Провадження № 2/645/919/14
Справа № 645/1321/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова в складі: судді
Тарасенко Л.М., при секретарі Ільюта
А.С., за участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визначення місця
проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання їх дитини -
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним,
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
року народилась дочка ОСОБА_4.
Сімейно-шлюбні відносини з ОСОБА_3
припинені з січня 2012 року, остання
проживає окремо з липня 2012 року. Дитина
проживала з матір»ю, а після розірвання
шлюбу постійно проживає з ним. Крім
того, дитини висловила бажання
проживати з ним. Вважає, що доцільним
буде визначити місце проживання дитини
разом з ним. Він не заперечує проти
спілкування та участі у вихованні
дитини з боку матері.

Відповідач позовні вимоги не
визнала.

Третя особа: представник
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
Ананченко Л.Б. підтримала позовні
вимоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано між ними - 24 грудня 2012 року
рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова.

Від цього шлюбу сторони мають
дитину - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В свідоцтві про народження дитини
серії НОМЕР_1, батьками записані:
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Як пояснили сторони у судовому
засіданні, після розлучення малолітня
дитина залишилась проживати з батьком
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка у січні 2013 року,
після закінчення відпустки у зв»язку з
народженням дитини, приступила до
роботи в Машівській виправній колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Полтавській області
(№9). За домовленістю дитина
залишилась проживати з батьком. ОСОБА_3
проживала у гуртожитку за місцем своєї
роботи, приїздила до м. Харкова тільки у
вихідні дні і мала можливість
спілкуватися з дитиною.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 не
займається вихованням дитини. Сама
дочка не бажає проживати з матір»ю. Він
займається вихованням дитини, її
розвитком, забезпеченням.

Позивач вважає, що дочка повинна
проживати разом з ним, оскільки в
трикімнатній квартирі є всі умови для
проживання. Він працює, має постійний
дохід.

ОСОБА_3 вважає, що дитина повинна
проживати з нею, оскільки з липня 2013
року вона постійно проживає у м.
Харкові, мала неофіційні заробітки, а
на даний час знаходиться на обліку у
Центрі зайнятості населення м. Харкова
з метою пошуку місця офіційного
працевлаштування. Власного житла не
має, однак орендує однокімнатну
ізольовану квартиру в якій проживає
разом з чоловіком з яким зареєструвала
шлюб 17 червня 2014 року. Вона постійно
займається вихованням дитини,
забезпечує її матеріально, піклується
про її здоров»я. Позивачем
пред»явлений даний позов з тим, щоб
причинити їй страждання.

Представник третьої особи вважає,
що дитина повинна проживати з батьком,
оскільки мати не має свого житла, не має
роботи та постійного заробітку і на
даний час не може створити належні
умови для проживання дитини.

Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_6,син позивача, пояснив
про те, що з літа 2012 року відповідачка
не проживає в квартирі, залишила дочку
ОСОБА_4 на батька, не займається її
вихованням. Він помагає батьку в
догляді за дівчиною.

Свідок ОСОБА_7, вчитель школи № 180,
пояснила, що за два роки навчання у
школі ОСОБА_4, звернула увагу на те, що
дитину приводить до школи та забирає
батько ОСОБА_2, іноді брат. Мати дитини
декілька разів була у школі за два роки,
не цікавиться її успіхами. Було таке, що
дівчина на бажала з матір»ю йти додому,
у неї склалося думка, що між матір»ю та
дочкою відсутній контакт.

Свідок ОСОБА_8, знайома
відповідачки , пояснила, що зі слів
ОСОБА_3 відомо, що позивач не надає їй
можливість спілкуватися з дочкою
ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_12, мати відповідачки,
повідомила про те, що позивач, колишній
чоловік її дочки, залишив проживати з
ним дочку ОСОБА_4 і не дає можливості
спілкуватися з матір»ю.

Свідок ОСОБА_9, сусідка,
підтвердила той факт, що ОСОБА_3 не
приходить до дочки ОСОБА_4, яка проживає
з батьком. Останній раз бачила її два
роки тому. ОСОБА_4 дружить з її донькою і
при розмові ніколи не згадує матір.

Свідок ОСОБА_10, педагог групи
продовженого дня школи № 180, пояснила,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в однаковій мірі
турбуються про свою дочку, приходять до
школи, інтересуються її успіхами.
Дитина добре ставиться до своїх
батьків.

Свідок ОСОБА_11, вчитель музики
школи № 180, пояснила про те, що батьків
ОСОБА_4 вона бачить у школі.

У відповідності до ст.. 141 СК
України мати, батько мають рівні права
та обов»язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов»язків щодо дитини.

Як встановлено у судовому
засіданні сторони приймають участь у
вихованні дитини - дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з батьком,
який не перешкоджає у спілкуванні
матері та дочки.

З наданих матеріалів вбачається,
що сторони у рівній мірі піклуються про
здоров»я дитини, її фізичний, духовний
розвиток.

У відповідності до ст.. 153 СК
України, мати, батько та дитина мають
право на безперешкодне спілкування між
собою, крім випадків, коли таке право
обмежене законом.

Той із батьків, з ким проживає
дитина, не має право перешкоджати тому
з батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвитку
дитини ( ч 3 ст. 157 СК України).

Згідно ч 1 ст. 161 СК України якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

З приводу місця проживання дитини
спір виник між сторонами у 2012 році коли
сторони розірвали шлюб.

Після розірвання шлюбу дитина
сторін - ОСОБА_4, 2007 року народження
залишилась проживати в АДРЕСА_1, де вона
зареєстрована, разом з батьком.

Квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 8 квітня 1996 року
належить позивачу ОСОБА_2 Квартира
складається з житлових кімнат площею -
16,9 кв.м., 11 кв.м., 12, 6 кв.м.

Управлінням служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
були обстежені умови проживання
малолітньої ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1.
Було встановлено, що батьком дитини
ОСОБА_2 створені відповідні умови для
навчання, розвитку та відпочинку дочки.

Згідно висновку Управління служб
к справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, як представника органу
опіки та піклування, вважають за
доцільне визначення місця проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4, 2007 року
народження з батьком ОСОБА_2

Психологами Науково-методичного
педагогічного Центру Департаменту
освіти Харківської міської ради було
проведено психологічна діагностика
ОСОБА_4. В висновку зазначені
результати - « ОСОБА_4 находится в
стабильном эмоциональном состоянии.
Социальное и семейное окружение
воспринимает положительно. Отсутствие
общения с биологической матерью не
является психотравмирующей ситуацией
для ребенка: хотя эмоциональная связь с
ней полностью не нарушена, ребенок
испытывает по отношению к матери
только чувство обиды и страха. Таким
образом, мать не играет своей
социальной роли в жизни ребенка и на
момент тестирования ее социальную роль
выполняет бабушка».

Як встановлено у судовому
засіданні, ОСОБА_2 зареєстрований в
АДРЕСА_1. Відповідач також
зареєстрована в даній квартирі про що
свідчить довідка ОЖК «Екран» від 4
лютого 2014 року. Але як встановлено, за
місцем реєстрації відповідач не
проживає, а проживає в однокімнатній
квартирі АДРЕСА_4, яку орендує.

Таким чином, відповідач не має
свого постійного житла. Крім того,
відповідач не працює, перебуває на
обліку у Центрі зайнятості. За таких
обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 не може
надати всі умови для нормального
розвитку та проживання дитині.

Суд вважає доцільним визначити
місце проживання малолітньої дитини з
батьком.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 10,11,60,209, 212, 214,215 ЦПК
України, ст..ст.141, 153, 157,161 СК України,

в и р і ш и в:

Визначити місце проживання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком
ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -