Справа № 2-80
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Новоселицький
районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Кіріл С.В.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

представника третьої особи Кова
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Новоселиця
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, третьої особи без самостійних
вимог Магальської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області про встановлення юридичного
факту родинних відносин та визнання
заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_2,
третьої особи без самостійних вимог
Магальської сільської ради
Новоселицького району про
встановлення юридичного факту
родинних відносин та визнання
недійсним заповіту, складеного від
імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2,
посвідченого 02 серпня 1999 року
секретарем Магальської сільської ради
Новоселицького району Черновцан А.Г. та
зареєстрованого в реєстрі під № 94.
Позов обґрунтовано тим, що заповіт
складений російською мовою, якою
спадкодавець ОСОБА_6 не володів. Тому,
він не мав можливість особисто
прочитати заповіт та перевірити
справжність його волевиявлення, а
секретарем сільської ради не були
залучені для вказаної мети свідки або
перекладач. Даний заповіт не був
внесений до спадкового реєстру. Крім
того, секретар сільської ради, яка
посвідчила заповіт, не мала права
вчиняти нотаріальні дії, оскільки на
неї не було покладено такий обов'язок
рішенням виконкому Магальської
сільської ради відповідного скликання,
як це передбачено Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України. Він є
спадкоємцем 4 черги після смерті
спадкодавця, однак в документах, які
свідчать про їх родинні відносини є
деякі розбіжності у написанні анкетних
даних, у зв'язку із чим, для оформлення
спадщини необхідно встановити факт
родинних відносин між ними. Просив
встановити юридичний факт, що померлий
ОСОБА_6 був його двоюрідним дідом та
визнати заповіт від 02 серпня 1999 року
недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка та її представник позов
визнали в повному обсязі та пояснили
суду, що повністю визнають обставини,
які стали підставами заявленого позову
про визнання недійним заповіту від 02
серпня 1999 року, складеного від імені
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, а тому не
заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи без
самостійних вимог - Магальської
сільської ради Новоселицького району
позов визнав частково та не
заперечував проти встановлення
юридичного факту родинних відносин між
позивачем та спадкодавцем ОСОБА_6.
Разом з тим, дії секретаря сільської
ради щодо посвідчення заповіту від 02
серпня 1999 року вважає правильними, тому
позов в даній частині не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, даний кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли
до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Оскільки оспорюваний заповіт було
складено до набрання чинності ЦК
України в редакції 2003 року, до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
норми цивільного законодавства в
редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 541 ЦК УРСР заповіт
повинен бути укладений у письмовій
формі з зазначенням місця і часу його
укладання, підписаний особисто
заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин
може залишити за заповітом усе своє
майно або частину його одній або
кільком особам.

Таким чином, заповіт є одностороннім
правочином, тому до правовідносин, які
виникли із заповіту застосовуються
загальні положення про угоди, якщо це
не суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Статтею 541 ЦК УРСР передбачено загальні
вимоги до форми заповіту, які
стосуються як випадків посвідчення
заповіту нотаріусом, так і іншими
особами, яким законом надано такі
повноваження. Названі у цій статті
вимоги є мінімально необхідними та їх
недотримання є підставою для визнання
заповіту недійсним згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК
УРСР.

Таким чином, порушення форми та порядку
посвідчення заповітів являють собою
неврахування будь-яких імперативних
вимог закону, підзаконних актів щодо
складання заповіту (відсутність
нотаріального посвідчення або
посвідчення іншими визначеними
законом особами, яке прирівнюється до
нотаріального, складання заповіту
представником, відсутність у тексті
заповіту дати, місця його складання,
дати та місця народження заповідача
тощо).

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про
нотаріат» якщо у населеному пункті
немає нотаріуса, заповіт, крім
секретного, може бути посвідчений
уповноваженою на це посадовою,
службовою особою відповідного органу
місцевого самоврядування.

При посвідченні заповітів станом на 1999
рік такі особи мали керуватися
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України, затвердженою
наказом Міністерства юстиції України
від 25 серпня 1994 року № 22/5 з
послідуючими доповненнями та змінами.

Згідно з п. 5 Інструкції вказані
посадові, службові особи зобов'язані
сприяти громадянам у здійсненні їх
прав та захисті законних інтересів,
роз'яснювати права і обов'язки,
попереджати про наслідки вчинюваних
нотаріальних дій для того, щоб юридична
необізнаність не могла бути
використана їм на шкоду.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
місцеве самоврядування», яка визначає
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад щодо
забезпечення законності, правопорядку,
охорони прав і законних інтересів
громадян, до делегованих повноважень
виконавчих комітетів сільських рад
відноситься, зокрема, вчинення
нотаріальних дій з питань, віднесених
законом до їх відання.

У відповідності до ст. 50 Закону України
«Про місцеве самоврядування» секретар
сільської ради обирається на строк
повноваження ради. Згідно ст. 51 Закону
виконавчий комітет ради утворюється
також відповідною радою на строк її
повноважень.

Згідно з пунктом 2 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 25 серпня 1994 року №
22/5, нотаріальні дії у виконавчих
комітетах сільських, селищних, міських
рад народних депутатів вчиняють
посадові особи, на яких за рішенням
виконавчого комітету відповідної ради
покладено вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть серії НОМЕР_1 видане 10 серпня 2010
року виконкомом Магальської сільської
ради Новоселицького району
Чернівецької області.

З свідоцтв про народження позивача
серії НОМЕР_2 від 13 січня 1994 року, а
також його батька ОСОБА_8 серії НОМЕР_3
від 02 лютого 1967 року вбачається, що
дідом по лінії батька позивача був
ОСОБА_9, який був рідним братом
спадкодавця ОСОБА_6, що підтверджується
їх свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_4 від 24 березня 1971 року та серії
НОМЕР_5 від 28 березня 1990 року.

За вказаних обставин, померлий
спадкодавець ОСОБА_6 був двоюрідним
дідом позивача. Задоволення вимоги про
встановлення даного юридичного факту
має юридичне значення для позивача. У
суду немає підстав ставити під сумнів
істинність фактів, повідомлених ним та
підтверджених документами.

Сторони по справі прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_6, оскільки позивач
відповідно до довідки Магальської
сільської ради Новоселицького району
№ 1924 від 22 травня 2012 року на час
відкриття спадщини постійно проживав
разом із спадкодавцем ОСОБА_6, а
відповідачка протягом шестимісячного
строку з часу відкриття спадщини
звернулась до Новоселицької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, що підтверджується
матеріалами спадкової справи та
витягом № 24602044 від 31 серпня 2010 року з
Спадкового реєстру.

З матеріалів спадкової справи
заведеної в Новоселицькій державній
нотаріальній конторі після смерті
спадкодавця ОСОБА_6 вбачається, що
спадкодавцем складений заповіт на
користь відповідачки ОСОБА_2, який
посвідчений 02 серпня 1999 року
секретарем Магальської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області Черновцан А.Г. та
зареєстрований в реєстрі під № 94.

Зі змісту відповіді виконкому
Магальської сільської ради
Новоселицького району на запит
адвоката від 16 січня 2012 року № 13
вбачається, що перша організаційна
сесія Магальської сільської ради XXIII
скликання відбулась 08 квітня 1998 року,
рішенням якої був створений виконавчий
комітет сільради, який діяв станом на 02
серпня 1999 року. Рішення виконавчого
комітету сільської ради, згідно якого
посадовим особам надано право вчинення
нотаріальних дій в період 1999 року,
відсутнє.

Вказана обставина підтверджується
також відповіддю виконкому
Магальської сільської ради
Новоселицького району на запит суду
від 02 березня 2012 року № 102.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадків
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та
угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» суд розглядає спори про
визнання недійсними правочинів в разі
наявності відповідного спору за
вимогою однією зі сторін правочину, так
і іншою заінтересованою особою, права
та законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Враховуючи, що позивач своєчасно
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6,
суд вважає, що оспорюваний заповіт може
порушити його права та інтереси, у
зв'язку з чим, він має право вимоги щодо
визнання його недійсним як спадкоємець
за законом 4 черги відповідно до ст. 1264
ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Приймаючи до уваги, що на час
посвідчення 02 серпня 1999 року заповіту,
складеного від імені ОСОБА_6 на користь
відповідачки ОСОБА_2, секретар
Магальської сільської ради
Новоселицького району Черновцан А.Г. не
була уповноважена діючим виконавчим
комітетом Магальської сільської ради
на вчинення нотаріальних дій, то такий
правочин не може вважатися укладеним з
додержанням встановленої нотаріальної
форми.

Крім цього, суд вважає доведеною
обставину незнання спадкодавцем
ОСОБА_6 російської мови, якою був
складений заповіт, що позбавило його
можливості особисто прочитати заповіт
та перевірити справжність його
волевиявлення, оскільки дана обставина
повністю визнається відповідачкою та
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Враховуючи вказані обставини, а також
те, що відповідачка повністю визнала
позовні вимоги, визнання нею позову не
суперечить закону та не порушує права
та інтереси інших осіб, то суд вважає
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими, у зв'язку із чим, позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачки на користь
позивача, понесені останньою судові
витрати по справі у виді сплаченого
судового збору за позовну вимогу про
визнання заповіту недійсним в сумі 114
гривень 70 копійок.

На підставі ст.ст. 47, 48, 534, 541 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, ст.ст. 1217, 1264, 1268, 1270 ЦК
України, ст. 37 Закону України «Про
нотаріат», ст.ст. 38, 50, 51 Закону України
«Про місцеве самоврядування»,
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України, затвердженою
наказом Міністерства юстиції України
від 25 серпня 1994 року № 22/5, суд керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних
відносин, що ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 був двоюрідним дідом
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заповіт, складений від імені ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_2, посвідчений 02 серпня 1999
року секретарем Магальської сільської
ради Новоселицького району
Чернівецької області Черновцан А.Г. та
зареєстрований в реєстрі під № 94,
визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
судові витрати по справі у вигляді
сплаченого судового збору в сумі 114
гривень 70 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Новоселицький райсуд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: