Провадження №2-з/761/214/2014
У Х В А Л А

08 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Саадулаєва А.І.

при секретарі
Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві заяву
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Транспортна компанія "В-Транс", третя
особа: Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк "ПриватБанк" про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1,
подав до суду заяву про забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на
майно та грошові кошти, що належать
відповідачу, та знаходяться на
рахунках в ПАТ «Полтава -банк» та ПАТ
«Апекс-банк».

Свої вимоги представник позивача
обґрунтовує тим, що 30.04.2013 року
позивачка передала ПАТ КБ «ПриватБанк»
грошові кошти для розміщення на
депозитному вкладі згідно договору
№SAMDN0931 від 30.04.2013 року. У
відповідності до договору застави
№K3VKLOK03513/DZ від 13.05.2013 року, позивач
передала в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк»
майнові права на отримання грошових
коштів в повному обсязі по вказаному
депозитному договору. Згідно п. 2 даного
договору застави - заставою
забезпечується виконання зобов'язань
ТОВ «Транспортна компанія «В-Транс», що
випливають з договору №K3VKLOK03513/DZ від
13.05.2013 року, укладеного останнім з ПАТ
КБ «ПриватБанк». 02.04.2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» на підставі договору
застави перерахував розміщені згідно
вказаного вище депозитного договору,
грошові кошти позивача в розмірі 3988009,17
грн. на погашення простроченої
заборгованості ТОВ «Транспортна
компанія «В-Транс» по кредитному
договору, що підтверджується
банківською випискою. Отже, відповідач
порушив зобов'язання, строк виконання
якого настав 30.03.2014 року, внаслідок чого
позивач виконав обов'язок відповідача
як заставодавець. Враховуючи те, що
відповідач протягом трьох місяців
свідомо ухиляється від виконання
зобов'язання, у сторони позивача наявні
підстави вважати, що відповідач може
здійснити відчуження свого майна, яке
знаходиться в його власності, з метою
уникнення повернення боргу, що може
зробити неможливим виконання рішення
суду, у зв'язку з чим представник
позивача просить забезпечити позов,
шляхом накладання арешту на майно, а
саме транспортні засоби: DAF 95 XF 380 12580, 2003
рік випуску, колір білий, д.н.з. АА9442МВ;
DAF CF85.430 12580, 2005 рік випуску, колір
червоний, д.н.з. АА3907МС; JANMIL NW1S 0, 2003 рік
випуску, колір червоний, д.н.з. АА8882ХО;
JANMIL NW1S 0, 2004 рік випуску, колір червоний,
д.н.з. АА8893ХО; RENAULT MAGNUM 11000, 2002 рік
випуску, колір чорний, д.н.з. АА7348МС; RENAULT
MAGNUM 11959, 2004 рік випуску, колір зелений,
д.н.з. АА7349МС; GUVEN GMS 0, 2005 рік випуску,
колір білий, д.н.з. АА4855ХО; GUVEN GMS 0, 2006 рік
випуску, колір білий, д.н.з. АА4856ХО; BENALU DA
24/87 0, 1999 рік випуску, колір сірий, д.н.з.
АА5569ХХ; MAN 19.403 11967, 1998 рік випуску, колір
червоний, д.н.з. АА9443МВ, які, як вказує
представник позивача, знаходяться у
власності ТОВ «Транспортна компанія
«В-Транс», та грошові кошти, що
знаходяться на рахунку №001, який
відкрито у ПАТ «Полтава-банк», та на
рахунку №0185, який відкрито у ПАТ
«Апекс-банк».

Сторони у судове засідання не
викликались.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

У відповідності до п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд, перевіривши матеріали цивільної
справи, вважає, що заява представника
позивача про забезпечення позову
підлягає частковому задоволенню,
враховуючи наступне.

Відповідно до Договору №SAMDN0931 від
30.04.2013 року, позивачка передала ПАТ КБ
«ПриватБанк» грошові кошти для
розміщення на депозитному вкладі (а.с.
5).

У відповідності до договору застави
№K3VKLOK03513/DZ від 13.05.2013 року, позивач
передала в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк»
майнові права на отримання грошових
коштів в повному обсязі по вказаному
депозитному договору. Згідно п. 2 даного
договору застави - заставою
забезпечується виконання зобов'язань
ТОВ «Транспортна компанія «В-Транс», що
випливають з договору №K3VKLOK03513/DZ від
13.05.2013 року, укладеного останнім з ПАТ
КБ «ПриватБанк». (а.с. 6).

Як вбачається з виписки по рахунку за
період з 01.01.2014 року по 08.04.2014 року, 02.04.2014
року на підставі договору застави були
перераховані грошові кошти позивача у
розмірі 3988009,17 грн. на погашення
простроченої заборгованості ТОВ
«Транспортна компанія «В-Транс» по
кредитному договору (а.с. 8).

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4
ст.151 ЦПК України), якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття
заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.152 ЦПК України,
позов забезпечується шляхом, зокрема,
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» особам, які
беруть участь у справі, має бути
гарантована реальна можливість
захистити свої права при вирішенні
заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватися
лише у разі необхідності, оскільки
безпідставне звернення до даних дій
може спричинити порушення прав та
законних інтересів інших осіб чи
учасників процесу.

Згідно ст. 59 Закону України "Про банки і
банківську діяльність", арешт на майно
або кошти банку, що знаходяться на
його рахунках, арешт на кошти та інші
цінності юридичних або фізичних осіб,
що знаходяться в банку, здійснюються
виключно за постановою державного
виконавця чи рішенням суду про
стягнення коштів або про накладення
арешту в порядку, встановленому
законом. Зняття арешту з майна та
коштів здійснюється за постановою
державного виконавця або за рішенням
суду.

Враховуючи те, що забезпечення позову
по справі має суттєве значення,
оскільки невжиття заходів по
забезпеченню позову може призвести до
неможливості виконання рішення в разі
ухвалення такого судом на користь
позивача або утруднити чи унеможливити
його виконання, суд вважає, що заява
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про забезпечення позову, шляхом
накладення арешту на майно та грошові
кошти, підлягає частковому задоволенню
в частині накладання арешту на грошові
кошти в межах ціни позову, а саме у
розмірі 3988009,17 грн., що знаходяться на
рахунку №001, який відкрито у ПАТ
«Полтава-банк», та на рахунку №0185,
який відкрито у ПАТ «Апекс-банк»,
оскільки, як вбачається з відповіді ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві, ТОВ «Транспортна компанія
«В-Транс» (код 38204010) дійсно має відкриті
рахунки у ПАТ «Полтава-банк» та ПАТ
«Апекс-банк».

З приводу накладання арешту на
транспортні засоби, в цій частині заява
про забезпечення позову не підлягає до
задоволення, оскільки стороною
позивача не надано доказів про те, що
транспортні засоби, на які вона просить
накласти арешт, на даний час належить
відповідачу на праві власності, до
вказаної заяви не додано
правовстановлюючих документів на
вказані транспортні засоби, чи інших
документів, які підтверджують право
власності відповідача. Відома стороні
позивача інформація про те, що вказані
транспорті засоби належать
відповідачу, є лише припущенням
сторони позивача, оскільки дана
інформація не є доведеною належними та
допустимими доказами. Крім того, не
надано доказів, що існує загроза
відчуження вказаних транспортних
доказів. У зв'язку з тим, що стороною
позивача не надано належних та
допустимих доказів про наявність у
відповідача права власності відносно
транспортних засобів, на які сторона
позивача просить накласти арешт, та
враховуючи те, що рішення суду не може
ґрунтуватися на припущеннях, заява про
забезпечення позову в цій частині не
підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову -
задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти
арешт на грошові кошти в межах ціни
позову, а саме у розмірі 3988009 (три
мільйони дев'ятсот вісімдесят вісім
тисяч дев'ять) грн. 17 коп., що
знаходяться на розрахункових рахунках,
відкритих ТОВ «Транспортна компанія
«В-Транс» (код 38204010) у ПАТ
«Полтава-банк», МФО 331489, номер рахунку:
7001 від 16.12.2013 року, та у ПАТ
«Апекс-Банк», МФО 380720, номер рахунку:
0185 від 25.04.2012 року.

В іншій частині відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
м. Києва протягом 5 днів з дня отримання
її копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
один рік.

Суддя