У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 23 липня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про зобов'язання виконати умови
договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив зобов'язати ОСОБА_5
виконати свої зобов'язання, які виникли
на підставі договору від 25 травня 2012
року, та переоформити на його ім'я
право власності на автомобіль марки
Mercedes GL 450, 2007 року випуску, сірого
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шляхом укладення договору відчуження,
зобов'язати відповідачку виконати свої
зобов'язання, які виникли на підставі
договору від 25 травня 2012 року та
переоформити право власності на
господарське приміщення АДРЕСА_1,
земельну ділянку площею 0,0740 га та
розташований на ній садовий будинок
АДРЕСА_2, стягнути з ОСОБА_5 на його
користь моральну шкоду в розмірі 200 000
грн, зобов'язати останню не чинити
перешкоди при відчуженні 55/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_3 та надати
вільний доступ до будинку ріелторам.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що 25 травня 2012 року між ним та
ОСОБА_5 був укладений договір про
взаємні зобов'язання.

Свої зобов'язання за вищевказаним
договором він виконав у повному обсязі,
а відповідачка своїми діями затягує
процес виконання договірних
зобов'язань, чим позбавляє його
отримати те, на що він розраховував при
укладенні зазначеного вище правочину.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
03 вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 виконати
зобов'язання за договором від 25 травня
2012 року, укладеним з ОСОБА_4, а саме:
переоформити на ім'я ОСОБА_4 право
власності на автомобіль марки Mercedes GL 450,
2007 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, шляхом укладення договору
відчуження.

Зобов'язано ОСОБА_5 виконати
зобов'язання за договором
від 25 травня 2012 року, укладеним з
ОСОБА_4, а саме: переоформити на ім'я
ОСОБА_4 право власності на
господарське приміщення АДРЕСА_1
шляхом укладання договорів відчуження.

Зобов'язано ОСОБА_5 виконати
зобов'язання за договором від
25 травня 2012 року, укладеним з ОСОБА_4, а
саме: переоформити на ім'я ОСОБА_4 право
власності на земельну ділянку площею
0,0740 га та розташований на ній садовий
будинок АДРЕСА_2, шляхом укладання
договорів відчуження.

Зобов'язано ОСОБА_5 виконати
зобов'язання за договором від
25 травня 2012 року, укладеним з ОСОБА_4, а
саме: не чинити перешкоди сумісному
продажу 55/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_3

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення місцевого суду
від 03 вересня 2014 року, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
сторони повинні виконати взаємні
зобов'язання за укладеним між ними
договором від 25 травня 2012 року, який,
фактично, є договором про поділ спільно
нажитого майна.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у позові, апеляційний суд,
встановивши, що за змістом договір від
25 травня 2012 року є попереднім, виходив
із норм ч.3 ст. 635 ЦК України, за якою
зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

При цьому, суд зазначив, що примушення
до виконання зобов'язання, що
ґрунтується на попередньому договорі
(укласти договір), цивільним
законодавством не передбачено.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшов висновку про
відмову в задоволенні позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко