Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/4992/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Борисюка Р.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" про захист прав споживача,
розірвання кредитного договору та
зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 03 червня 2014 року,-

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
уточнень від 03.06.2014 року (а.с.92) просив
розірвати з підстав, визначених ч.ч. 1,2
ст. 651 ЦК України, кредитний договір
№0501/0308/74-036 від 14.03.2008 року, укладений
між ним та Відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк" та зобов'язати
ПАТ «Дельта Банк», яке за договором
купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012
року стало кредитором по вказаному
зобов'язанню, протягом десяти днів з
дня набрання чинності рішенням суду,
надати розрахунок заборгованості за
кредитним договором із зазначенням
його складових, способу та часу
нарахування на час його розірвання.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомир від 03 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про повне
задоволення позову. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначив, що суд
першої інстанції помилково не взяв до
уваги, що відповідачем істотно
порушено умови кредитного договору, не
надано йому своєчасно відповіді на
звернення щодо складових наявного
боргу, тощо, внаслідок чого він був
позбавлений можливості достроково
погасити заборгованість по кредитному
договору за курсом долару до гривні
встановленим НБУ на день звернення.
Також зазначив, що судом не розглянуте
письмове клопотання позивача про зміну
(зменшення) підстав заявленого позову.

Заслухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2008 року між
ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено
кредитний договір №0501/0308/74-036,
відповідно до якого банк надав
позивачу грошові кошти у розмірі 20000,00
доларів США на умовах, передбачених у
цьому договорі, з кінцевим терміном
повернення 13.02.2027 року, а позивач
зобов'язався повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати свої зобов'язання
у повному обсязі у строки, визначені
договором. Відповідно до договору
купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012
року ВАТ «Сведбанк» продав (відступив)
АТ «Дельта Банк» права вимоги до
боржників за кредитними та
забезпечувальними договорами, в тому
числі за вищевказаним правочином.

За змістом п. 4.1.1 та п. 4.1.2 договору банк
зобов'язувався надати можливість
позичальнику скористатися кредитом з
дотриманням умов, передбачених
договором, та надавати консультативні
послуги з питань виконання цього
договору.

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ
«Дельта Банк» з заявою про надання йому
виписки по рахунку. У березні 2014 року
він звернувся з повторною заявою про
отримання такої виписки з метою
проведення правильності зарахування
та розподілення банком коштів на його
рахунок спрямованих на погашення
вищевказаного кредитного договору.

У лютому 2014 року на адресу позивача
банком надісланий лист про
необхідність вивчення питання
звернення та можливість звернутися за
консультацією по відповідних
телефонах і в СДПО «myDELTA». 13.05.2014 року
позичальнику надіслано розгорнуту
відповідь про заборгованість станом на
дату відповіді по кредиту з
урахуванням всіх його складових (а.с.
69-72).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем
не надано належних та допустимих
доказів: ненадання відповідачем
останньому можливості скористатися
кредитом з дотриманням умов,
передбачених договором; ненадання
консультаційних послуг з питань
виконання цього договору; наявності
істотного порушення банком умов
кредитного договору; наявності шкоди,
завданої позивачу та її розміру;
позбавлення значною мірою позивача
того, на що він розраховував при
укладенні кредитного договору.

Такий висновок суду є правильним,
відповідає встановленим судом
обставинам справи та нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апелянта про те, що несвоєчасне
надання банком інформації щодо
заборгованості за кредитним договором
є підставою для його розівання, є
безпідставними, оскільки характер його
звернення до банку не свідчить про те,
що у останнього виник обов'язок з
приводу надання саме консультативних
послуг. Несвоєчасне надання банком
відповіді на звернення позивача не
свідчить про істотність порушення умов
кредитного договору, яке тягне за собою
можливість його розірвання.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду, були
предметом дослідження в судовому
засіданні, яким суд дав належну оцінку
і вони не містять підстав для
скасування чи зміни рішення суду.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування або зміни
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 03 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: