У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» про розірвання договору
оренди землі та зобов'язання вчинення
дій за касаційною скаргою
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 11 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила розірвати договір оренди землі
від 30 березня 2007 року, укладений
між сільськогосподарським товариством
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Вікторія» та ОСОБА_2,
зобов'язати відповідача повернути їй
орендовану земельну ділянку.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
вона є власником земельної ділянки
площею 4,40 га, яка розташована на
території Хмелівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області. Право
власності на вказану земельну ділянку
вона набула на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 15
листопада 2012 року, після матері ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Вказувала, що земельною ділянкою, на
час звернення до суду, користувався
відповідач на підставі договору оренди
землі від 30 березня 2007 року, який
зареєстрований у Маловисківському
районному відділі Кіровоградської
регіональної філії державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру при Держкомземі
України» 1 листопада 2007 року за № 167.
Зазначала, що вона 30 серпня 2013 року,
маючи намір самостійно обробляти
належну їй земельну ділянку,
звернулась до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» із заявою про розірвання
договору оренди землі та повернення
земельної ділянки, але її звернення
залишилось не розглянутим.

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 26
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 11 лютого
2014 року, позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі,
укладений 30 березня 2007 року між
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» та ОСОБА_2, зареєстрований у
Маловисківському районному відділі
Кіровоградської регіональної філії
державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру при
Держкомземі України», 1 листопада 2007
року за № 167.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» (далі - СТОВ «Агрофірма
«Вікторія»), посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до іншої
особи є підставою для розірвання
оспорюваного договору оренди
земельної ділянки (п. 40 договору).

Проте погодитися з такими висновками
судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 цього Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Судові рішення зазначеним вимогам
закону не відповідають.

Судами установлено, що 30 березня 2007
року між СТОВ «Агрофірма «Вікторія» та
ОСОБА_2 було укладено договір оренди
земельної ділянки, за умовами якого
остання передала в оренду земельну
ділянку НОМЕР_1 ріллі площею 4,40 га,
розташовану на території Хмелівської
сільської ради Маловисківського
району Кіровоградської області, яка
належала їй на праві власності. Факт
передачі земельної ділянки
підтверджено відповідним актом
прийому-передачі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла, після
смерті якої вказану земельну ділянку
успадкувала ОСОБА_1

Пунктом 38 указаного договору
визначено, що дія договорів
припиняється шляхом їх розірвання за
взаємною згодою сторін, а за рішенням
суду на вимогу однієї сторони лише у
разі невиконання другою стороною
обов'язків, випадкового знищення
земельної ділянки, а також з інших
підстав, визначених законом.

Згідно з п. 39 спірного договору оренди
землі розірвання договору в
односторонньому порядку не
допускається.

Пунктом 40 спірного договору оренди
землі передбачено, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи є підставою для
зміни або розірвання договору.

Разом з тим, ч. 4 ст. 32 Закону України
«Про оренди землі» визначено, що
перехід права власності на орендовану
земельну ділянку до іншої особи, а
також реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для зміни
умов або розірвання договору, якщо інше
не передбачено договором оренди землі.

Оскільки інше передбачено умовами
договорів земельних ділянок, то судам
слід було визначитись із порядком
застосування зазначеної підстави для
їх розірвання.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, у силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, позивач має довести підстави
для розірвання договорів, передбачені
ст. ст. 651, 652 ЦК України.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи рішення, в порушення вимог
ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України, не
врахували доводів СТОВ «Агрофірма
«Вікторія» про те, що спірний договір
оренди може бути припинений лише з
підстав, визначених ст. 652 ЦК України та
дійшли передчасного висновку про
доведеність позову.

За таких обставин, ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вікторія» задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 26
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 11 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко