Справа № 296/4672/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

за участю прокурора Муляренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом виконавчого комітету
Житомирської міської ради до ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог -
виконавчий комітет Житомирської
міської ради як орган опіки та
піклування, про позбавлення
батьківських прав,-

В С Т А
Н О В И В:

Виконавчий комітет Житомирської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про позбавлення
батьківських прав.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідач є матір'ю
малолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька у
свідоцтві про народження дитини
записані відповідно до ч.1 ст.135 СК
України. Відповідач злісно ухиляється
від виконання обов'язків з виховання та
утримання доньки, не піклується про
стан її здоров'я, часто залишає
малолітню дитину без догляду на
тривалий час. З ОСОБА_1 неодноразово
проводили профілактичну роботу щодо
належного виконання батьківських
обов'язків. 03.05.2014 року малолітня ОСОБА_2
була доставлена до дитячої міської
лікарні на підставі акту на знайдену
дитину, у зв'язку з чим рішенням
позивача №155 від 21.05.2014 року дитину
відібрано у матері.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі та пояснила, що відповідач
неодноразово залишала дитину на
психічнохвору матір. Умови проживання
у квартирі незадовільні, оскільки у
зимовий період будинок опалюється лише
електрообігрівачем. Вважає, що
причиною неналежного виконання
батьківських обов'язків відповідача по
відношенню до дитини є її
безвідповідальність. Не заперечує, що
після відібрання дитини та поміщення
її до лікарні відповідач відвідує
дитину часто та систематично.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала та
пояснила, що вона розкаюється у тому, що
залишила дитину на ніч з матір'ю та
поїхала до друзів допомагати на
огороді. На даний час у її квартирі
прибрано, вона відремонтувала стелю,
перекрила дах та підключить
газопостачання. Вона не п'є, дуже любить
свою дитину і буде намагатися створити
для неї всі умови для проживання. У неї
на даний час загострення хвороби,
однак, має намір найближчим часом
працевлаштуватися, а дитину оформити в
дитячий садок, щоб не залишати з
матір'ю.

Представник третьої особи виконавчого
комітету Житомирської міської ради як
органу опіки та піклування у судовому
засіданні підтримав позов.

Прокурор у судовому засіданні
пояснила, що вважає позов
безпідставним і передчасним, оскільки
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу і підстави для
його застосування щодо відповідача
відсутні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, висновок третьої особи,
прокурора, дослідивши матеріали
справи, оцінюючи в сукупності зібрані
по справі докази, вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Встановлено, що відповідач по справі
матір'ю дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого
20.07.2012 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції (а.с.6).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян від 15.05.2014 року відомості про
батька у свідоцтві про народження
дитини зазначені відповідно до ч.1 ст.135
Сімейного кодексу України (а.с.7).

Згідно акту обстеження умов проживання
ОСОБА_1 від 03.04.2014 року опалення в
квартирі відсутнє, кімната
обігрівається електрообігрівачем,
вода та каналізація відсутні. На момент
обстеження в квартирі не прибрано,
брудні речі розкидані. У дитини є
окреме місце для сну та відпочинку
(а.с.8).

Житомирський міський центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді листами
№126 від 25.01.2014 року (а.с.15), №411 від 14.03.2014
року (а.с.16) просив вжити заходів по
збереженню життя та здоров'я
малолітньої дитини ОСОБА_2.

02.05.2014 року оперуповноваженим СКМСД
Житомирського МВ УМВС України в
Житомирській області складено акт про
найдену дитину, згідно якого 02.05.2014 року
близько 23 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 виявлено
малолітню дитину без нагляду батьків
(а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради №155 від
21.05.2014 року затверджено висновок щодо
відібрання у ОСОБА_1 малолітньої дочки
ОСОБА_2 з позбавленням матері
батьківських прав (а.с.19).

Відповідно до рапорту-характеристики
ДІМ Житомирського МВ УМВС України в
Житомирській області від 24.07.2014 року
(а.с.30) за місцем проживання ОСОБА_1
характеризується посередньо,
спиртними напоями не зловживає,
наркотичні засоби не вживає та
громадський спокій не порушує.

Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про
охорону дитинства" встановлено, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до положень ст.164 Сімейного
Кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він: не забрали дитину з
пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в
інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обв'язками.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, думку прокурора
щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_1
батьківських прав відносно
малолітньої дитини, а також те, що
відповідач проявляє батьківські
почуття і не є байдужою до долі доньки,
а обставини, на які посилається
позивач, вимагаючи позбавлення
батьківських прав відповідача, не є
такими, що свідчать про свідоме
нехтування своїми батьківськими
обов'язками та заслуговують на
застосування такого крайнього заходу
впливу, яким є позбавлення
батьківських прав на дитину, тому у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 15, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.150, 164, 165 Сімейного Кодексу
України, ст.3 Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 року, п.п.15, 16 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 3 від
30.03.2007 року "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", суд,-

В И
Р І Ш И В:

У задоволенні позову виконавчого
комітету Житомирської міської ради до
ОСОБА_1, третя особа без самостійних
вимог - виконавчий комітет
Житомирської міської ради як орган
опіки та піклування, про позбавлення
батьківських прав відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Cуддя
Н. М. Анциборенко