У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Журавель В.І.,
Завгородньої І.М.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Десята
Київська державна нотаріальна контора,
Головне управління юстиції в м. Києві,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м. Києві про поділ
спільного майна подружжя, встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання права
власності на частки квартири та
визнання частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом, договору купівлі-продажу
квартири і договору дарування
квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 1 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
поділ спільного майна подружжя,
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
права власності на частки квартири та
визнання частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину за
законом, договору купівлі-продажу
квартири і договору дарування
квартири.

В обґрунтування позову зазначав, що він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_7 в період часу з 5 березня 1983 року
по 23 березня 1993 року. Від шлюбу
народились діти ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які є
відповідачами у справі. Після
розірвання шлюбу з ОСОБА_7 вони
продовжували проживати однією сім'єю
за адресою: АДРЕСА_1 та вести спільне
господарство до моменту смерті дружини
- ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 1 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін судових
рішень, оскільки вони законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 1 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 29 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Ю.Г.
Іваненко

В.І. Журавель

І.М. Завгородня