Справа № 2-3167/12 Головуючий у І
інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/3636/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Мельника Я.С.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
жовтня 2012 року за позовом публічного
акціонерного товариства "АЕС
Київобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2012 року ПАТ «АЕС Київобленерго»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що 19.11.2007 року між
сторонами укладено договір про
користування електричною енергією
№014047.

Станом на липень 2012 року відповідач має
заборгованість за використану
електричну енергію на загальну суму 52304
грн. 54 коп.

Поскільки заборгованість за спожиту
електричну енергію відповідачем не
сплачена, позивач просив стягнути її з
відповідача в розмірі 52304 грн. 54 коп. та
судовий збір.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
жовтня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АЕС
Київобленерго» 52 304 грн. 54 коп.
заборгованості, 524 грн. судового збору,
а всього 14 52 828 грн. 54 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
порушення та неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у позові.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ «АЕС Київобленерго» є суб'єктом
господарювання, який отримав ліцензію
НКРЕ на право здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ
на право здійснення підприємницької
діяльності з передачі електричної
енергії місцевими (локальними)
електричними мережами на території
Київської області.

19.11.2007 року між сторонами укладено
договір про користування електричною
енергією №014047. Згідно п.1 договору
енергопостачальник взяв на себе
зобов'язання надійно постачати
споживачеві електричну енергію у
необхідних йому обсягах відповідно до
граничної потужності, з гарантованим
рівнем надійності, безпеки і якості, а
споживач зобов'язується оплачувати
одержану електричну енергію за
обумовленими тарифами (цінами) у
терміни, передбачені цим договором.

Відповідно п. 5 договору відповідачу
був встановлений електролічильник
типу ІДЗ 6803В № 705513 з початковими
показами 000003.

Правилами користування електричною
енергією для населення, зокрема п. 42,
передбачено, що споживач електричної
енергії зобов'язаний оплачувати
спожиту електричну енергію та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та цих Правил.

03.06.2011 уповноваженими представниками
позивача, спільно з відповідачем, було
проведено обстеження
електролічильника № 705513 і
зафіксовані показники приладу обліку -
185251, що підтверджується Актом
контрольного огляду засобів обліку
електричної енергії від 03.06.2011 року.

На підставі зафіксованих показників
електролічильника відповідачу було
виставлено до оплати рахунок за
електроенергію № за липень 2011
року від 08.07.2011 з якого вбачається, що
різниця між попередніми і поточними
показниками електролічильника
становить 142 747 кВт/год.

Згідно п. 16 Правил користування
електричною енергією для населення,
18.01.2012 електролічильник типу ІДЗ 6803В
№705513 з показами 218638 було
демонтовано, та встановлено новий
електролічильник типу НІК 2301АПЗ №0558424
з початковими показниками 000016, що
підтверджується Актом про передачу на
відповідальне збереження приладу
обліку та пломб встановлених на ньому
від 18.01.2012 , а також Нарядом на роботу
«Демонтаж 3-ф електролічильника для
проведення експертизи» від 17.01.2012.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач
електричної енергії зобов'язаний
оплачувати спожиту електричну енергію
та здійснювати інші платежі відповідно
до умов договору та цих Правил, але
жодних дій по виконанню договірних
зобов'язань зроблено не було.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
законом».

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до статті 26 Закону
України «Про електроенергетику» -
споживач енергії зобов'язаний
дотримуватись вимог нормативно -
технічних документів та договору про
постачання електричної енергії.

Судом першої інстанції встановлено, що
станом на липень 2012 року відповідач має
заборгованість за використану
електричну енергію, згідно договору
про користування електричною енергією
№014047 від 19.11.2007 року на загальну суму
52304 грн. 54 коп., що відображається в
рахунку за електроенергію № за
липень 2012 від 16.07.2012 року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що оскільки відповідач
не виконує належним чином зобов'язання
перед позивачем, внаслідок чого
утворилась заборгованість, то позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції встановив дійсний склад
правовідносин та вірно застосував
норми права.

Посилання апелянта на те, що обсяг
зазначеної в розрахунках спожитої
електроенергії не відповідає
дійсності - безпідставні, так як
уповноваженими представниками
позивача спільно з відповідачем було
проведено обстеження
електролічильника і встановлено, що
лічильник придатний до використання і
зауважень до нього не має.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 317, ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: