Справа № 372/1476/14-ц Головуючий у І
інстанції Кравченко М.В.Провадження №
22-ц/780/4739/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Савченка С.І., Полішука М.А.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 13 червня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про розірвання договору та
стягнення коштів ,-

встановила:

У березні 2013 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом. Посилаючись на
неналежне виконання відповідачем умов
договору, неякісне виконання робіт по
встановлення вікна, порушенням
технологічних вимог при виготовленні
та встановленні виробу, позивач
просила суд розірвати укладений із
відповідачем договір № 8 від 31.03.2011
року, стягнути з відповідача збитки в
розмірі 8 800 грн., відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 3 000 грн.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 13 червня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права при його
ухваленні, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 839 ЦК України передбачено, що
підрядник зобов'язаний виконати
роботу, визначену договором підряду, із
свого матеріалу і своїми засобами, якщо
інше не встановлено договором.
Підрядник відповідає за неналежну
якість наданих ним матеріалу і
устаткування, а також за надання
матеріалу або устаткування, обтяженого
правами третіх осіб.

Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону
України «Про захист прав споживачів»
визначено, що істотний недолік -
недолік, який робить неможливим чи
недопустимим використання товару
відповідно до його цільового
призначення, виник з вини виробника
(продавця, виконавця), після його
усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Згідно ч.4 ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів» за наявності у
роботі (послузі) істотних недоліків
споживач має право вимагати розірвання
договору та відшкодування збитків.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд першої інстанції встановив, що 31
березня 2011 року між сторонами було
укладено договір № 8, за умовами якого
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
зобов'язувалась поставити
металопластикове вікно з профілю «REHAU»
згідно специфікації, а ОСОБА_1
зобов'язалась оплатити їх вартість, що
підтверджується договором, додатком до
нього.

Відповідач роз'яснив позивачеві
ризики виготовлення панорамного вікна
на 11 поверсі будинку, особливих вимог
позивача щодо конструкції замовленого
вікна, внаслідок чого сторонами у
пункті 1.2 договору було обумовлено
обов'язки замовника щодо виготовлення
та встановлення за власний кошт
захисних перил на нижньому остікленні
конструкції. Однак позивачем вказані
роботи не були проведені.

Позивач повністю оплатив вартість
робіт за договором, що визнається
сторонами.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 10.04.2011 року
виконала умови договору та встановила
вікно із матеріалів та за формою згідно
специфікації, що визнається сторонами
та підтверджується додатком до
договору, технічними умовами «REHAU» та
іншими матеріалами справи.

В травні 2011 року на вимогу позивача
відповідачем було виконано додаткові
роботи згідно погодженого сторонами
звіту по рекламації віконних
конструкцій «REHAU» в м.Українка, що
визнається сторонами та
підтверджується звітом.

07.03.2012 року на замовлення ОСОБА_1
експертом ТОВ «Судова незалежна
експертиза України» було встановлено,
що металопластикове вікно, встановлене
в приміщенні квартири АДРЕСА_1, не
відповідає технологічним вимогам та
нормативним документам, діючим у
будівництві на території України, що
підтверджується висновком № 1-1-18/12
будівельно-технічного експертного
дослідження, квитанцією.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що
зобов'язання відповідача було виконано
у передбачені договором строки шляхом
виготовлення та встановлення вікна, а
зобов'язання позивача було виконано
шляхом повної оплати вартості робіт у
визначені договором строки, підстави
для розірвання договору внаслідок
невиконання відповідачем своїх
зобов»язань - відсутні .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції також дійшов
правильного висновку щодо відсутності
істотних недоліків у виконаних
відповідачем роботах, які б
відповідали визначеним законодавством
ознакам та позивачем не надано доказів
на підтвердження факту завдання їй
збитків, наявності причинного зв'язку
між збитком та діями відповідача.

За таких обставин, висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
про розірвання договору та стягнення
збитків ґрунтується на матеріалах
справи та вимогах закону.

Згідно зі ст.ст. 711 та 1167 ЦК України, а
також п. 5 ст. 4 Закону України "Про
захист прав споживачів" споживач має
право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про недоведеність
позовних вимог щодо спричинення
позивачу моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо відмови у задоволенні позовних
вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм
матеріального і процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та висновками суду,
викладеними у рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
ухвалено з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права,
а тому його слід залишити без змін,
відхиливши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий

Судді :