Справа № 166/441/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Гончарук О.Н. Провадження №
22-ц/773/1235/14 Категорія: 30 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів - Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення майнової та моральної шкоди
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення майнової та моральної
шкоди, за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення Камінь -
Каширського районного суду Волинської
області від 10 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Камінь - Каширського
районного суду Волинської області від
10 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
в користь ОСОБА_2 154 грн. 24 коп. майнової,
500 грн. компенсації на відшкодування
моральної шкоди, 200 грн. судових витрат
за надання правової допомоги
адвокатом. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід
держави 159 грн.20 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог та в
позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди
завданої злочином відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове, яким позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 задовольнити, а в зустрічному
позові відмовити. Зазначає, що
задовольняючи частково позов ОСОБА_2,
судом не було враховано відсутність
вироку суду та доведеності у зв'язку з
цим її вини у заподіянні тілесних
ушкоджень позивачу. Також ухвалою
апеляційного суду від 13 березня 2014 року
було зобов'язано позивачку повернути
кошти у вигляді відшкодування майнової
та моральної шкоди, стягнуті за вироком
суду на її користь.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
відповідача ОСОБА_3, яка просить
задовольнити скаргу з підстав
наведених в ній, заперечення позивача
ОСОБА_2, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
в серпні 2011 року на ґрунті особистих
неприязних відносин ОСОБА_3 умисно
нанесла ОСОБА_2 удари руками та ногами в
праву руку та обидві ноги, чим
заподіяла їй легкі тілесні ушкодження.

Вироком Ратнівського районного суду
Волинської області від 24 липня 2012 року
ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1ст.125 КК
України, тобто умисне нанесення легких
тілесних ушкоджень і призначено
покарання у виді штрафу в розмірі 850
грн. Стягнуто на користь ОСОБА_2 майнову
шкоду у розмірі 400 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 16 жовтня 2012 року апеляцію
ОСОБА_3 задоволено частково. Вирок
Ратнівського районного суду від 24
липня 2012 року щодо неї в частині
призначення покарання за ч.1 ст.125 КК
України змінено, зменшено розмір
штрафу з 850 грн. на 510 грн. в дохід
держави.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Встановлено, що за встановлених судом
фактичних обставин справи, дії ОСОБА_3
за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковано
вірно, вищезазначені вирок
Ратнівського районного суду
Волинської області та ухвала
апеляційного суду Волинської області
підлягає скасуванню з підстав
порушення права засудженої на захист,
справу направлено на новий судовий
розгляд.

Постановою Ратнівського районного
суду Волинської області від 06.06.2013р.
кримінальну справу, порушену 06.09.2011р. по
обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК
України та 06.10.2011р. по обвинуваченню
ОСОБА_2, ОСОБА_5 у вчиненні злочину
передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
об'єднані в одне провадження, закритті
в зв'язку з відмовою потерпілих від
обвинувачення у справі приватного
обвинувачення. Зобов'язано Управління
Державної казначейської служби у
Ратнівському районі Волинської
області повернути штраф, сплачений
ОСОБА_3 у розмірі 510 грн. (а.с.12).

Як вбачаться з матеріалів справи,
однією з підстав для закриття справи
була письмова заява ОСОБА_3 про те, що
вона не буде вчиняти протиправних дій
відносно ОСОБА_2

З висновку експерта №324 від 16.11.2011р.
вбачається, що ОСОБА_2 отримала тілесні
ушкодження у вигляді крововиливів в
ділянці правої верхньої і обох нижніх
кінцівок по ступеню тяжкості
відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень (а.с.74 матеріалів
кримінальної справи №0313/483/2012).

Згідно ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Судом вірно встановлено, що внаслідок
неправомірних дій відповідача, позивач
ОСОБА_2 з 12 по 17 серпня 2011 року
перебувала на стаціонарному лікуванні
у Ратнівській центральній районній
лікарні, на придбання медикаментів
витратила 132 грн.43 коп., що підтверджено
випискою з медичної картки ОСОБА_2 та
чеками на придбання ліків (а.с.12,13
матеріалів кримінальної справи
№0313/483/2012 ), а також витрати на поїздку
до м.Камінь -Каширського для
проходження судмедекспертизи в
розмірі 21 грн. 81 коп. ( а.с.12,13 матеріалів
кримінальної справи №0313/483/2012 ).

Тому виходячи з вищезазначеного, суд
першої інстанції вірно стягнув з
ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 154 грн.24
коп.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості (ст.
23 ЦК України).

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати у
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Виходячи з вищезазначеного, давши
вірну оцінку обставинам справи, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що розмір
моральної шкоди завданої злочином є
достатнім і обґрунтованим та повністю
відповідає вимогам розумності та
справедливості.

Що стосується стягнень з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 судових витрат за
надання правової допомоги адвокатом,
то суд вірно застосував ст.ст.79,88
цивільного процесуального кодексу
України та стягнув 200 гривень сплачених
позивачем адвокату за оформлення
позовної заяви до суду.

Відмовляючи в позові ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення майнової та
моральної шкоди, суд першої інстанції
мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_3
не довела ті обставини, на які вона
посилалася як на підставу своїх вимог.
Такі висновки суду першої інстанції, як
вважає колегія суддів відповідають
встановленим обставинам справи та
узгоджуються з вимогами ч.3 ст.10 ЦПК
України, оскільки подані нею докази
стосуються доведення факту
відсутності її вини у заподіянні
тілесних ушкоджень ОСОБА_2, факт
придбання ліків та наявність
захворювань, не пов'язані з діями особи,
до якої нею заявлені вимоги про
відшкодування шкоди.(а.с.56-70,415
кримінальної справи).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що суд першої інстанції не взяв до
уваги відсутність вироку щодо
доведеності її вини у заподіянні
позивачці тілесних ушкоджень та
судового рішення про повернення коштів
ОСОБА_2 на її користь, не спростовують
правильності висновків суду про
часткове задоволення позову, оскільки
суд першої інстанції покладаючи
обов'язок на відповідача по
відшкодуванню шкоди оцінював наявні
докази в цій частині в сукупності та
без підстав, передбачених ст.61 ЦПК
України.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного рішення суду,
яке постановлено з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Камінь - Каширського районного
суду від 10 червня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: