СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22- ц/ 796/ 5518 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції - Голік Н.О.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
16.07.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
на рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 31.01.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_1 до
Київського слідчого ізолятора,
про визнання протокольного рішення
комісії з соціально - побутових питань
№5 від
25.05.2012 р. та №7 від 24.09.2012 р. незаконними
Заслухавши доповідь судці Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 31.01.2014 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Київського слідчого ізолятора, 3-особа:
ОСОБА_2 про визнання протокольного
рішення комісії з соціально - побутових
питань №5 від 25.05.2012 р. та №7 від 24.09.2012 р.
незаконними та скасування.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати це рішення та постановити
нове, яким його позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на його
незаконність, зокрема, що суд, порушив
норми матеріального та процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, позивач проживає в
кімнаті №60 гуртожитку Національного
університету оборони України, за
адресою: м. Київ, вул.
Довнар-Запольського, буд. №8-а, який
знаходиться на балансі Київського
слідчого ізолятора.

25.05.2012 р. на засіданні комісії із
соціально-побутових питань Київського
слідчого ізолятора було розглянуто
питання щодо незаконного проживання в
гуртожитку особового складу, зокрема,
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), що підтверджується
протоколом № 5 від 25.05.2012 р., та
присутніми членами комісії прийнято
рішення направити лист- повідомлення
мешканцю АДРЕСА_1, щодо незаконного
проживання його у зазначеній кімнаті
та запропонувати звільнити займане
житло у десятиденний термін (а.с.24-26).

24.09.2012 р. на засіданні комісії із
соціально-побутових питань Київського
слідчого ізолятора було розглянуто
питання щодо незаконного проживання в
гуртожитку особового складу, зокрема,
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), що підтверджується
протоколом № 7 від 24.09.2012 р., та
присутніми членами комісії прийнято
рішення направити лист- повідомлення
мешканцю АДРЕСА_1, щодо незаконного
проживання його у зазначеній кімнаті
та запропонувати звільнити займане
житло до 27.09.2012 р. (а.с.27-28).

На підставі вказаних рішень Київським
СІЗО позивачу були направлені
відповідні листи, якими його було
повідомлено про прийняті комісією
рішення та надіслані повідомлення про
звільнення займаної ним АДРЕСА_1
(а.с.7-8,11).

Згідно ст. 127 ЖК України та п.2 розділу 1
примірного положення «Про гуртожитки»,
- гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання.

Згідно ст.129 ЖК України, на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення
на надану жилу площу.

Згідно п.п.1.2. п.1, п.п.2.1. п.2 Положення про
гуртожиток Київського слідчого
ізолятора, - гуртожиток призначається
для тимчасового проживання
співробітників Київського СІЗО, які
перебувають на обліку і очікують
покращення житлових умов ліжко-місця,
кімнати в гуртожитку. Жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням житлової комісії із
соціально-побутових питань Київського
слідчого ізолятора та адміністрації
Київського слідчого ізолятора.

Згідно п.п.2.2 пункту 2 Положення про
гуртожиток Київського слідчого
ізолятора від 04.01.2011 р., на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація Київського
слідчого ізолятора видає
співробітнику ордер, який є єдиною
підставою для вселення в гуртожиток.

Судом першої інстанції встановлено, що
ордер на займану позивачем АДРЕСА_1 у
вказаному гуртожитку позивачу не
видавався.

Суд першої інстанції правильно дійшов
висновку про те, що доводи позивача про
те, що вказані вище рішення комісії із
соціально-побутових питань Київського
СІЗО є незаконними та підлягають
скасуванню, оскільки, він (позивач) не
був присутнім на засіданнях комісії
25.05.2012 р. та 24.09.2012 р., не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки, за
прошення осіб на засідання комісії є
правом, а не обов»язком комісії.

Так, згідно п. 1.9 Положення про комісію
із соціально-побутових питань
Київського слідчого ізолятора, на
засідання комісії можуть
запрошуватись окремі працівники, у
тому числі і ті, житлові питання яких
розглядаються на засіданні комісії.

Суд також правильно вважав, що
оскільки, на засіданнях вказаної
комісії 25.05.2012 р. та 24.09.2012 р. були
прийняті рішення лише щодо направлення
листів-повідомлень мешканцю АДРЕСА_1
(ОСОБА_1.), а лист не є правочином, і
носить лише інформаційний характер -
повідомлення, то рішення комісії із
соціально - побутових питань
Київського СІЗО від 25.05.2012 р. (протокол
№5) та від 24.09.2012 р. (протокол №7) не
підлягають визнанню незаконними та
скасуванню із зазначених позивачем
підстав.

Суд також дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність посилань
позивача на те, що комісією були
прийняті рішення щодо вселення в одне
приміщення осіб різної статі, які не
перебувають у шлюбних відносинах, а
саме: ОСОБА_2, оскільки, на вказаних
засіданнях комісії із
соціально-побутових питань Київського
слідчого ізолятора питання щодо
вселення ОСОБА_2 в спірну кімнату не
розглядалося.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд правильно
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволенні позовних
вимог.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Суд повно з»ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Підстав для скасування
рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 31.01.2014 р. - залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :