Справа № 686/1940/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Мельнику І.Б.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участі представника позивача -
ОСОБА_2,

за участю представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Хмельницькому цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» в
особі Хмельницької філії ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_4, приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» в особі
Хмельницької філії ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, посилаючись на те, що 24
вересня 2013 року ОСОБА_4, керуючи
автомобілем «Peugeot Partner», номерний знак
НОМЕР_1. по вул. П. Мирного у м.
Хмельницькому, на дорозі з
двохстороннім рухом, порушивши п.п. 10.1.
і 11.4. Правил дорожнього руху, виїхав на
призначений для зустрічного руху бік
дороги, де допустив зіткнення з
автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак
НОМЕР_3, який належить на праві
приватної власності батькові позивача
- ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_4 від 29.03 2007 р., позивач
управляє на підставі довіреності на
право розпорядження транспортним
засобом від 14.08.2013 р.

Внаслідок наїзду автомобіля під
керуванням ОСОБА_4 на автомобіль «Volkswagen
Passat», номерний знак НОМЕР_3, керований
позивачем автомобіль отримав
механічні пошкодження, а безпосередньо
йому було спричинено тілесні
ушкодження, в зв'язку з чим він
звертався у лікарню та тривалий час
лікувався.

Розв'язати цю дорожньо-транспортну
пригоду на підставі взаємної згоди в
оцінці обставин пригоди не вдалося.

Позивач посилається на те, що винними
діями ОСОБА_4 внаслідок ушкодження
автомобіля та отримання позивачем
тілесних ушкоджень було заподіяно
матеріальної та моральної шкоди.

Під час вказаної дорожньо-транспортної
пригоди, крім механічного пошкодження
автомобіля, позивач отримав тілесні
ушкодження, які значно погіршили стан
здоров'я. З часу дорожньо-транспортної
пригоди до 15.11.2013 року він вимушений був
лікуватися в міській поліклініці №2.
Для лікування на придбання ліків було
витрачено власних коштів у сумі 1075 грн.
95 коп., що підтверджується товарними
чеками від 03 і 29 жовтня, 05 листопада та 15
грудня 2013 року.

У зв'язку із скаргами на запаморочення,
тремор рук, які стали наслідком
дорожньо-транспортної пригоди, 03
жовтня 2013 року ОСОБА_1 був змушений
звернутися за консультацією до
лікаря-невропатолога, який у своєму
висновку зазначив, що такі симптоми є
наслідком перенесеної ЗЧМТ, яка мала
місце 24 вересня 2013 року. У висновку
лікаря та виписці із медичної карти
зазначено, що позивачу призначено
медикаментозне, санаторно-курортне
лікування та інші лікувальні
процедури.

За повідомленням Хмельницької філії
ПАТ «ПРОСТО-страхування»
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_4 застрахована у АТ
«ПРОСТО-Страхування» з лімітом
відповідальності сто тисяч грн. - за
шкоду заподіяну життю і здоров'ю
потерпілого.

Вчиненням правопорушення та
спричиненими тілесними ушкодженнями,
відповідачем ОСОБА_1 заподіяно, крім
матеріальної, також моральної шкоди,
яку він з урахуванням погіршення стану
здоров'я, характеру та тривалості
завданих страждань, істотності
вимушених змін у життєвих стосунках
оцінює у 20000 грн.

ОСОБА_1 посилається на те, що він
лікувався майже два місяці, відвідував
поліклініку, в зв'язку з чим змушений
був змінювати свій звичний спосіб
життя. Крім того, він прийняв велику
кількість ліків, що безперечно
негативно відобразилося на стані його
здоров'я та загальному самопочутті. Він
постійно переживав за своє здоров'я,
про подальші наслідки для його здоров'я
та організму внаслідок перенесеної
травми. У зв'язку із характером
тілесних ушкоджень його не полишають
переживання про те, чи зможе він після
перенесеної травми вести повноцінний
та звичний для нього спосіб життя.
Через перенесену травму у нього
з'явився постійний тремор рук, в
результаті чого він не має змоги
здійснювати ту трудову діяльність, яку
здійснював до моменту ДТП.

За вказаних обставин, позивач був
позбавлений нормального ритму життя,
спілкування із близькими, які також
пережили та досі переживають страх за
його здоров'я та значні незручності
через пошкодження автомобіля,
неможливості до цього часу повсякденно
користуватися автомобілем.

На день ДТП дружина позивача - ОСОБА_6
була вагітна на восьмому місяці і також
перенесла певні переживання у зв'язку з
даною пригодою. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
позивача народилася донька ОСОБА_10. В
зв'язку з неможливістю використовувати
автомобіль для сімейних потреб до і
після пологів, сім'я і особисто позивач
зазнали значних незручностей.

Крім того, до ДТП позивач
використовував автомобіль в своїй
роботі з метою перевезення
інструментів та переїзду до місця
роботи, що з 24.09.2013 року до цього часу не
може робити, так як збитки за
пошкодження автомобіля йому до цього
часу не відшкодовані і автомобіль не
відремонтований.

Звертаючись до відповідача ще зразу ж
після ДТП, позивач сподівався на
позасудове вирішення спору та на те, що
ОСОБА_4, усвідомлюючи свою вину,
відшкодує завдані збитки, але, всупереч
сподіванням, відповідач не хотів
визнавати своєї вини, навіть в судовому
засіданні 28.11.2013 року, що тільки
поглибило страждання позивача.

Для захисту своїх прав та законних
інтересів у суді, позивач вимушений був
звернутися за оплатною правовою
допомогою до адвоката.

За договорами про надання правової
допомоги у справі про адміністративне
правопорушення від 01.11.2013 року у
цивільній справі від 12.12.2013 року,
укладеними між позивачем і адвокатом,
згідно квитанцій №06 від 01.11.2013 року та
№08 від 12.12.2013 року, за юридичні послуги
позивач сплатив адвокату 3000 грн., а тому
вважає, що ці кошти також мають бути
відшкодовані відповідачем.

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_4 та ПАТ
«ПРОСТО-страхування» на користь
позивача 4075 грн. на відшкодування
завданої йому матеріальної шкоди, з
яких 3000 грн. за оплатну правову
допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 та ПАТ
«ПРОСТО-страхування» 20000 грн.
заподіяної моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача позовні вимоги
підтримали, з підстав, викладених у
позовній заяві, просили позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, пояснивши, що підстави для
задоволенню позову про стягнення шкоди
з ОСОБА_4 відсутні, оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 застрахована, тому саме
страхова компанія повинна
відшкодувати шкоду позивачу.

Представник ПАТ «ПРОСТО-страхування»
позов визнав частково, погодившись
сплатити позивачу витрати, пов'язані з
лікуванням ОСОБА_1 у сумі 1075 грн. 95 коп.,
та у рахунок відшкодування моральної
шкоди у сумі 53,79 грн., що складає 5%
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю. У решті позову просив
відмовити, просив розглянути справу у
відсутність представника товариства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, свідка, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187
Цивільного Кодексу України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій основі володіє
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27.03.1992 р. №6 (із змінами) під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється особа, що здійснює
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу власності або з інших
підстав, у тому числі на підставі
довіреності.

Відповідно до вимог п. 22.1, ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'я , майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 979 Цивільного
кодексу України за договором
страхування одна сторона(страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 24 вересня 2013 року
ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Peugeot Partner»,
номерний знак НОМЕР_1. по вул. П. Мирного
у м. Хмельницькому, на дорозі з
двохстороннім рухом, порушивши п.п. 10.1.
і 11.4. Правил дорожнього руху, виїхав на
призначений для зустрічного руху бік
дороги, де допустив зіткнення з
автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак
НОМЕР_3, який належить на праві
приватної власності батькові позивача
- ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_4 від 29.03 2007 р., позивач
управляє на підставі довіреності на
право розпорядження транспортним
засобом від 14.08.2013 р..

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 28 листопада 2013
року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 425 грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль автомобіль «Volkswagen
Passat», номерний знак НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_4 отримав механічні
пошкодження.

Судом встановлено, що ПАТ
«ПРОСТО-страхування» на виконання умов
зобов'язань за полісом АС/3831212, за
умовами якого цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
під керуванням ОСОБА_4 була
застрахована ПАТ «ПРОСТО-страхування»,
виплатило 15074, 75 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з указаним полісом АС/3831212,
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну
життю і здоров'ю потерпілого,
застрахована у АТ «ПРОСТО-Страхування»
з лімітом відповідальності сто тисяч
грн.

Відповідно до вимог ст.23.1. Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" під шкодою, заподіяною життю
та здоров'ю потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою
втратою працездатності потерпілим;
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; шкода, пов'язана із смертю
потерпілого.

Відповідно до вимог 24.1. Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, пов'язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням лікарських засобів.

Витрати, пов'язані з лікуванням
потерпілого в іноземній державі,
відшкодовуються, якщо лікування було
узгоджено з особою, яка має здійснити
страхове відшкодування (регламентну
виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та
необхідність їх здійснення мають бути
підтверджені документально
відповідним закладом охорони здоров'я.

Судом встановлено, що на лікування
позивач витратив 1075,95 грн., яку приватне
акціонерне товариство
«ПРОСТО-страхування» зобов'язується
виплатити позивачу, оскільки саме на
таку суму ОСОБА_1 надав відповідні
квитанції в обґрунтування понесених
ним витрат на придбання ліків.

Позивач посилається на те, що винними
діями ОСОБА_4 внаслідок ушкодження
автомобіля та отримання позивачем
тілесних ушкоджень було заподіяно
матеріальної та моральної шкоди.

Під час вказаної дорожньо-транспортної
пригоди, крім механічного пошкодження
автомобіля, позивач отримав тілесні
ушкодження та нервовий струс, які
значно погіршили стан здоров'я. З часу
дорожньо-транспортної пригоди до 15.11.2013
року він вимушений був лікуватися в
міській поліклініці №2.

Для лікування на придбання ліків було
витрачено власних коштів у сумі 1075 грн.
95 коп., що підтверджується товарними
чеками від 03 і 29 жовтня, 05 листопада та 15
грудня 2013 року.

Суд приходить до висновку, що з
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО - страхування» в особі
Хмельницької філії ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1
слід стягнути витрати на лікування у
сумі 1075 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право па відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України та п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
визначено, що розмір моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, обсягу і
глибини страждань, тяжкості вимушених
змін у життєвих стосунках, яких зазнав
позивач, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Згідно ст. 261 МТСБУ відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
потерпілому Страховиком (у випадках,
передбачених підпунктами "г" і "ґ"
пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2
статті 41 цього Закону - МТСБУ)
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Судом встановлено, що ПАТ
«ПРОСТО-страхування» визнано вимоги
позивача на суму 53, 79 коп., що складає 5%
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю , означена сума підлягає
стягненню з означеного відповідача.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
неправомірними діями відповідача -
ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, завдана позивачу моральна
шкоди оцінюється судом у сумі 1000 грн.,
оскільки сам факт ДТП, пошкодження
автомобіля спричинили підвищене
психологічне навантаження позивача.
Останній був позбавлений можливості
користуватись автомобілем, у нього
порушились звичні життєві зв'язки, він
був змушений займатись питаннями
ремонту автомобіля, оскільки
відповідач добровільно відшкодувати
шкоду за пошкодження автомобіля
відмовився.

Суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4
слід стягнути на користь ОСОБА_8 у
рахунок відшкодування моральної шкоди
1000 грн., виходячи із принципу
справедливості та розумності.

Суд приходить до висновку, що витрати
ОСОБА_1 у частині оплати витрат на
правову допомогу за договорами про
надання правової допомоги у справі про
адміністративне правопорушення від
01.11.2013 року та у даній цивільній справі
від 12.12.2013 р., на суму 3000 грн. згідно
квитанцій №06 від 01.11.2013 року та №08 від
12.12.2013 р., не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Особа, зазначена в частині першій цієї
статті, має право: знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім у
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 згідно договору надавалась
правова допомога адвокатом ОСОБА_9
Відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру позивач
сплатив адвокату 1000 грн. за участь по
справі про адміністративне
правопорушення та 2000 грн. за участь в
означеній цивільній справі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під
час ознайомлення з матеріалами
справи в суді, що визначається у
відповідному судовому рішенні.

Однак, на виконання вказаної норми
Закону позивачем не було надано
розрахунку вказаної суми з врахуванням
надання правової допомоги у судовому
засіданні, вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням, час ознайомлення з
матеріалами справи в суді. Окрім того,
відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України
особа, яка має право на надання
правової допомоги, допускається
ухвалою суду за заявою особи, яка бере
участь у справі. Позивач не заявляв
клопотання про залучення ОСОБА_9 до
участі у справі як особи, яка надає
правову допомогу і відповідна ухвала
судом не ухвалювалася. Тому судові
витрати ОСОБА_1 на оплату правової
допомоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Позов, в частині відшкодування
матеріальної шкоди заявлено з ціною
4075,00 грн. та задоволено на суму 1075,95 грн.,
тобто на 26,40 % (1075,95х100:4075).

Таким чином, з ПАТ «ПРОСТО-страхування»
на користь держави слід стягнути
судовий збір за вимогу про
відшкодування матеріальної шкоди у
сумі 64,31 грн. (243,60х26,40:100).

Позов, в частині відшкодування
моральної шкоди, заявлено з ціною 20000,00
грн. та задоволено на суму 53,57 грн., які
підлягають стягненню з приватного
акціонерного товариства «ПРОСТО -
страхування» в особі Хмельницької
філії ПрАТ «ПРОСТО-страхування» тобто
на 0,27 % (53,57х100:20000).

Таким чином, з ПАТ «ПРОСТО-страхування»
на користь держави слід стягнути
судовий збір за вимогу про
відшкодування моральної шкоди у сумі
0,66 грн. (243,60х0,27:100).

Позов, в частині відшкодування
моральної шкоди заявлено з ціною 20000,00
грн. та задоволено на суму 1000,00 грн., які
підлягають стягненню з ОСОБА_4 тобто на
5,0 % (1000х100:20000).

Таким чином, з ОСОБА_4 на користь
держави слід стягнути судовий збір за
вимогу про відшкодування моральної
шкоди у сумі 12,18 грн. (243,60х5,0:100).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
23, 1166, 1187 Цивільного кодексу України,
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО - страхування» в особі
Хмельницької філії ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО - страхування» в особі
Хмельницької філії ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» витрати на
лікування 1075 (одна тисяча сімдесят) грн.
95 коп. та 53 (п'ятдесят три) грн. 79 коп. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1000
(одна тисяча) грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Просто страхування" на
користь держави судовий збір у сумі 64,97
грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у сумі 12,18 грн.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особою, без участі якої проголошено
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.