Справа № 202/6069/14-ц
Провадження № 2/202/4350/2014
17 червня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, -
У червні 2014 року ОСОБА_1 пред'явила
через суд позов до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що з 16 листопада 2012 року перебуває
з відповідачем у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проте відповідач,
проживаючи окремо, не бере участі в
утриманні та вихованні дитини, хоча має
такий обов'язок, тому позивач просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання доньки в
сумі 800,00 грн. щомісячно до досягнення
Будучи належним чином повідомленою про
час та місце розгляду справи позивач у
судове засідання не з'явилася, у
поданій через канцелярію суду
письмовій заяві клопотала про розгляд
справи у її відсутності, в заочному
порядку, наполягаючи на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти
позову не надав та, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, свого представника до суду не
направив, про розгляд справи в його
відсутність не клопотав та про причини
неявки не повідомив, на підставі чого з
урахуванням письмової згоди позивача
відповідно до ст. 224 ЦПК України справа
підлягає розглядові судом з ухваленням
цього рішення заочно.
На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.
Суд, дослідивши наявні письмові докази,
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з встановлених у
судовому засіданні наступних обставин.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка
набула чинності для України 27.09.1991,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Стверджуючи ці
положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України
та ст. 180 СК України встановлюють
обов'язок батьків утримувати дітей до
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
з 16 липня 2012 року перебувають у шлюбі,
зареєстрованому відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис №1478, та
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
долученим до матеріалів справи в копії
(а.с. 7). Сторони є батьками, народженої у
цьому шлюбі доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження, наявним в матеріалах
справи в копії (а.с. 8).
Дитина зареєстрована та проживає разом
із матір'ю (позивачем), що
підтверджується домовою книгою в копії
(а.с.9-11) та, відповідно, перебуває на її
Позивач не працює у зв'язку з доглядом
за дитиною до досягнення нею 3-х років,
через що власних доходів не має, проте
перебуває на обліку в УПСЗН
Індустріальної районної у місті ради
та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
розмір якої з листопада 2013 року по
квітень 2014 року склав 473,57 грн., та
одноразову допомогу при народженні 1-єї
дитини, розмір якої з грудня 2013 року по
травень 2014 року склав 4860,00 грн., про що
свідчать довідки Управління від 17
червня 2014 року №1923/1 та 1922/1 відповідно
Судом також встановлено, що відповідач
за трудовим договором ніде не працює,
постійного заробітку не має, є
працездатним та інших осіб, окрім
доньки ОСОБА_3, на утриманні не має.
Доказів протилежного відповідно до
своїх обов'язків за ст.ст. 27, 60 ЦПК
України відповідач не надав.
Оскільки судом з'ясовано, що
домовленості (договору) щодо сплати
аліментів на утримання дитини між
сторонами у даній справі досягнуто не
було, відповідач з дитиною не проживає,
регулярного утримання їй не надає, то
належить визнати, що ним порушено
покладений на нього статтею 180 СК
України обов'язок по утриманню, який є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, а тому вбачаються
усі підстави для присудження до
стягнення з відповідача за цим позовом
на користь позивача аліментів на
утримання малолітньої дитини.
Вирішуючи спір про розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача,
суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184
СК України, які передбачають
присудження за рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліменти) у твердій
грошовій сумі за заявою платника або
одержувача аліментів, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.
За правилами ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

З урахуванням наведеного, судом у даній
справі вбачаються підстави для
присудження аліментів у твердій
грошовій сумі та, при визначенні
розміру суми аліментів, які підлягають
сплаті, судом береться до уваги
обов'язок участі обох батьків у
матеріальному утриманні дитини,
матеріальний стан та стан здоров'я
дитини, який за даними виписки з
історії розвитку дитини КЗ
«Дніпропетровський ЦПМСД №8» є
нормальним, матеріальний стан
одержувача аліментів, відсутність
документального підтвердження доходів
відповідача та джерел їх отримання, чим
визначається ризик їх мінливості й
нерегулярності, відсутність на
утриманні відповідача інших осіб, його
стан здоров'я, а також інші обставини,
що мають істотне значення, зокрема,
розмір необхідного прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
який з 01січня 2014 року складає на дитину
віком до 6 років - 1032,00 грн., з 01 липня 2014
року- 1059,00 грн., суд вважає можливим
визначити розмір стягуваних аліментів
на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі
800,00 грн. щомісяця, які підлягають
індексації відповідно до закону,
починаючи проводити стягнення з 27
грудня 2013 року та до досягнення дитиною
повноліття.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 224-226, 222, 367, 88
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Костянтинівка Горностаївського району
Херсонської області, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Баку
Азербайджану (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), на утримання малолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м. Дніпропетровська, аліменти в твердій
грошовій сумі у розмірі 800,00 грн.
(вісімсот гривень 00 коп.) до досягнення
дитиною повноліття, починаючи
стягнення з 03 червня 2014 року.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Відповідач має право подати до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська письмову заяву про
перегляд цього заочного рішення
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відповідачем з наступного за
днем постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя
О.В. Колесніченко