У х в а л а

21 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Касьяна О.П.,
Писаної Т.О.,

Ступак О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 та
Громадської правозахисної організації
«Надія» в інтересах ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
витребування грошей з чужого
незаконного володіння та
відшкодування збитків, за зустрічним
позовом Громадської правозахисної
організації «Надія» в інтересах ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу, розписки недійсними,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом,
вимоги якого змінила в ході розгляду
справи та просила стягнути з
відповідача на її користь у якості
повернення безпідставно набутого
майна - грошових коштів у розмірі
204 тис. грн з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення: з 27 грудня 2005 року до
дня винесення рішення суду та
3% річних за період з 27 грудня 2005 року до
дня ухвалення рішення суду, а також 10
тис. грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що у 2005 році вона
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6
прийняли рішення про придбання у
ОСОБА_3 житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 за 204 тис. грн. 26 червня 2005 року
ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_3 у простій
письмовій формі договір
купівлі-продажу указаного житлового
будинку і передав особисто
ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 204 тис.
грн. Сторони домовилися, що зазначений
договір буде посвідчено нотаріально 27
грудня 2005 року, але у вказаний строк
ОСОБА_3 не надав документів для
укладення договору та взагалі
відмовився його укладати. Після смерті
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач як дружина
померлого прийняла спадщину та
дізналася про те, що між померлим
чоловіком та ОСОБА_3 у Київському
районному суді м. Одеси розглядався
спір, разом з тим, ухвалою Київського
районного суду м. Одеси, позовні вимоги
ОСОБА_6 були залишені без розгляду.
Посилаючись на те, що укладений договір
купівлі-продажу є нікчемним, позивач
звернулася до суду з відповідним
позовом про повернення безпідставно
отриманих грошових коштів з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а також 3 % річних. Крім того,
позивач зазначила, що у зв'язку з
неповерненням грошової суми, їй були
заподіяні моральні страждання, у
зв'язку з чим, остання просила стягнути
з відповідача 10 тис. грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Громадська правозахисна організація
«Надія» в інтересах
ОСОБА_3 подала зустрічний позов про
визнання договору купівлі-продажу
будинку, укладеного 26 лютого 2005 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 недійсним, крім
того, просила визнати недійсною
розписку про отримання ОСОБА_3 грошових
коштів у сумі 204 тис. грн. Зустрічний
позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 не
мав наміру продавати свою нерухомість,
ніякого договору, спрямованого на
втрату права власності на будинок
АДРЕСА_1 не укладав. В дійсності між
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 був укладений договір
кредиту на загальну суму 4 тис. доларів
США, яким сторони приховали договір
купівлі-продажу житлового будинку.
Крім того, укладений договір є
нікчемним, оскільки не відповідає
вимогам закону, що є підставою для
визнання його недійсним.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 28 березня 2013 року в
задоволенні обох позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 18 червня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.
Рішення місцевого суду в частині
відмови у задоволенні первісного
позову скасовано з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 204 тис. грн в
якості безпідставно набутого майна, 43
690 грн. - 3% річних. Стягнуто з ОСОБА_4 в
доход держави 1 179 грн. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 040
грн. судового збору. У іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін. Стягнуто з ОСОБА_4 в доход
держави 584 грн 50 коп.
судового збору недоплаченого при
поданні апеляційної скарги. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 025 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року касаційну
скаргу громадської правозахисної
організації «Надія» в інтересах ОСОБА_3
відхилено, рішення апеляційного суду
Одеської області від 18 червня 2013 року
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 та Громадської правозахисної
організації «Надія» в інтересах
ОСОБА_3, яка неодноразово змінювалася,
уточнювалася, з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: ст. ст. 257,
376, 536, 625, 657, 1212, 1214 ЦК України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що, на думку
заявників, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, вони посилаються на
наступні рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ: від 30 травня 2012 року у справі за
позовом про стягнення боргу; від 01
лютого 2012 року у справі за позовом про
розірвання договору купівлі-продажу;
від 18 квітня 2012 року у справі за позовом
про скасування виконавчого напису
нотаріуса та за позовом про стягнення
боргу; від 03 квітня 2013 року у справі за
позовом про повернення безпідставно
отриманих грошових коштів; від 25 січня
2012 року у справі за позовом про
стягнення грошових коштів та процентів
за користування грошовими коштами; від
12 вересня 2012 року у справі за позовом
про стягнення коштів за договором
позики та за зустрічним позовом про
визнання договору позики недійсним;
від 10 жовтня 2012 року у справі за позовом
про стягнення грошових коштів.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11«Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту наданих рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 травня 2012 року,
01 лютого 2012 року, 18 квітня 2012 року, 03
квітня 2013 року, 25 січня 2012
року, 12 вересня 2012 року, 10 жовтня 2012 року
не вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355
ЦПК України підстави для перегляду
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року, оскільки у
зазначених рішеннях предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини справи не є тотожними у
порівнянні з ухвалою суду, про перегляд
якої подано заяву.

З урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4 в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про витребування грошей з
чужого незаконного володіння та
відшкодування збитків, за зустрічним
позовом Громадської правозахисної
організації «Надія» в інтересах ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу, розписки недійсними
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.П. Касьян

Т.О. Писана

О.В. Ступак

І.М. Фаловська