Справа № 359/5137/14-ц
Провадження № 2/359/1664/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Леоненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бориспіль
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

05 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
вказувала, що з листопада 2004 року по
листопад 2013 року сторони проживали
однією сім'єю, не перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі. Від спільного
проживання у них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З осені 2013 року фактичні
сімейні відносини припинились, сторони
почали проживати окремо. Відповідач
участі в утриманні сина не приймає,
матеріальної допомоги не надає. У
зв'язку з цим, позивачка просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина в розмірі 1/3 частини
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подання позову до суду
і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач з'явилася,
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився,
позовні вимоги визнав, повідомив, що на
даний момент офіційно не працює,
сплачувати аліменти зможе щомісячно в
розмірі 1000 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши наявні в
справі матеріали, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що між позивачкою та
відповідачем склалися сімейні
правовідносини щодо утримання дітей,
які врегульовані Сімейним кодексом
України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо утримання дитини, розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки
повинні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1
ст. 182, також визначено, які обставини
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів, серед яких: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що з
листопада 2004 року по листопад 2013 року
сторони проживали однією сім'єю, не
перебуваючи у зареєстрованому шлюбі.
Від спільного проживання у них
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_5 виданого 28.08.2007
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області (а.с.8).

З пояснень позивача встановлено, що
дитина проживає разом з нею. З
листопада 2013 року вона разом з
відповідачем не проживає, спільного
господарства не веде, матеріальної
допомоги батько на утримання сина не
надає та участі у його вихованні не
приймає.

Аліменти на утримання інших малолітніх
чи неповнолітніх дітей відповідач не
виплачує, на утриманні непрацездатних
осіб не має, офіційно не працює.

Відповідач позовні вимоги визнав та
пояснив, що офіційно не
працевлаштований проте має мінливий
дохід, висловив бажання та готовність
сплачувати аліменти та утримання сина
в розмірі 1000 грн. Повідомив суду, що
інших малолітніх чи неповнолітніх
дітей, непрацездатних осіб на
утриманні не має.

Враховуючи вказані обставини суд
приходить до висновку про необхідність
призначення аліментів на утримання
дитини, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до ст. 184 СК України з
визначенням їх розміру у твердій
грошовій сумі, оскільки відповідач
офіційно не працює.

При визначенні розміру аліментів судом
враховані положення ч. 2 ст. 182 СК
України щодо мінімального розміру
аліментів на одну дитину, згідно якого
такий розмір не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідно віку.

Інших обставин, які мали б істотне
значення для визначення розміру
аліментів на утримання дитини судом не
встановлено та про них не повідомили
сторони.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає,
що розмір аліментів на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути з
батька ОСОБА_2 в розмірі 700 гривень
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду та до досягнення дитиною
повноліття.

При вирішенні питання щодо судових
витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5
Закону України „ Про судовий збір" від
08.07.2011 р. звільнена від сплати судового
збору при поданні позову про стягнення
аліментів, а тому з відповідача на
користь держави необхідно стягнути
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд зобов'язаний допустити
негайне виконання рішення про
стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць. При цьому судом
враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України,
згідно якої аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 141, 180 - 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 79,
81, 88, 130 ч.4, 174 ч.4 209, 212 - 215, 367 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
(зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий 30.01.2007
року Бориспільським МРВ ГУ МВС України
в Київській області, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою
: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4 виданий
30.07.2002 року Бориспільським МРВ ГУ МВС
України в Київській області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2)
аліменти на утримання дитини : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) грн. 00
(нуль) коп. щомісячно, починаючи з 05.06.2014
року та до досягнення дитиною
повноліття.

Розмір аліментів визначений судом
підлягає індексації згідно вимог
чинного законодавства України.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
(зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий 30.01.2007
року Бориспільським МРВ ГУ МВС України
в Київській області, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь держави
Україна суму судового збору в розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60
(шістдесят) копійок (р/р №0103, МФО:
821018, код за , банк: ГУДКУ у
Київській області, КБК: 22030001).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя
Л. В. Яковлєва