АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1955/2014
Головуючий в І інстанції: Охтень А.А.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 24 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 11 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача -
Новофедорівська сільська рада
Голопристанського району Херсонської
області) про визнання недійсними
свідоцтва про право власності на
житловий будинок та державного акту на
право власності на земельну ділянку і
визнання права власності на житловий
будинок та земельну ділянку,-

ВС Т А Н О В И Л А:

31 березня 2014 року ОСОБА_6, діючий в
інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду з
позовом, в якому після уточнень просив:
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
Голопистанського району Херсонської
області, що видане Нововфедорівською
сільською радою Голопистанського
району Херсонської області від 12.01.1999
року за №6 на ім'я ОСОБА_7; визнати за
позивачем право власності на вказаний
будинок та на земельну ділянку площею
0,0600га, на якій цей будинок
розташований.

Позов обґрунтовано тим, що позивач зі
своїм батьком ОСОБА_8 постійно
проживали у спірному будинку,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько позивача
помер. Після його смерті у фактичному
розпорядженні залишився вказаний
житловий будинок та земельна ділянка,
на якій він розташований. Вказаний
будинок був побудований за кошти його
батька, безпосереднє будівництво
здійснював ОСОБА_9. Батько був
громадянином РФ, тому не мав права
отримувати у власність земельну
ділянку. Правовстановлюючі документи
на будинок і землю були оформлені на
ОСОБА_7, якій за це батьком була
сплачена певна сума коштів. Також
вказав, що протягом 2008-2009 року ним
(позивачем) здійснено поліпшення
спірного житлового будинку, що
свідчить про те, що його сім'я
користується ним відкрито за цільовим
призначенням. На підставі ст.203, 234 ЦК
України та того, що ОСОБА_7 не бажала
настання реальних правових наслідків,
надаючи довіреності на ім'я його
батька, та ніколи не проживала у
спірному будинку, вважає що її дії щодо
реєстрації спірного нерухомого майна
підпадають під ознаки фіктивного
правочину.

Ухвалою суду від 04.04.2014 року первісного
відповідача Новофедорівську сільську
раду було замінено на ОСОБА_3 та
залучено в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 11 квітня
2014 року позов було задоволено. Суд
вирішив визнати недійсним вказане
свідоцтво про право власності на
спірний житловий будинок та визнати
недійсним державний акт на право
власності на вказану земельну ділянку
площею 0,0600га, на якій він розташований,
а також визнати за позивачем ОСОБА_4
право власності на вказані будинок та
земельну ділянку.

В апеляційній скарзі заявник просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зокрема,
зазначив, що суд не звернув уваги на те,
що ОСОБА_7 на підставі оспорюваного
свідоцтва є законним власником
зазначеного вище житлового будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла, а за
місцем її смерті в с.Сніжному Донецької
області відкрито спадщину. ОСОБА_3 є її
рідною сестрою та єдиною спадкоємицею
померлої. Також вказав, що суд не
врахував, що ОСОБА_7 не надавала жодних
заяв про відмову від свого права
власності на спірну нерухому
власність, а тому і не відмовлялась від
нього. Крім того зазначив, що позивач
ОСОБА_4 не довів факт отримання
спадщини від батька ОСОБА_8

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житловий будинок, яке
видане Нововфедорівською сільською
радою Голопистанського району
Херсонської області 12.01.1999 року за №6,
ОСОБА_7 є власником житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно з державним актом від 23.01.2006 року
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_7 є власником земельної ділянки
площею 0,0600га, яка розташована у АДРЕСА_1
(а.с.11).

Відповідно до акту представника бюро
при районному архітекторі
Голопристансього району початок
будівництва вказаного житлового
будинку було розпочато в квітні 1996
року; забудовником значиться ОСОБА_7
(а.с.25).

Згідно з нотаріальною довіреністю від
19.10.2007 року ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_10
або ОСОБА_8 продати належний їй
вказаний вище житловий будинок та
земельну ділянку, на якій він
розташований, за ціну й на умовах на
його погляд (а.с.15).

Згідно свідоцтву про смерть та
свідоцтву про народження ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, був батьком
позивача ОСОБА_4 (а.с.5, 12).

