АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №753/9245/13-ц
першій інстанції СирбулО.Ф.
Апеляційне провадження №22-ц/796/8723/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Волошиної В.М., Шкоріної
О.І.,

при секретарі
Лужецькій І.С.,

за участю позивача
ОСОБА_3,

представників
позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника
відповідача ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 10.06.2013 до
досягнення дитиною повноліття; в іншій
частині позовних вимог про стягнення
аліментів за минулий час та про
стягнення понесених додаткових витрат
на дитину відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі до 13.03.2003, мають доньку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з матір'ю і
перебуває на її утриманні. Відповідач
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
іншою жінкою, має сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є фізичною
особою-підприємцем.

Враховуючи наведене та вважаючи, що
питання оздоровлення дитини з
відповідачем не обговорювалось, а
доказів на підтвердження вжиття
позивачкою заходів щодо одержання
аліментів з відповідача та його
ухилення від їх сплати у період з 2010 по
2013 роки суду у передбаченому законом
порядку не надано, - суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у
цій частині та задовольнив позов у
частині стягнення аліментів на
утримання доньки щомісячно в розмірі ј
частини заробітку відповідача до
досягнення дитиною повноліття,
вважаючи вказані позовні вимоги
такими, що знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 6 березня 2014 року зустрічний
позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про оспорювання
батьківства та виключення відомостей
про особу як батька з актового запису
про народження дитини залишений без
розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК
України за заявою ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року в частині відмови у задоволенні
позову та ухвалити у цій частині нове
рішення про їх задоволення у повному
обсязі. Посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
позивач та її представники підтримали
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів та просили її задовольнити у
повному обсязі. Представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
її відхилити та залишити без змін
законне і обгрунтоване рішення суду
першої інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Рішення суду в частині задоволення
позовних вимог про стягнення аліментів
на утримання дитини не оскаржується
жодною зі сторін.

Що стосується позовних вимог про
стягнення аліментів за минулий час на
підставі ч.2 ст.191 СК України, то
висновок суду першої інстанції про їх
недоведеність грунтується на
встановлених судом обставинах, вимогах
закону та наявних у матеріалах справи
доказах і доводами апеляційної скарги
не спростовується.

Правове значення для вирішення по суті
спору про присудження аліментів за
минулий час на підставі ч.2 ст.191 СК
України має встановлення сукупності
таких обставин: вжиття позивачем
заходів щодо добровільної сплати
відповідачем аліментів (1) та
неможливість їх отримання у зв'язку з
його ухиленням від їх сплати (2).
Ухилення від сплати аліментів у сенсі
даної норми має місце тоді, коли
платник аліментів визнає та
погоджується на сплату аліментів у
добровільному порядку, проте,
ухиляється фактично виконувати свій
батьківський обов'язок.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження наявності вказаних
обставин, що мають значення для
вирішення спору, матеріали справи не
містять. З пояснень сторін у
безспірному порядку встановлено, що до
2010 року відповідач добровільно брав
участь в утриманні доньки, а після 2010
року між сторонами виник конфлікт,
внаслідок якого відповідач перестав у
добровільному порядку передавати
позивачу кошти на утримання дитини та
поставив під сумнів своє батьківство
відносно ОСОБА_8, у зв'язку з чим вважав,
що обов'язку утримувати доньку не має.
За таких обставин відступні підстави
вважати, що він ухилявся від
добровільної сплати аліментів
протягом спірного періоду. Самі по собі
листи позивача до відповідача з
проханням надавати матеріальну
допомогу дитині не дають підстав
вважати доведеними позовні вимоги про
стягнення аліментів за минулий час
відповідно до ч.2 ст.191 СК України, а тому
правильним є висновок суду першої
інстанції про недоведеність позовних
вимог ОСОБА_3 у цій частині.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про невідповідність висновків
суду обставинам справи та вимогам
закону в частині позовних вимог про
стягнення фактично понесених
позивачем додаткових витрат на дитину,
то вони заслуговують на увагу з огляду
на таке.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України
додаткові витрати на дитину - витрати,
викликані особливими обставинами:
розвитком здібностей дитини, її
хворобою тощо. Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину визначається за рішенням суду з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно (ч.2 ст.185 СК
України).

Встановлено і підтверджується
наявними у матеріалах справи та
дослідженими судом доказами, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 13.09.2012 знаходиться під
наглядом Київської міської
туберкульозної лікарні, раніше з 2002 по
2005 роки перебувала на «Д» обліку у цій
медичній установі (ас13), має
захворювання дихальних шляхів (ас14,15,17),
перебуває під наглядом ендокринолога
(ас16). У період 2010 - 2013 років відпочивала
в оздоровчих таборах та санаторіях,
лікувалася у стоматолога, витрати по
оплаті відпочинку, оздоровлення та
лікування несла мати ОСОБА_3 Загальна
сума понесених позивачем додаткових
витрат на дитину склала 54615грн
(ас7-9,11,12,18,19,20,21,26).

Враховуючи, що протягом 2010 - 2013 років
батько ОСОБА_8 не брав участі в її
утриманні, у добровільному порядку
кошти не передавав, а мати несла як
щоденні, так і додаткові витрати на
дитину, колегія дійшла висновку про
обгрунтованість позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3
половини фактично понесених нею
додаткових витрат на дитину у розмірі
54615грн : 2 = 27307,50грн, адже такі вимоги
грунтуються на вимогах закону (ст.185 СК
України) і підтверджені наявними у
матеріалах справи доказами.

Висновок суду першої інстанції у цій
частині зроблений з порушенням норм
матеріального права, не відповідає
встановленим судом обставинам, а тому
на підставі ст.309 ЦПК України
оскаржуване рішення в частині відмови
у задоволенні позову ОСОБА_3 про
стягнення з ОСОБА_7 додаткових витрат
на дитину підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,305,308,309,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 травня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат
на дитину скасувати і в цій частині
постановити нове рішення наступного
змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про
стягнення додаткових витрат на дитину
задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3 27307,50грн (двадцять сім
тисяч триста сім грн 50 коп.) додаткових
витрат на дитину.

В іншій частині рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.О.Антоненко

Судді
В.М.Волошина

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №753/9245/13-ц
Головуючий у
першій інстанції Сирбул О.Ф.

Апеляційне провадження №22-ц/796/8723/2013
Доповідач
Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

30 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Волошиної В.М., Шкоріної
О.І.,

при секретарі
Лужецькій І.С.,

за участю позивача
ОСОБА_3,

представників
позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника
відповідача ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК
України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково. Рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року в частині відмови у задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про стягнення
додаткових витрат на дитину скасувати
і в цій частині постановити нове
рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про
стягнення додаткових витрат на дитину
задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3 27307,50грн (двадцять сім
тисяч триста сім грн 50 коп.) додаткових
витрат на дитину.

В іншій частині рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.О.Антоненко

Судді
В.М.Волошина

О.І.Шкоріна