№пр.2/521/422/14
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2014 року Малиновський районний
суд м.Одеси у складі:
головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадщину,
суд-
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадщину за заповітом та
просить визнати за ОСОБА_1 право
власності на ізольовану квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з двох
житлових кімнат, житловою площею 28.8
кв.м, загальною площею 47,4 кв.м, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. Також
визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на грошові вклади у ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
філії №7860/0290 на рахунках, відкритих на
ім*я ОСОБА_3, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з
відповідача суму сплаченого судового
збору та витрат, пов*язаних з розглядом
справи у розмірі 3 555,7 грн.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що 22 квітня 2011 року
ОСОБА_3 було складено заповіт на ім*я
ОСОБА_1, за яким він заповів позивачу
спірну квартиру та інше майно. ОСОБА_1
вказує, що своєчасно прийняв спадщину,
шляхом звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, прицьому надаши нотаріусу
всі необхідні документи для оформлення
спадщини. Проте перед безпосереднім
отриманням свідоцтва про право
власності на спадщину за законом,
позивач дізнався від нотаріуса, що на
спадщину ОСОБА_3 претендує ОСОБА_2 З
метою відновлення свого прушеного
права, позивач звернувся з вказаним
позовом до суду та посилаючись на
майновий спір між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_1,
просить суд визнати за ним право
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом, після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.
В судове засідання з'явився
представник позивача, яка позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила їх
задовольнити, не заперечувала проти
заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, про час та місце
судового засідання повідомлялась
належним чином, причини своєї неявки
суду не повідомила.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від представника позивача,
ухвалив слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши і
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що у задоволенні
позовних вимг ОСОБА_1 слід відмовити,
виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від
30.05.2012 року, актовий запис №5279. Після
його смерті відкрилася спадщина, яка
складається з ізольованої квартири
АДРЕСА_1 та грошових вкладів у ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
філії №7860/0290 на рахунках, відкритих на
За життя спадкодавцем ОСОБА_3
було складено заповіт від 22.04.2011 року,
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої одеської державної
нотаріальної контори Рубінчик Л.О., за
реєстровим №1-974, за яким ОСОБА_3 заповів
ОСОБА_1, належну йому на праві приватної
власності ізольовану квартиру під
Цим же заповітом, ОСОБА_3 заповів
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках кожному,
будь-які грошові внески (вклади), які
зберігаються в будь-яких банківських
установах України, та все рухоме майно,
що на день його смерті буде належати
йому та на яке він матиме право.
Судом встановлено, що відповідно
до договору купівлі-продажу,
посвідченого 26 червня 1992 року старшим
державним нотаріусом Сьомої одеської
державної нотаріальної контори
Мельник Л.В. за реєстровим №2-5496 ОСОБА_3
купив ізольовану квартиру під АДРЕСА_1.
Судом було оглянуто матеріали
спадкової справи № 406/2012, відкритої
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, отриманох з Сьомої
одеської державної нотаріальної
контори, яку було зареєстрована 13
червня 2012 року, номер у спадковому
В матеріалах спадкової справи наявна
довідка Одеського міського відділення
7860 Ощадбанку України м. Одеси від 10
грудня 2012 року вих. №04/3533, в якій
перераховані вкладні рахунки, відкриті
ОСОБА_3 в період з 10 жовтня 1977 року по 15
грудня 2011 року на загальну суму - 199567,75
НОМЕР_3 від 21.11.1996р. на суму 5336,55грн.,
НОМЕР_4 від 21.11.1996р. на суму 6430,60 грн.,
НОМЕР_5 від 21.11.1996р. на суму 3999,85 грн.,
НОМЕР_6 від 21.11.1996р. на суму 6399,10 грн.,
НОМЕР_7 від 21.11.1996р. на суму 3500,05 грн.,
НОМЕР_8 від 21.11.1996р. на суму 2479,75 грн.,
НОМЕР_9 від 21.11.1996р. на суму 6575,85 грн., за
Договором «Накопичувальний» №25 від
15.12.2011р. в сумі 129240 грн.), право власності
на які заявляє позивач ОСОБА_1
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище дружини -
ОСОБА_9) заєстрували шлюб 16 серпня 1956
року та перебували у зареєстрованому
шлюбі до дня смерті дружини - до
Згідно ст. 60 СК України, майно, придбане
подружжям в період шлюбу, належить
чоловіку й дружині на праві спільної
Оскільки квартира під АДРЕСА_1,
була куплена ОСОБА_3 в період
зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_9, вона
належала подружжю на праві спільної
Вкладні рахунки в Одеському
міському відділенні 7860 Ощадбанку
України м. Одеси, за виключенням
рахунку за Договором
«Накопичувальний» №25 від 15.12.2011р. в
сумі 129240 грн., були відкриті ОСОБА_3 в
період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_9,
тому теж належали подружжю на праві
спільної сумісної власності.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у розгляді
справи. Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Позивачем ОСОБА_1 та його
представником не було надано суду
доказів, чи клопотань про витребування
доказів з питання оформлення спадкових
прав ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та
з питання належності на праві
власності спірної спадкової квартири.
З урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, судом неоноразово
роз'яснювались представнику позивача
права, в тому числі на заявлення
відповідних заяв та клопотань,
наслідки не вчинення цієї
процесуальної дії, однак, від
представника позивача заяв чи
клопотань про витребування судом
вказаних відомостей не надійшло.
Главою 86 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема
Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику в справах
З матеріалів спадкової справи ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що
ОСОБА_1 13 червня 2012 року звернувся до
Сьомої одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини ОСОБА_3, як
спадкоємець за заповітом.
В матеріалах спадкової справи
знаходиться заява ОСОБА_7 від 10 липня 2012
року, посвідчена ОСОБА_10, тимчасово
виконуючою обов'язки нотаріуса міста
Волгограда ОСОБА_11, зареєстрована в
реєстрі за №3-1252, в якій ОСОБА_7
відмовляється від прийняття спадщини,
як спадкоємиця за заповітом,
посвідченим 22 квітня 2011 року державним
нотаріусом Сьомої одеської державної
нотаріальної контори, Рубінчик Л.О.,
зареєстрованим в реєстрі за №1-974, - на
Інших заяв про прийняття спадщини чи
про відмову від спадкових прав від
будь-яких інших осіб в матеріалах
спадкової справи ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 - немає.
Відсутність умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину має бути
підтверджено належними доказами, а
саме відмовою нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат», свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.
Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.
Своє звернення до суду з позовом про
визнання права власності на спадщину
за заповітом, позивач ОСОБА_1 пояснював
відмовою нотаріуса у видачі йому
свідоцтва про право на спадщину, однак,
в матеріалах судової та в матеріалах
спадкової справи ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня мотивована
постанова нотаріуса про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також, позивач ОСОБА_1 вказував на
наявність майнового спору між ним та
ОСОБА_2. Однак, позов ОСОБА_2 було
заявлено не до ОСОБА_1, а до Одеської
міської ради. ОСОБА_2 вказувала на те, що
їй не було відомо про існування інших
спадкоємців. Дізнавшись про існування
заповіту на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
початку розгляду справи по суті подала
заяву про залишення свого позову без
розгляду, яка була задоволена судом.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Залишення судом позову ОСОБА_2 про
право на спадщину без розгляду усунуло
підстави для висновку суду про
наявність майнового спору між
спадкоємцями.

У справах про спадкування
права власності на нерухоме майно суд
не задовольняє позовні вимоги про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом чи за заповітом
за відсутності спору між спадкоємцями
стосовно спадщини, оскільки реалізація
прав позивача має інші механізми, перш
за все - звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, у разі
пред'явлення позову до неналежного
відповідача, суд за клопотанням
позивача, не припиняючи розгляду
справи, замінює первісного відповідача
належним відповідачем, якщо позов
пред'явлено не до тієї особи, яка має
відповідати за позовом, або залучає до
участі у справі іншу особу як
співвідповідача

За змістом ст. 392 ЦК України, належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно, зокрема, спадкову
квартиру, грошові внески та ін.

На час розгляду справи по суті та на
момент ухвалення судового рішення у
даній справі у ОСОБА_1 не існувало
майнового спору з ОСОБА_2 Тому підстав
визначати ОСОБА_2, як належного
відповідача по справі, у ОСОБА_1 не
існувало.

Належним відповідачем у спорах про
визнання права власності на спадщину є
спадкоємці, які прийняли спадщину, або
територіальні громади в особі органів
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини

З урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК України,
судом роз'яснювались представникові
позивача права, в тому числі на
заявлення клопотання про заміну
неналежного відповідача або на
залучення належного відповідача в
якості співвідповідача, роз'яснювались
наслідки не вчинення цієї
процесуальної дії, однак, представник
позивача не заявив клопотання про
заміну неналежного відповідача, що
також є підставою для прийняття судом
рішення про відмову у заявлених
позовних вимогах.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку. Однак,
судом не встановлено перешкод для
звернення ОСОБА_1 до нотаріальної
контори з заявою про видачу йому
свідоцтва про право власності на
спадщину за заповітом, в порядку
спадкування майна після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому суд
роз'яснює ОСОБА_1 право відповідного
звернення до нотаріальної контори.

Керуючись ст. 67 Закону України «Про
нотаріат», ст.ст. 392, 1297 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 61, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадщину - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Якщо апеляційна скарга не була
подана протягом десяти днів після
отримання відповідачем копії рішення,
рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
Буран
О.М.