При апеляційному розгляді до
матеріалів справи були долучені:
довідка завідуючого Голопристанською
державною нотаріальною конторою від
14.07.2014 року №417/01-16, за якою після смерті
ОСОБА_8 до ДНК не подавались заяви про
прийняття або відмову від спадщини,
спадкову справу не заведено, відомості
про спадкоємців відсутні; інформаційна
довідка зі Спадкового реєстру, за якою
за вказаними параметрами запиту
(ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року)
інформація відсутня; витяг про
реєстрацію в Спадковому реєстрі, за
яким після смерті ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1
року) заведена 07.09.2010 року спадкова
справа, місце заведення - Донецька обл..,
Сніжнянський міський, приватний
нотаріус ОСОБА_11

Задовольняючи позов на підставі
ст.ст.234 ч.1, 331, 347 та 1216 ЦК України, суд
дійшов до висновку про те, що ОСОБА_7
була формальним власником спірного
майна та земельної ділянки, а реальним
власником був батько позивача, який
побудував вказаний будинок за свої
кошти, після смерті якого всі права та
обов'язки перейшло до позивача, і що в
діях ОСОБА_7 щодо оформлення прав на
нерухоме майно вбачаються ознаки
фіктивності.

Однак до таких висновків суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що на підстав п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення і
ухвалення нового.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№7 "Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", що діяв на момент отримання
ОСОБА_7 права власності на спірне майно
за свідоцтвом про право власності від
15.01.1999 року:

---в силу ст.12 Закону України "Про
власність" у приватній власності
громадян можуть знаходитись жилі
будинки, збудовані на відведеній у
встановленому порядку земельній
ділянці або придбані на законних
підставах, наприклад, за договором
купівлі-продажу, міни, дарування, за
правом спадщини;

---оскільки згідно зі ст.17 ЗК і ст. 14
Закону України "Про власність" земельна
ділянка для будівництва жилого будинку
і господарських будівель надається
громадянину у приватну власність,
участь інших осіб у будівництві не
створює для них права власності на
жилий будинок, крім випадків, коли це
передбачено законом;

---згідно зі статтями 16 і 17 Закону
України "Про власність", таке право,
зокрема, виникає, коли будівництво
велось подружжям в період шлюбу - жилий
будинок у зв'язку з цим є їх спільною
сумісною власністю, або велось за
рахунок спільної праці членів сім'ї -
жилий будинок стає їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не було
встановлено письмовою угодою між ними;

---інші особи, які приймали участь у
будівництві жилого будинку (його
купівлі) не на підставі угоди про
створення спільної власності, яка
відповідає законодавству, вправі
вимагати не визнання права власності
на будинок, а відшкодування своїх
затрат на будівництво (купівлю
будинку), якщо допомогу забудовнику
(покупцю) вони надавали не безоплатно.

Отже, участь інших осіб у будівництві
не створює для них права приватної
власності на будинок, крім
передбачених законом випадків
(наприклад, будівництво будинку
подружжям).

В даній справі такі випадки відсутні.

Таким чином, батько позивача, якщо він,
як зазначено в позові, побудував
спірний житловий будинок, має право
лише на відшкодування своїх затрат на
його будівництво.

Крім того, постановою Верховного Суду
України у цивільній справі від 16 травня
2012 року № 6-42 цс 12 за наслідками
розгляду заяви про перегляд судових
рішень з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах сформульовано
обов'язкову для всіх судів України
правову позицію. За цією позицією
будівництво будинку на земельній
ділянці, яка забудовнику не
відводилась, не дає підстав для
визнання за ним права власності на вже
збудований будинок.

Також, не встановивши правонаступника
після смерті ОСОБА_8, суд помилково
вважав, що спадщину після його смерті
прийняв позивач ОСОБА_4, оскільки
докази заведення спадкової справи та
відомості про спадкоємців після смерті
ОСОБА_8 в матеріалах справи відсутні.

Отже, позивачем не доведено порушення
його прав.

Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають, рішення
суду першої інстанції слід скасувати
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, на
підставі п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№7 "Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в
інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 11 квітня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3
(третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача -
Новофедорівська сільська рада
Голопристанського району Херсонської
області) про визнання недійсними
свідоцтва про право власності на
житловий будинок та державного акту на
право власності на земельну ділянку і
визнання права власності на житловий
будинок та земельну ділянку -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

судді: