Дата документу 28.04.2014 Справа № 2-1792/11
Провадження № 2/554/1627/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 квітня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрокапітал 3000", ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» в
особі Гадяцького відділення
"Полтавське головне регіональне
управління", треті особи - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Агрокапітал 3000", ОСОБА_2 про визнання
кредитно-заставного договору
недійсним, -

В С Т А Н
О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2010 році
звернулося до суду з вищевказаним
позовом, в якому просить стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 77 652 грн. 69 коп.
за кредитним договором № PLQ0AE00001831 від
14.01.2008 року; стягнути з ТОВ "Агрокапітал
3000", ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному
порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
200 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що 14.01.2008 року між Банком та
відповідачем ОСОБА_1 (далі Відповідач-2)
було укладено кредитний договір №
PLQ0AE00001831.

Згідно з умовами кредитного договору
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 111 430
грн. 00 коп. зі сплатою відсотків в
розмірі 15,48 річних з кінцевим терміном
повернення 11.01.2013 року.

Зобов'язання відповідача ОСОБА_1 за
вказаним кредитним договором
забезпечено договорами поруки: №
PLQ0AE00001831 від 27.07.2009 року, укладеним з
поручителем ОСОБА_2 та № PLQ0AE00001831 від
14.01.2008 року, укладеним з поручителем ТОВ
"Агрокапітал 3000" в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 взятих на себе
зобов'язань не виконує належним чином
згідно з умовами договору, а тому
станом на 30.04.2009 року має
заборгованість на загальну суму - 77 652
грн. 69 коп. Заборгованість, яка
виникла, станом на момент звернення
позивача до суду, боржником ОСОБА_1
добровільно не погашена, що і стало
підставою звернення до суду з вказаним
позовом.

За зустрічним позовом ОСОБА_1 прохала
суд визнати кредитно-заставний договір
№ PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року, укладений між
ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі
Гадяцького відділення "Полтавське
головне регіональне управління"
недійсним; стягнути з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кошти, списані з
банківської картки ПАТ КБ "ПриватБанк"
НОМЕР_1, зареєстрованої на ім'я ОСОБА_1,
на погашення заборгованості за
кредитно-заставним договором №
PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року.

В обґрунтування зустрічного позову
зазначено, що вказаний
кредитно-заставний договір № PLQ0AE00001831
від 14.01.2008 року ОСОБА_1 не укладала та не
підписувала, кошти у розмірі 111 430,00 грн.
не отримувала. Про існування вказаного
кредитного договору вона дізналася
лише у 2009 році, коли з належного їй
іншого карткового рахунку, відкритого
у ПАТ КБ «ПриватБанк», були
перераховані кошти на погашення боргу
за кредитним договором. Також
вказувала, що у 2007 році за проханням
ОСОБА_3 - рідного брата свого чоловіка
ОСОБА_4 (з яким з січня 2008 року не
перебуває в шлюбі), підписувала надані
їй працівником ПАТ КБ «ПриватБанк»
ОСОБА_5 документи, які, зі слів ОСОБА_3,
нібито стосуються страхування
автомобіля марки «Mercedes Benz», д.р.н.
НОМЕР_2 (який був переоформлений на її
ім'я за проханням ОСОБА_3 у 2007 році та
фактично перебував у користуванні
останнього на підставі виданої
довіреності). Оскільки на той час вона
перебувала у шлюбі з рідним братом
ОСОБА_3, то й довіряла останньому і не
перевіряла документи, що підписує. В
подальшому, восени 2008 року, ОСОБА_3
пояснив їй, що дійсно кредит оформлений
на неї, але ж вказував, що кошти на
погашення кредиту буде сплачувати
ОСОБА_6 від її імені. За даним фактом
ОСОБА_1 зверталася до прокуратури
Гадяцького району Полтавської області.
Також, зазначено, що підписи від її
імені на кредитно-заставному договорі
сфальсифіковані; свої документи, а саме
копію паспорту, на отримання кредиту
вона не надавала, що підтверджується
тим, що на сторінці 11 паспорту станом на
2007 рік вже стояла відмітка про зняття з
реєстрації за адресою АДРЕСА_1, а в
матеріалах кредитної справи мається
копія паспорту без такої відмітки.
Також, вказано, що станом на 14.01.2008 року
вона не могла оформити кредитний
договір, оскільки в цей час перебувала
на обліку в Гадяцькому районному
центрі зайнятості Полтавської області
і не могла надати довідку про доходи, що
унеможливлює отримання кредиту.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі в частині стягнення
заборгованості, в частині позовних
вимог про звернення стягнення на
автомобіль марки "Mercedes Benz", модель: 300, 1993
року випуску, тип ТЗ: легковий
автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_3, д.р.н.
НОМЕР_2 - відмовився.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася,
надавши заяву про розгляд справи за її
відсутності, проти позовних вимог
Банку заперечує, прохала суд відмовити
в його задоволенні, зустрічний позов
підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, представник
відповідача ТОВ "Агрокапітал 3000",
будучи належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися, заяв про
розгляд справи за їх відсутності до
суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи,
кредитну справу ОСОБА_1 в оригіналі,
надавши оцінку зібраним по справі
доказам, встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.01.2008 року між
ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі Гадяцького
відділення "Полтавське головне
регіональне управління" (насьогодні
ПАТ КБ «ПриватБанк», Кредитодавець,
далі Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник, далі
Боржник) було укладено
кредитно-заставний договір № PLQ0AE00001831
(далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 17
«Особливі умови») Банк надав
Позичальнику кредит в розмірі 74 530 грн.
00 коп. строком до 11.01.2013 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 15,48% річних ( п. п. 17.1.6, 17.1.7), з
метою згідно з п. 17.1.4 розділу 17
«Особливі умови» Договору: частину
кредиту в розмірі 65 800,00 грн. надано з
метою придбання Позичальником
автомобіля; частину кредиту в розмірі 8
730,00 грн. надано з метою оплати перших
страхових платежів за Договором
Страхування на перший рік дії кредиту;
частину кредиту в розмірі 34,00 грн.
надано з метою оплати винагороди за
надання фінансового інструменту, що
сплачується в момент видачі кредиту.

Також, з метою виконання Позичальником
зобов'язань за п. 3.4 Договору (щодо
сплати чергових страхових платежів)
Банк відкрив Позичальнику кредитну
лінію в розмірі 36 895,00 грн. для сплати
чергових страхових платежів (п. 17.1.8).

Відповідно до матеріалів кредитної
справи, а саме квитанції (заяви) № 1 від
21.01.2008 року про видачу готівки,
Позичальнику видано кредитні кошти за
кредитним договором № PLQ0AE00001831 від
14.01.2008 року в сумі 65 800,61 грн., про що на
заяві поставлений відповідний підпис
Позичальника (а.с. 144).

Відповідач-2 заперечувала, що укладала
кредитний договір, та вказувала, що
свої підписи на кредитному договорі не
ставила, хоча в письмовому запереченні
на позов зазначала, що, довіряючи
ОСОБА_3 підписувала надані їй
працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5
документи, які, зі слів ОСОБА_3, нібито
стосуються страхування автомобіля
марки «Mercedes Benz», д.р.н. НОМЕР_2, зміст
документів не перевіряла.

Шахрайські дії третіх осіб за даним
фактом Відповідачем-2 не доведені.

Згідно з ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний
договір, укладений з недодержанням
письмової форми, є нікчемним. Підписи
сторін кредитного договору є
підтвердженням письмової форми
укладення такого договору.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено,
що недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може грунтуватися на свідченнях
свідків. (ч. 1 ст. 218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Ухвалою суду від 30.05.2012 року за
клопотанням представника відповідача
по справі було призначено
судово-почеркознавчу екпертизу,
проведення якої доручено
міжрегіональному найково-дослідному
експертно-консультаційному центру
"Експол", на вирішення якої поставлене
питання: "Чи виконано гр. ОСОБА_1 чи
іншою особою підписи від імені ОСОБА_1
на кредитно-заставному договорі №
PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року?».

Відповідно до висновку експерта № 79-3/12
від 23.07.2012 року, наданого ОСОБА_7, що діяв
на підставі разового договору з МНДЕКЦ
«Експол», встановлено, що підписи в
графах «Позичальник»
кредитно-заставного договору, а саме на
сторінках 1-10, виконані не ОСОБА_1, а
іншою особою (особами).

При цьому, з дослідної частини висновку
вбачається, що експертом досліджувалиь
підписи Позичальника лише на 1-10-ій
сторінках кредитно-заставного
договору (підписи на 1-9-ій сторінках
договору названі експертом як «підписи
групи №1», та окремо досліджувався
підпис Позичальника на 10-ій сторінці
договору), тоді як кредитно-заставний
договір складено на 11-ти сторінках та
Графіку погашення кредиту на одній
сторінці, на кожній з яких, мається
підпис Позичальника та печатка Банку.

Однак, судом встановлено, що підпис
Позичальника на 11-ій сторінці
кредитно-заставного договору з
найменуванням « 17. Особливі умови», що
містить відомості про загальний розмір
кредиту, валюту, відсотки, мету кредиту,
порядок сплати кредиту, відомості про
предмет застави та сторін договору, їх
підписи тощо, тобто всі суттєві умови, а
також підпис Позичальника на сторінці
договору з Графіком, розташований в
нижньому правому куті, - експертом не
досліджені з невстановлених причин.

В силу положень ст. 217 ЦК України
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Також, як зазначалося представником
позивача, вказану експертизу проведено
за відсутності умовно-вільних зразків
підпису відповідача.

Відповідно до п. 2 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень та
Науково методичних рекомендацій з
питань та підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затвердженої Наказом
Міністерством юстиції від 08 жовтня 1998
року № 53/5 (далі Інструкція),
зазначається, що для проведення
досліджень слідчий (суддя) повинен
надати експертові вільні,
умовно-вільні та експериментальні
зразки почерку (цифрових записів,
підпису) особи, яка підлягає
ідентифікації. При цьому
умовно-вільними, у відповідності до
Інструкції, вважаються зразки почерку,
виконані певною особою до виникнення
справи, але пов'язані з обставинами
цієї справи, або виконані після
виникнення справи, але не в зв'язку з її
обставинами. Випадків відсутності
необхідності у використанні
умовно-вільних зразків підпису при
проведенні судової експертизи
Інструкцією не передбачено. Як
вбачається з вказаного Висновку, для
проведення експертизи не надавались
умовно-вільні зразки підпису; експерт
не звертався до суду з клопотанням про
витребування таких зразків підпису, а
також в матеріалах Висновку експертом
не було відображено причини, з яких він
вважає можливим проведення судової
експертизи без надання таких зразків
підпису.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
судову експертизу" виключно державними
спеціалізованими установами
здійснюється судово-експертна
діяльність, пов'язана з проведенням
криміналістичних, судово-медичних і
судово-психіатричних експертиз.

Пунктом 1.2 Інструкції визначено, що до
криміналістичної експертизи
відноситься, як її різновид, -
почеркознавча.

Відповідно до даних Реєстру
атестованих судових експертів
відомості про експерта ОСОБА_7 в
реєстрі відсутні.

На підставі вищевикладеного у позивача
виникли сумніви в правильності
проведеного експертного дослідження, у
зв'язку з чим, за відповідним
клопотанням представника позивача,
ухвалою суду від 09.10.2012 року по справі
призначено повторну
судово-почеркознавчу експертизу,
проведення якої доручено експертам
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. засл.
проф. Н.С. Бокаріуса Міністерства
юстиції України. На вирішення експерта
поставлені наступні питання:

1) чи виконано підпис від імені
Відповідача-2 в заяві № 1 від 21.01.2008 року
про видачу готівки за кредитним
договором № PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року в
сумі 65 800,61 грн. - ОСОБА_1 або іншою
особою. Якщо так, то чи не виконано
даний підпис навмисно зміненим
почерком?;

2) чи виконано підпис від імені
Відповідача-2 на кожній сторінці
кредитно-заставного договору №
PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року в графі
«Позичальник» - ОСОБА_1 або іншою
особою. Якщо так, то чи не виконано
даний підпис навмисно зміненим
почерком?

В процесі здійснення порівняльного
дослідження експертом використані
вільні, умовно-вільні,
експериментальні зразки підписів
Відповідача-2, матеріали кредитної
справи Відповідача-2 в оригіналі.

Відповідно до Висновку
судово-почеркознавчої експертизи № 10313
від 31.12.2013 року встановлено, що підпис
від імені ОСОБА_1 в заяві № 1 від 21.01.2008
року про видачу готівки за кредитним
договором № PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року в
сумі 65 800,61 грн., розташований ліворуч
від слова «Контролер» виконано ОСОБА_1.
При цьому, ознаки, які б свідчили про
виконання даного підпису навмисно
зміненим почерком відсутні.

Друге питання експертом не
досліджувалось з підстави ненадання
більш представного порівняльного
матеріалу, а саме вільних зразків
підписів та почерку ОСОБА_1 в
різнохарактерних за змістом та
цільовим призначенням документах,
виконаних ОСОБА_1 до 2008 року. Таким
чином, факт підписання Позичальником
кредитно-заставного договору не
спростовано.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає доведеним з боку позивача: факт
укладення між Банком та ОСОБА_1
кредитно-заставного договору №
PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року на суму 74 530,00
грн.; факт отримання ОСОБА_1 готівки за
заявою № 1 від 21.01.2008 року про видачу
готівки за кредитним договором №
PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року в сумі 65 800,61 грн.

На думку суду, висновок ескперта
ОСОБА_7, зазначений вище, не може бути
покладений в основу доказування факту
недійсності частини Договору та його
умов, викладених на 1-10-ій сторінках
кредитно-заставного договору (тобто
частини Договору) з підстав того, що
судово-почеркознавчу експертизу, як
різновид криміналістичної, може бути
проведено виключно державними
спеціалізованими установами, до яких
останній не відносився станом на
момент проведення експертизи;
дослідження проведено експертом за
відсутності умовно-вільних зразків
почерку (цифрових записів, підпису)
особи, яка підлягає ідентифікації, при
цьому експертом не обґрунтовано
можливість проведення судової
експертизи без надання таких зразків
підпису.

У зв'язку з тим, що за вказаним
кредитним договором Позичальник не
виконував своїх обов'язків щодо
повернення кредиту, станом на 30.04.2009 р.
утворилась заборгованість в розмірі - 77
652,69 грн., яка складається з наступного
(згідно з розрахунком заборгованості):

- 69 438,25 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 4 160,16 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 118,44 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором
(відповідно до п. п. 14.2, 14.3 Договору
передбачено пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше
однієї гривні за кожен день
прострочки);

а також штрафи (відповідно до п. 14.9
Договору):

- 250,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 3 685,84 грн. - штраф (процентна
складова).

Також, судом встановлено, що в
забезпечення виконання Позичальником
зобов'язань за Договором, останній
надав в заставу автомобіль марки "Mercedes
Benz", модель: 300, 1993 року випуску, тип ТЗ:
легковий автомобіль, № кузова/шасі:
НОМЕР_3, д.р.н. НОМЕР_2.

Також, зобов'язання за вказаним
Договором забезпечено договорами
поруки: № PLQ0AE00001831 від 27.07.2009 року,
укладеним з поручителем ОСОБА_2 та №
PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року, укладеним з
поручителем ТОВ "Агрокапітал 3000" в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_1

Відповідно до п. п. 2, 4 договору поруки №
PLQ0AE00001831 від 27.07.2009 року, укладеним з
поручителем ОСОБА_2, останній поручився
перед Кредитором за виконання
обов'язків за кредитним договором
ОСОБА_1 в тому ж розмірі, що і боржник
(солідарна відповідальність) (а.с. 26-27).

За договором поруки № PLQ0AE00001831 від
14.01.2008 року, укладеним з поручителем ТОВ
"Агрокапітал 3000", останнє відповідно до
п. 1 Додатку № 1 до договору поруки,
поручився перед Кредитором за
виконання обов'язків за кредитним
договором ОСОБА_1 в сумі 200,00 грн. від
загального розміру заборгованості (а.с.
30).

Одним із заходів забезпечення
виконання зобов'язань особи за
договором - є порука (ст. 553 ЦК України).

Поручителем може бути будь яка особа,
яка візьме на себе відповідні обов'язки
за договором боржника, вразі його
невиконання останнім (ст. 553 ЦК України).

Розмір поруки (розмір відповідальності
поручителя за договором боржника) може
бути встановлений договором поруки за
домовленістю сторін (ст. 554 ЦК України).

Згідно з ст. 1054 ч. 1 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК
України наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1, 3 ст. 549
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (штрафом,
пенею), порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
законними, обґрунтованими, а отже
підлягають задоволенню.

В задоволенні зустрічного позову слід
відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом судової справи, належать, в
тому числі, і витрати, пов'язані із
проведенням судових експертиз (ч. 1, 3
ЦПК України).

За подачу позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокапітал 3000",
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості позивачем сплачено
судовий збір в розмірі 776,53 грн., згідно
з платіжним дорученням № UD248B00CH від
18.03.2010 року, та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120,00 грн.,
згідно з платіжним дорученням № UD248B00CІ
від 18.03.2010 року (а.с. 12). Таким чином, з
відповідачів за цим позовом в
солідарному порядку підлягає
стягненню на користь позивача судовий
збір в розмірі 776,53 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Також, судом встановлено, що за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання договору
недійсним відповідачем замовлено та
оплачено проведення
судово-почеркознавчої експертизи в
сумі 5 520,00 грн., згідно з рахунком № 1792
від 21 червня 2013 року (а.с. 182). Таким
чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 86
ЦПК України, Постанову Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 р. №
590 "Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави", з ОСОБА_1 підлягають стягненню
ці витрати на користь Банку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 1 ст. 60, 86, 88, 169, 212,
213, 223-226 ЦПК України, ч. 2 ст. 215, ст. 217, ч. 1
ст. 218, ст. ст. 526, 527, 530, ч. 1 ст. 546, ч. 1, 3 ст.
549, 553-554, ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1055 ЦК України,
Інструкцією про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та Науково
методичних рекомендацій з питань та
підготовки та призначення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої Наказом Міністерством
юстиції від 08 жовтня 1998 року № 53/5,
Законом України "Про судову
експертизу", Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 р. №
590 "Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави", суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокапітал 3000",
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
77 652 грн. 69 коп. за кредитно-заставним
договором № PLQ0AE00001831 від 14.01.2008 року.

Стягнути в солідарному порядку з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокапітал 3000",
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 200 грн. 00 коп.

Стягнути в солідарному порядку з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрокапітал 3000",
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судові витрати, що
включають в себе судовий збір в розмірі
776,53 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» витрати, пов'язані з
проведенням судово-почеркознавчої
експертизи, в сумі 5 520,00 грн., згідно з
рахунком № 1792 від 21 червня 2013 року.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» в особі Гадяцького
відділення "Полтавське головне
регіональне управління", треті особи -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрокапітал 3000",
ОСОБА_2 про визнання
кредитно-заставного договору
недійсним - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні -
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної
сили протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ. О. Материнко