Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/2885/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Коваленко
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Серветник Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства „Дельта Банк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічними позовами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства „Дельта Банк" про визнання
договорів поруки недійсними та
стягнення моральної шкоди за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
на рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ПАТ „Дельта Банк"
звернувся до суду з вказаним позовом та
в обгрунтування вимог зазначив, що
23.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір, відповідно якого остання
отримала кредит в сумі 200000,00 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25% річних на строк з
23.10.2008 року по 23.10.2023 року. В
забезпечення виконання зобов"язання
23.10.2008 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено
договора поруки. 08.12.2011 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та позивачем укладено
договір купівлі-продажу права вимоги
за вказаним кредитом. У зв»язку з
неналежним виконанням ОСОБА_1
зобов»язань, станом на 12.04.2013 року
виникла заборгованість в сумі 453017,30
грн., що складається з: 198888,89 грн. -
заборгованості за кредитом, з яких
57777,75 грн. прострочена заборгованість,
254128,41 грн. - заборгованості за
відсотками, з яких прострочена
заборгованість 79091,79 грн. Просив
стягнути зазначені суми з відповідачів
у солідарному порядку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
зустрічними позовами про визнання
договорів поруки недійсними, стягнення
моральної шкоди та в обгрунтування
вимог зазначили, що вказані договори
поруки не підписували та їм не було
відомо про їх існування. Просили
визнати договора недійсними та
відшкодувати завдану їм моральну
шкоду, яку кожен з них оцінював у сумі
5000.00 грн.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 березня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ „Дельта Банк"
відмовлено у зв»язку з пропуском
строку позовної давності. Зустрічні
позови задоволено частково - визнані
недійсними договора поруки № 234397 від
23.10.2008 року укладений між ОСОБА_2 та АКІБ
„УкрСиббанк" та № 234398 від 23.10.2008 року
укладений між ОСОБА_3 та АКІБ
„УкрСиббанк". В іншій частині позову
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду в частині відмови у позові
до ОСОБА_1 скасувати, постановити нове
про задоволення позову, посилаючись на
порушення норм процесуального та
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Судом встановлено, що 23.10.2008 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір,
відповідно якого остання отримала
кредит в сумі 200000,00 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25% річних на строк з 23.10.2008 року
по 23.10.2023 року (а.с. 5-6).

08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
позивачем укладено договір
купівлі-продажу права вимоги за
вказаним кредитом, згідно якого право
вимоги за цією угодою набув позивач
(а.с. 41-43).

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 610-611 ЦК передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору, сплата неустойки,
відшкодування збитків.

Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв»язку з неналежним виконанням
ОСОБА_1 зобов»язань, станом на 12.04.2013
року виникла заборгованість в сумі
453017,30 грн., що складається з: 198888,89 грн. -
заборгованості за кредитом, з яких
57777,75 грн. прострочена заборгованість,
254128,41 грн. - заборгованості за
відсотками, з яких прострочена
заборгованість 79091,79 грн. (а.с. 7-18).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
позивача про стягнення заборгованості
є обгрунованими.

Відмовляючи в первісному позові, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

З таким висновком погодитись не можна,
виходячи з наступного.

У відповідності до частини 4 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина 5 статті 261 ЦК України
передбачає, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Оскільки строк виконання зобов»язаня у
договорі визначений - 23 жовтня 2023 року,
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором є правом, а не
обов»язком кредитора, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції строк
позовної давності було застосовано
безпідставно.

Рішення у цій частині постановлено з
порушенням вимог процесуального права,
а тому на підставі ст. 309 ЦПК України,
колегія суддів приходить до висновку,
що воно підлягає скасуванню з
постановленням нового - про часткове
задоволення позову.

В частині відмови в позові про
стягнення боргу до ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
визнання договорів поруки недійсними
та стягнення моральної шкоди, рішення
ніким не оскаржується, а тому не є
предметом апеляційного розгляду (п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку».

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309,
313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
задовільнити.

Рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 березня 2014 року в частині
відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1
скасувати, постановивши нове.

Позов Публічного акціонерного
товариства „Дельта Банк" задовільнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" 198888,89 грн. заборгованості
за кредитом, 254128,41 грн. заборгованості
за відсотками, 3441.00 грн. сплаченого
судового збору за подання позову, 1827.0
грн. судового збору за подання
апеляційної скарги, а всього 458285.30 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий Судді