АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/2907/14-ц
Провадження №22-ц/792/1737/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Заїки В.М.,

суддів: Грох Л.М.Пастощука М.М.,

при секретарі:
Кошельнику В.М.,

за участю:
представника ОСОБА_1- ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кам'янець -
Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 10 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей - Колект» про
захист прав споживачів.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1, звертаючись до суду з названим
позовом, в обґрунтування заявлених
вимог вказував, що 23серпня 2007 року
ОСОБА_1 звернулася до акціонерного
товариства інноваційного банку
«Укрсиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «Укрсиббанк» (далі - Банк) з заявою
про надання іпотечного кредиту
розміром 50 000 дол.США за ставкою 11,3 %
річних строком на 15 років.

Отримавши запевнення на позитивне
вирішення своєї заяви, придбала в
ОСОБА_3, будинковолодіння по АДРЕСА_1 за
105 528 грн., при умові, що розрахується в
день отримання кредиту в Банку.

Позивач зазначав, що 02 жовтня 2007 року
між ОСОБА_1 та Банком були укладені два
договори про надання споживчих
кредитів № і 0, та Банк мав
передати ОСОБА_1 80 000 дол. США та 5606 дол.22
цент. США відповідно, при максимальній
потребі 50 000 дол.США., що потягло за
собою значне збільшення грошових сум
необхідних для сплати відсотків,
комісії за надання кредитів, страхових
платежів. Крім того, розраховувала
погасити кредит за 181 місяць, а Банк
запропонував протягом 167 місяців, що
відповідно потягло за собою збільшення
розміру щомісячних виплат.

12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» і
товариством з обмеженою

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції: Шевцова
Л.М.
Провадження № 22-ц/792/1737/14

Доповідач: Заїка В.М.

Категорія: 19,27

відповідальністю «Кей - Колект»(далі -
ТОВ «Кей - Колект») укладено договір
факторингу №1, за умовами якого ПАТ
«Укрсиббанк» за плату відступив ТОВ
«Кей - Колект» своє право грошової
вимоги до боржників за цілим рядом
кредитних договорів, у тому числі право
вимоги до ОСОБА_1

За таких обставин позивач просив
захистити права споживачки ОСОБА_1
шляхом визнання недійсним договорів
про надання споживчого кредиту
№0,0 укладених 02 жовтня 2007
року.

Рішенням Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду від 10 липня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням
спору представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення просить його
скасувати та ухвалити нове
рішення,яким задовольнити позовні
вимоги. Апелянт вказує, що оскаржуване
рішення суперечить нормам
процесуального права, зокрема
посилається на неправильне
застосування судом позовної давності у
даних правовідносинах.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
з тих самих мотивів, просив її
задовольнити та скасувати оскаржуване
рішення.

ТОВ «Кей - Колект» належним чином
повідомленні про розгляд справи, в
судове засідання не з'явилося,
направило клопотання про розгляд
справи без участі представника
товариства, тому перешкод для розгляду
справи не вбачається.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону оскаржуване
рішення повністю не відповідає.

Судом вірно встановлено, що 23 серпня 2007
року ОСОБА_1 звернулася до АКІБ
«УкрСиббанк» з заявою №405 про надання
іпотечного кредиту в розмірі 50 000
дол.США зі ставкою 11,3% річних строком
на 15 років.

02 жовтня 2007 року ОСОБА_1 уклала з АКІБ
«УкрСиббанк» два договори про надання
споживчих кредитів № і 0 за
якими банк мав передати їй відповідно 80
000 дол.США та 5 606 дол.22 цент.США.

Відповідно до договору факторингу №1
від 12 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ - Колект», банк
здійснив відступлення прав вимоги за
рядом кредитними договорами № і
№0 від 02 жовтня 2007року укладеними
між ОСОБА_1 та банком на користь нового
кредитора.

Зазначені обставини підтверджуються
наявними у справі письмовими доказами
та ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що ОСОБА_1 пропустила
трирічний строк позовної давності для
звернення до суду з позовом про
визнання недійсним правочинів про
надання споживчого кредиту без
поважної причини та не просила
поновити цей строк, проте колегія
суддів не може погодитися з таким
висновком судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України
правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті
23 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» тяжкими обставинами
можуть бути тяжка хвороба особи, членів
її сім'ї чи родичів, смерть
годувальника, загроза втратити житло
чи загроза банкрутства та інші
обставини, для усунення або зменшення
яких необхідно укласти такий правочин.
Особа, яка оскаржує правочин, має
довести, що за відсутності тяжкої
обставини правочин не було б вчинено
взагалі або вчинено не на таких умовах.

Однак, будь - яких доказів того, що
кредитні договори і 0 від 02
жовтня 2007 року є такими, що укладені
позивачем на вкрай невигідних для
нього умовах , сам позивач та його
представник не представили. В разі,
коли ті чи інші умови не влаштовували
позивача, він не позбавлений був
можливості відмовитись укладення
таких угод.

Сам позивач обрав вид кредитного
договору та банк з яким уклав такий
кредитний договір.

Крім того, відповідно до п.7.12.
кредитного договору про надання
споживчого кредиту № від 02
жовтня 2007 року «Сторони домовилися
вважати, що уклавши цей договір
позичальник своїм підписом засвідчує
факт та згоду з умовами цього договору,
підтверджує свої права та обовязки за
цим договором і погоджується з ними,
підтверджує свою здатність виконувати
умови цього договору, та що всі умови
даного договору йому цілком зрозумілі
і позичальник вважає їх справедливими
по відношенню до нього, а також що перед
укладанням цього договору отримав від
банку інформаційний лист згідно вимог
законодавства України, зокрема, закону
України «Про захист прав споживачів.»»

Не надано позивачем та його
представником і доказів того, що
позивач, виходячи із своїх інтересів,
не прийняв би умови кредитних
договорів за наявності у нього
можливості брати участь у визначенні
умов договорів. Більше того, питання
про розірвання кредитних договорів
і 0 від 02 жовтня 2007 року
ОСОБА_1 жодного разу не порушувала.

Таким чином, встановлені обставини та
докази в їх підтвердження свідчать, що
позов ОСОБА_1 не ґрунтується на законі.

Оскільки суд першої інстанції не взяв
до уваги встановлені обставини та
норми матеріального права, що
регулюють зазначені правовідносини,
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 липня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей - Колект» про
захист прав споживачів відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка