Справа №618/518/14-ц
Провадження №2/618/243/14
23 липня 2014 року Дворічанський районний
суд Харківської області у складі
головуючого - судді Рябоконь Є.А., за
участю секретаря Кучеренко О.І.,
прокурора Шовкопляса О.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в сел. Дворічна цивільну справу за
позовом прокурора Дворічанського
району Харківської області в інтересах
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
«Лотуре-Агро» про розірвання договору
оренди земельної ділянки та стягнення
заборгованності по орендній платі, -
Прокурор Дворічанського району
Харківської області звернувся до
суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до
ТОВ «Лотуре-Агро» про розірвання
договору оренди земельної ділянки та
стягнення заборгованості по орендній
платі в сумі 6448 грн. 61 коп. і пені за
несвоєчасне внесення орендної плати в
сумі 2322 грн. 00 коп., обгрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що ним згідно
договору оренди землі від 06 листопада
2007 р. ТОВ «Лотуре-Агро» передано в
оренду строком на 10 років земельну
ділянку, площею 7,1120 га, яка розташована
на території Токарівської сільської
ради Дворічанського району
Харківської області для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Відповідно до п. п. 9, 11
договору оренди землі відповідач
зобов'язався протягом строку дії
договору за кожен рік користування
земельною ділянкою сплачувати 1143,83
грн. у строк до 31 грудня кожного року.
Однак відповідач порушив свої
зобов'язання щодо своєчасності
розрахунку за користування земельною
ділянкою в 2013 році та відповідно нехтує
терміном, зазначеним в п. 11 договору
оренди землі, який є його істотною
умовою. Станом на 1 травня 2014 року
відповідачем, в рахунок погашення
заборгованості за користування в 2013
році земельною ділянкою, не сплачено
жодних грошових коштів. З моменту
укладання договору оренди відповідач
систематично порушує його умови в
частині своєчасного внесення орендної
плати за 2009 - 2012 р. р., виплачуючи її з
затримкою на 2 - 3 місяці, що у сукупності
як порушення умов договору є
безумовною підставою для його
В судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги, просив
розірвати договір оренди земельної
ділянки і стягнути заборгованість з
орендної плати на користь ОСОБА_1 з
підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове
засідання більше двох раз не з'явився,
не повідомивши про причини неявки, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, про що
свідчать розписки про одержання ним
судових повісток на 08.07.2014 р. та 23.07.2014 р.
Заяв про розгляд справи за його
відсутності відповідач не подавав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 121 Конституції України
на прокуратуру покладено обов'язок
представництва інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
Відповідно до ст. 45 ЦПК України
прокурор здійснює у суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії цивільного процесу.
Згідно ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», підставою
представництва інтересів громадянина
у суді є його неспроможність через
фізичний стан, похилий вік самостійно
захистити свої порушені чи оспорювані
права або реалізувати процесуальні
Формами представництва є:
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб.
Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва у судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво в будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером,
людиною похилого віку, через фізичний
стан не може самостійно захистити свої
порушені права та реалізувати
процесуальні повноваження (а. с. 6 - 7).
Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
ІІ-ХР № 033040, виданого 07 лютого 2000 року
Токарівською сільською радою
Дворічанського району Харківської
області, ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності земельна ділянка
площею 7,1120 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Токарівської сільської ради
Дворічанського району Харківської
06 листопада 2007 року ОСОБА_1
передав ТОВ «Лотуре-Агро» в оренду
вищевказану земельну ділянку строком
на 10 років, про що було укладено
відповідний договір в письмовій формі,
акт прийому-передачі земельної
ділянки, акт визначення меж
(перенесення на місцевість) земельної
ділянки, яка надається в оренду (а. с. 10 -
Відповідно до п. п. 9, 11 договору
оренди землі відповідач зобов'язався
протягом строку дії договору за кожен
рік користування земельною ділянкою
сплачувати 1143,83 грн., у строк до 31 грудня
кожного року. Однак відповідач порушив
свої зобов'язання щодо своєчасності
розрахунку за користування земельною
ділянкою в 2013 році та відповідно нехтує
терміном, зазначеним в п. 11 договору
оренди землі, який є його істотною
умовою. Станом на 1 травня 2014 року
відповідачем в рахунок погашення
заборгованості за користування в 2013
році земельною ділянкою не сплачено
жодних грошових коштів. З моменту
укладання договору оренди відповідач
систематично порушує його умови в
частині своєчасного внесення орендної
плати за 2009 - 2012 р. р., виплачуючи її з
затримкою на 2 - 3 місяці.
Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства , а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Вказані умови є істотними для
зобов'язальних правовідносин, а отже
повинні виконуватися безумовно, у
точній відповідності до умов договору.
Відповідно до ст. 96 ЗК України
землекористувачі, у тому числі
орендарі, зобов'язані своєчасно
сплачувати орендну плату за
користування землею. Ця норма ЗК
України кореспондується зі статтею 24
Закону України «Про оренду землі», яка
передбачає, що орендодавець землі має
право вимагати від орендаря
своєчасного внесення орендної плати.
Зазначені принципи земельного
законодавства відображені і в Договорі
оренди землі, а саме в п. 28, згідно якого
«Орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати», та п. 31, згідно якого
«Орендар зобов'язаний своєчасно
вносити орендну плату».
На момент пред'явлення позову
зобов'язання відповідача в частині
своєчасності та повноти проведення
розрахунків не виконані.
Заборгованість по орендній платі за
використання земельної ділянки
складає 6448 грн. 61 коп. (а. с. 21).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, та п. 14
Договору оренди землі за несвоєчасне
внесення орендної плати, Відповідач
зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,3
% несплаченої суми за кожен день
прострочення, що при сумі основного
боргу 6448 грн. 61 коп. станом на 1 травня
2014 р., складає 2322 грн. 00 коп. (а. с. 22).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону
України «Про оренду землі», на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених,
зокрема, умовами договору.

Згідно п. 9 договору оренду землі,
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі до 31 грудня щорічно.

Відповідно до абз. 2 п. 38 договору оренди
землі, дія договору припиняється
шляхом його розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
унаслідок, зокрема, невиконання другою
стороною обов"язків, передбачених
договором, а також з інших підстав,
визначених законом.

В даному випадку умова, передбачена п. 9
Договору, порушена орендарем, що є
підставою для розірвання договору
оренди землі унаслідок невиконання
відповідачем обов'язків, передбачених
договором.

Крім того, згідно п. "д" ст. 141 ЗК України,
однією з підстав припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата, зокрема,
орендної плати.

Як було встановлено в судовому
засіданні, орендна плата за 2013 р.
орендарем до цього часу взагалі не
сплачена, за попередні 2009 - 2012 р. р. у
встановлений договором оренди строк
також не сплачувалася, а сплачувалася в
порушення умов договору на 2 - 3 місяці
пізніше встановленого строку після
неодноразових звернень орендодавця (а.
с. 20).

Дані факти суд вважає
систематичною несплатою орендної
плати, що є підставою для припинення
користування відповідачем спірною
земельною ділянкою. Тим більше, що
останній в даний час вказану земельну
ділянку фактично не використовує (а. с.
19).

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показання свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст. 58 ЦПК України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимога бо заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Частиною 3 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачем надано достатньо
належних і допустимих доказів для
задоволення позовних вимог.

Відповідачем, всупереч вимог ст.
ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та
допустимих доказів наявності підстав
для відмови у задоволенні позовних
вимог не надано.

Крім того, згідно п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК
України, відповідачу було
запропоновано у встановлений строк
подати письмові заперечення проти
позову та посилання на докази, якими
вони обґрунтовуються. У встановлений
судом строк відповідачем не було
подано ніяких заперечень проти позову.

Суд бере до уваги як належний і
допустимий доказ розрахунок
заборгованості по орендній платі,
наданий позивачем, який
обгрунтовується умовами спірного
договору оренди землі і нічим не
спростовується (а. с. 21, 22).

Доводи позивача, викладені під
час судового розгляду справи,
відповідачем також не спростовані.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 129
Конституції України, основними
засадами судочинства є, зокрема,
законність, рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

За таких обставин, суд вважає, що
вимоги позивача про розірвання
договору оренди земельної ділянки та
стягнення заборгованості по орендній
платі в сумі 6448 грн. 61 коп., а також
пені за несвоєчасне внесення орендної
плати в сумі 2322 грн. 00 коп. є законними і
обґрунтованими.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилався позивач, як на підставу
своїх вимог, заслухавши пояснення
прокурора, вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню 487
грн. 20 коп. судового збору на користь
УДКСУ у Дворічанському районі
Харківської області.

На підставі ст. ст. 55 ч. 1, 121, 129 ч. 3
Конституції України, ст. ст. 526, 611, 629 ЦК
України, ст. ст. 96, 141 п. "д" ЗК України, ст.
ст. 24, 32 ч. 1 Закону України «Про оренду
землі», договору оренди землі від
06.11.2007 р., ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11,
15, 45, 57, 58, 60,88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Дворічанського району
Харківської області в інтересах ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати договір оренди
земельної ділянки від 06 листопада 2007
року, укладений між ОСОБА_1 і
товариством з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро», площею
7,1120 га, яка розташована на території
Токарівської сільської ради
Дворічанського району Харківської
області, зареєстрований 14 квітня 2008
року Харківською регіональною філією
ДП «Центр державного земельного
кадастру» за № 76.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро» () на користь ОСОБА_1 а
заборгованість по виплаті орендної
плати в розмірі 6448 (шість тисяч
чотириста сорок вісім) грн. 61 коп. та
пеню за несвоєчасне внесення орендної
плати в розмірі 2322 (дві тисячі триста
двадцять дві) грн. 00 коп., а всього 8770
(вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 61 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро» () 487 грн. 20 коп. судового
збору на користь УДКСУ у
Дворічанському районі Харківської
області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дворічанський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК
України.

Суддя
Є. А. Рябоконь