У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Київської
області від 19 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому
просила визначити їй додатковий строк
для прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті її матері, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначала, що
нею з поважних причин було пропущено
строк для звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті матері, оскільки
при поданні такої заяви до
нотаріальної контори у липні 2009 року,
вона помилково зазначила про прийняття
спадщини після смерті свого батька,
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
При цьому спадковим майном вона
зазначала спірну квартиру АДРЕСА_1 та
спірну земельну ділянку площею 0,15 га,
яка розташована по АДРЕСА_2.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 грудня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 19 травня 2014 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким визначено ОСОБА_4
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті її
матері, ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, строком в три місяці з
моменту набрання рішенням
апеляційного суду законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. ст. 1270, 1272 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 19 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник