грошовий дохід громадян,
одержаний ними в гривнях на території
України і який не має разового
характеру.

Структуру заробітної плати визначено
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - винагорода
за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість та за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством, премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції із статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за №
114/8713.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; соціальні
виплати; стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду із позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати і у разі
порушення законодавства про її
виплату, працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 15 жовтня 2013 року № 1-18/2013,
положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України слід
розуміти так, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати як
складових належної працівнику
заробітної плати без обмеження
буд-яким строком незалежно від того, чи
були такі суми нараховані
роботодавцем.

Наявність факту порушення трудового
законодавства в частині невиплати
позивачеві індексації заробітної
плати підтверджується зведеним
відповідачем розрахунком сум
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків їх виплати в сумі 1070,60 грн., що
складається із суми індексації - 527,04
грн. і компенсації за несвоєчасну
виплату - 543,56 грн. за період березень 2003
року-липень 2006 року (а.с.31).

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що позовні вимоги
підлягали частковому задоволенню,
оскільки позивач просив провести
стягнення за період з 01.03.2003 року до
19.04.2013 року є неспроможними, оскільки
останній змінив свої позовні вимоги і
погодився з розрахунком, який надав
відповідач за період березня 2003
року-липня 2006 року. (а.с.32)

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції. Нових обставин
чи доказів, які не були предметом
розгляду судом першої інстанції та
могли б вплинути на правильність
висновків та рішення суду
представником відповідача не надано в
суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду відповідає вимогам ст.ст.
10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 233 КЗпП
України, ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» ст.ст. 1, 10 Закону України
«Про індексацію доходів громадян», а
тому підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді