Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3700/14
інстанції: Нікандрова С.О.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 09 липня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з вказаним позовом
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору від 06 грудня 2006
року відповідач отримала кредит в
розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підписом підтвердила згоду
на є, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку складає між нею та
банком договір.

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконувала, у зв'язку
з чим станом на 31 травня 2014 року має
заборгованість 28143,30 грн., яка
складається з наступного: 6786,88 грн. -
заборгованість за кредитом; 15071,30 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4468,77 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: - 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина); - 1316,35 грн. -
штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України банк просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість у розмірі 28143,30 грн. за
кредитним договором від 06 грудня 2006
року та судові витрати у розмірі 281,43
грн.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 09 липня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
постановити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що сторонами було
укладено договір від 06 грудня 2006 року
відповідач отримала кредит в розмірі
9000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Повернення кредиту відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами.

Згода ОСОБА_5 на те, що підписана ним
заява разом з умовами надання
банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір,
підтверджується підписом, виконаним
від імені відповідача в заяві (а.с.10).

На порушення умов договору позичальник
взяті на себе зобов'язання не
виконував, передбачені умовами
договору платежі не вносив, в зв'язку з
чим станом на 31 травня 2014 року має
заборгованість у розмірі 28143,30 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, частина друга статті
258 ЦК України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідач відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК
України до ухвалення рішення
відповідач звернувся до суду першої
інстанції з письмовою заявою про
застосування позовної давності (а.с.
37-39).

Останній платіж на погашення боргу за
вказаним договором здійснено 28.03.2008
року (а.с. 6 зворот). Таким чином, перебіг
строку позовної давності почався з
моменту настання строку погашення
чергового платежу за договором тобто з
квітня 2008 року.

Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до
суду з позовом про захист свого
порушеного права лише 12.05.2014 року (а.с. 2),
тобто за межами установленого статтею
257 ЦК України трирічного строку
позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена в
Постановах Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 19
березня 2014 року (справа №6-14цс14) та від 18
червня 2014 року №6-61цс14).

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 303, ст. ст. 307, 309, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 09 липня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: