Провадження 2/328/617/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області суд в складі:

головуючого судді Погрібної О.М.,

при секретарі - Мацинській О.Є.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Токмак
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Токмацької міської ради
Запорізької області про визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Токмацької міської ради Запорізької
області про визнання в порядку
спадкування права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 після
смерті її матері - ОСОБА_3 відкрилась
спадщина в вигляді: житлового будинку
по АДРЕСА_1. Однак, за життя мати не
зареєструвала у встановленому законом
порядку право власності на даний
житловий будинок. Після смерті матері
позивачка прийняла спадщину,
звернувшись в шестимісячний строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, та почала нею
володіти, проживала за вказаною
адресою разом з батьком - ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_6. При зверненні до
нотаріуса про отримання свідоцтва про
право на спадщину вказаного будинку
позивачка отримала відмову з тих
підстав, що вказаний будинок згідно
даних КП «Абрис» (орган БТІ) не
обліковується за померлою матір'ю.

Тому просить визнати право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала повністю та просила
суд задовольнити її позовну заяву з
підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_2 суду пояснила,
що позивач вчасно звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом в зв'язку з тим, що
за життя мати позивача не
зареєструвала у встановленому законом
порядку право власності на житловий
будинок.

Представник відповідача в судове
засідання не заявився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позову не заперечує.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про народження серії НОМЕР_1, виданого
09.11.1955 року, актовий запис 436, та
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2,
виданого 19.08.1978 року, актовий запис № 217,
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданого 06.04.1994 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Токмака
Запорізької області, актовий запис 178.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, виданого 26.06.1998 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Токмака
Запорізької області, актовий запис №
318.

Зборами уповноважених колгоспників
колгоспу «Родина» Токмацького району
Запорізької області від 21.03.1957 року
ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку
по АДРЕСА_1 площею 0,24 га для будівництва
житлового будинку.

Згідно відповіді на запит від 19.12.2013
року № 01-01-04/2895, наданої начальником
відділу Держземагентства у
Токмацькому районі Запорізької
області, земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1 у власність не надавалась.

Згідно довідки про склад сім'ї або
зареєстрованих у житловому
приміщенні/будинку осіб № 294 від 06.12.2013
року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали по
АДРЕСА_1 з 1957 року по день своєї смерті.

Позивачка проживала по АДРЕСА_1 з 1957
року по 04.12.2013 року та здійснювала
догляд за батьками, що підтверджується
довідкою № 292 від 04.12.2013 року голови
квартального комітету мікрорайону
«Центральний» м. Токмака Запорізької
області.

Підтвердженням будівництва та в
подальшому експлуатації житлового
будинку по АДРЕСА_1 є домова книга для
прописки громадян, які проживають в
будинку АДРЕСА_1.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 збудували
житловий будинок на відведеній їм для
цих потреб земельній ділянці по
АДРЕСА_1, однак, не зареєстрували право
власності у відповідності до діючого
на той час законодавства.

Згідно технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок по
АДРЕСА_1 житловий будинок має загальну
площу 96,8 кв. м, з яких житлова площа
складає 28,8 кв. м. За вказаною адресою
знаходяться А - житловий будинок, а -
веранда, В - сарай, Д - сарай, П - льох, Г -
вбиральня, І - огорожа, ІІ - ворота.

Згідно ст.120 ЦК УРСР, майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності (ст.112 цього
кодексу). Колгоспний двір може мати у
власності підсобне господарство на
присадибній ділянці землі, що
знаходиться в його користуванні, жилий
будинок та ін.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.13
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 24 червня 1983 року «Про
практику розгляду судами України справ
про спадкування (постанова втратила
чинність на підставі Постанови
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року) правила ст.563 Цивільного
кодексу України про те, що спадщина на
майно колгоспного двору відкривається
лише після смерті останнього його
члена поширюється на випадки
припинення колгоспного двору лише з
цих підстав до 1 липня 1990 р. При
припиненні двору з інших підстав
(перетворення колгоспу у радгосп,
виходу з колгоспу членів двору тощо), а
також в разі смерті члена двору після 30
червня 1990 р. спадщина на відповідну
частку майна колгоспного двору (майна,
що збереглося) відкривається після
смерті кожного з колишніх його членів
(у редакції Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 25 грудня 1992
року №13).

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року №20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
(із змінами і доповненнями, внесеними
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 25 травня 1998 року №15):
положення ст.ст.17,18 Закону «Про
власність» щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року). До правовідносин, що виникли
раніше, застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: а) право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні; б) розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних. Частку працездатного
члена двору може бути зменшено або
відмовлено у її виділенні при
недовгочасному його перебуванні у
складі двору або незначній участі
працею чи коштами в господарстві двору.
Особам, які вибули з членів двору, але
не втратили права на частку в його
майні, вона визначається виходячи з
того майна двору, яке було на час їх
вибуття і яке збереглося; г) згідно зі
ст. 4 Постанови Верховної Ради України
"Про введення в дію Закону "Про
власність" загальні правила
спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, вбачається, що відповідно
до ст. ст. 17, 18 Закону "Про власність"
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні.

За змістом ст.ст. 120,121 ЦК УРСР (в ред. 1963
року) майно колгоспного двору належить
його членам на праві спільної сумісної
власності. Користування і
розпорядження майном здійснюється за
згодою всіх членів двору.

Станом на час відкриття спадщини після
смерті голови двору ОСОБА_3 питання
прийняття спадщини було врегульовано
статтями 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963
року).

Статтею 549 ЦК УРСР визнавалося, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо
протягом шести місяців з дня відкриття,
спадщини він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном чи подав нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Згідно довідки №117 від 29 березня 1992
року, наданої головою колгоспу
«Родина» Пуйда І.І., ОСОБА_3 дійсно є
головою колгоспного двору в АДРЕСА_1.

Згідно довідки №167 від 05 серпня 2014 року,
виданої головою квартального комітету
мікрорайону «Ріжок», відповідно до
відомостей погосподарської книги
власником будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно висновку звіту про незалежну
оцінку нерухомого майна ринкова
вартість житлового будинку з
господарськими спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, станом на
16.07.2014 року складає 53000,00 грн.

На час будівництва будинку (1957 рік)
державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті
18.02.2002 року за № 157/6445.

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України та
Законом України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

На час возведення спірного жилого
будинку діюче на той час законодавство
в тому числі і цивільний кодекс УРСР ,
який введено в дію з 1 лютого 1923 року не
вимагало обов'язкової реєстрації права
власності.

Дана позиція висвітлена в листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування».

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникло
право власності на збудований ними
житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (в
редакції яка діяла на час смерті ОСОБА_3
та ОСОБА_4), для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
ОСОБА_1 в межах шестимісячного строку
звернулась із заявою про прийняття
спадщини до Токмацької державної
нотаріальної контори, що
підтверджується відповіддю на запит
Токмацького районного суду від 15.08.2014
р. № 916/02-14 в.о. завідувача Токмацької
державної нотаріальної контори
Зиріної Є.О., відповідно до якої після
смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3
відкрито спадкову справу № 343/94 за
заявою ОСОБА_1 27 грудня 1996 року
позивачці було видане свідоцтво про
право на спадщину за законом, яка
складалась з грошової компенсації, а
спадкова справа закрита.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2014
року ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки будинок АДРЕСА_1 за померлою
не обліковується, тобто спадкодавець
за життя не отримала
правовстановлюючих документів.

Позивачка в силу ст. 529 ЦК УРСР (в
редакції яка діяла на час смерті ОСОБА_3
та ОСОБА_4) є єдиною спадкоємницею
першої черги спадщини, яка відкрилась
після смерті її батьків.

Позивачка проживала по АДРЕСА_1 до
дня смерті батьків та після цього,
опікувалася будинком. Це
підтверджуються довідкою № 292 від
04.12.2013 року голови квартального
комітету мікрорайону «Центральний» м.
Токмака Запорізької області та
показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Судом також береться до уваги
позиція відповідача по справі -
Токмацької міської ради, яка проти
задоволення позову не заперечує та
визнає за позивачкою права на вказаний
будинок.

Керуючись ст.ст.10,31,58-60,209,213-218,256,259 ЦПК
України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд

в и р і ш
и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Токмацький районний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: