У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 23 липня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Артемівської міської ради,
треті особи: ОСОБА_6, Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» про визнання недійсними
договору дарування та свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
визнання спільною сумісною власністю
подружжя, поділ спільного майна
подружжя, визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» на рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 24 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просила визнати спільною
сумісною власністю подружжя нежитлове
приміщення та земельну ділянку площею
0,837 га, розташовані по АДРЕСА_1, поділити
зазначене вище майно, визнавши за нею
та її чоловіком ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 його
частину за кожним, визнати недійсним
договір дарування нежитлового
приміщення за вказаною вище адресою
від 26 серпня 2008 року, який був укладений
між її чоловіком ОСОБА_7 та її донькою
ОСОБА_5 й посвідчений державним
нотаріусом Першої Артемівської
державної нотаріальної контори під
реєстровим № 1-4964, скасувати свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
11 липня 2011 року, видане державним
нотаріусом Першої Артемівської
державної нотаріальної контори під
реєстровим № 1515 на ім'я ОСОБА_5 на
земельну ділянку площею 0,837 га на
підставі ст.225 ЦК України, визначити їй
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що з 28 серпня 1968 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_7

За період шлюбу ними було придбано
нежиле приміщення й земельну ділянку
по АДРЕСА_1 та зареєстровано за її
чоловіком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер.

Оскільки вона є інвалідом 1 групи, не
може самостійно рухатися та згідно
довідки МСЕК потребує стороннього
догляду, тому не змогла своєчасно
звернутися для прийняття спадщини.

Наприкінці 2011 року вона дізналась про
те, що все спадкове майно у серпні 2008
року було подаровано її чоловіком
доньці, яка, в свою чергу, передала його
в іпотеку для отримання кредиту.

Посилаючись на те, що придбане під час
шлюбу з померлим чоловіком майно є
спільною сумісною власністю подружжя й
вона, як дружина, має право на Ѕ його
частину, просила задовольнити позов.

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 27 грудня 2013
року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 24 квітня 2014 року, позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування
нежилого приміщення, розташованого по
АДРЕСА_1, укладений 26 серпня 2008 року між
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_5 й посвідчений державним
нотаріусом Першої Артемівської
державної нотаріальної контори за №
1-4964.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 11 липня 2011
року про прийняття спадщини на
земельну ділянку, розташовану по
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_5

Визнано спільною сумісною власністю
подружжя нежиле приміщення,
розташоване по АДРЕСА_1.

Поділено спільне сумісне майно
подружжя шляхом визнання за ОСОБА_4
права власності на 1/2 частину нежилого
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у
вигляді шести місяців для прийняття
спадщини, яка залишилася після смерті
її чоловіка ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» просить скасувати рішення
та ухвалу судів попередніх інстанцій,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив з того, що
спірне майно є спільним сумісним
майном ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з рівними
частками.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Висновок судів є правильним з
урахуванням вимог
ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо
належності, допустимості доказів і
обов'язку доказування та надання
доказів.

Доводи скарги зводяться до оцінки
доказів, що не є компетенцією суду
касаційної інстанції у розумінні ч.1
ст.335 ЦПК України, згідно з якою
касаційний суд не вправі встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи скарги щодо порушення
процесуальних норм колегія відхиляє,
оскільки вони не є такими, що
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справм.

Матеріали витребуваної справи також не
дають підстав вважати, що судами при
розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
статтями 338-341 ЦПК України як підстави
для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди попередніх інстанцій з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшли висновку
про часткове задоволення позову
ОСОБА_4

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» відхилити, рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 27 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко