Р І Ш Е Н Н Я Номер провадження
2/522/6491/14

Іменем України

« 13» серпня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Суворової О.В.,

за секретаря - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому вказала, що сторони перебувають
у шлюбі з 18.07.1997 року. Від шлюбу
народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серія
НОМЕР_2).

У зв'язку з тим, що сімейне життя між
позивачкою та відповідачем не
склалося, характери у сторін виявилися
несумісними, позивачка збереження
сім'ї вважає неможливим та просить
задовольнити позов про розірвання
шлюбу.

Відповідач припинив спільне
проживання зі своєю сім'єю та не надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини, у зв'язку з чим ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини у
розмірі 700 грн., щомісяця, починаючи з 04
червня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, сповіщена про час та місце
судового засідання належним чином.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, звернувся до суду заяву з
проханням розглянути справу у його
відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 18.07.1977
року.

Основною причиною припинення сімейних
відносин є те, що сторони втратили
взаєморозуміння, почуття любові й
поваги один до одного.

При дослідженні судом дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам чоловіка та
дружини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання чоловіка й дружини та
збереження шлюбу суперечать інтересам
одного з них.

Після розірвання шлюбу позивачка
залишає прізвище «ОСОБА_1».

Від шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серія НОМЕР_2), яка проживає разом з
позивачкою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з
надання утримання дитині, оскільки
згідно із ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу
України мати і батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст.182 ЦПК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач на утримання дитини у
добровільному порядку не надає
матеріальну допомогу, вона знаходиться
на утриманні позивачки.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Виходячи з позовних вимог, суд
встановив, що на утримання дитини
щомісяця необхідні кошти, у розмірі 700
грн.

При цьому згідно ст. 182 Сімейного
кодексу України судом враховано, що
дитина проживає з матір'ю, мати дитини
здійснює догляд за нею, можливості
матері по наданню утримання на дитину є
обмеженими.

Таким чином, враховуючи, що позивачка
наполягає на присудженні коштів на
утримання дитини у частці від доходу
відповідача, суд вважає за необхідне
задовольнити позов шляхом стягнення
аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Суд роз'яснює сторонам, що відповідно
до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

З урахуванням викладеного та
враховуючи визнання позову
відповідачем, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.79 Сімейного кодексу
України аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня подання позовної
заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти
присуджується за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України та викладеного,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України у
справах про стягнення аліментів суд
допускає негайне виконання рішень у
межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача на користь
позивачки судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп.

Стосовно вимог позивачки про стягнення
коштів на навчання, суд зазначає
наступне.

Згідно статті 199 Сімейного Кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ч.3 даної статті, право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

На підставі вищезазначеного, суд
роз'ясненює позивачці, що остання може
звернутися до суду з відповідними
вимоги після вступу дитини до
навчального закладу.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 141,180 - 182, 192
Сімейного кодексу України, ст.ст. 79, 81 ,
88, 174, 209, 213-215, ч.1 ст.367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Приморської районної адміністрації
виконкому Одеської міської ради від
18.07.1997 року, актовий запис № 396
(свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3) -
розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачка
залишає прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 700 грн., починаючи з
04 червня 2014 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допустити негайне виконання рішення у
межах сум платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий
збір у розмірі 243 гривень 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.В.Суворова

13.08.2014