Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

судді Мамедової Л.М.

при секретарі Савченко О.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Рибалка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дзержинську Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Дзержинської міської ради
Донецької області про визнання права
власності на будинок ,

В
С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду у березні
2014 року року з позовом до Дзержинської
міської ради Донецької області про
визнання права власності на будинок. В
обґрунтування заявлених вимог
позивачка вказує, що 07 вересня 1949 року
її батько ОСОБА_3 уклав з виконавчим
комітетом Дзержинської міської ради
договір на будівництво будинку та
безстрокове користування земельною
ділянкою розміром 450кв.м. в АДРЕСА_1.
Зазначений договір був укладений на
виконання рішення виконавчого
комітету Дзержинської міської ради від
15 серпня 1949 року про виділення
земельної ділянки для будівництва
будинку.

Оформивши всі необхідні документи,
ОСОБА_3 розпочав будівництво, яке було
завершене в 1962 році. Збудувавши
будинок, ОСОБА_3 оселився в ньому зі
своєю родиною і почав його
експлуатацію для власного проживання,
на правах власника здійснював
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. В
подальшому під час експлуатації
зазначеного житлового будинку у
зв'язку з упорядкуванням нумерації
будинків, його адреса змінилася і на
теперішній час будинок має адресу:
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його
смерті відкрилася спадщина на майно, що
належало йому на праві приватної
власності. Після його смерті у фактичне
володіння спадковим будинком вступила
його дружина та мати позивачки ОСОБА_4,
яка на час смерті проживала з ним в
одному будинку та була зареєстрована
за тією же адресою, але належним чином
спадщину вона не прийняла.

ОСОБА_4 стала єдиним спадкоємцем свого
чоловіка і одноособово здійснювала
право користування та володіння
майном, але за своє життя належним
чином не оформила право власності на
будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її
смерті відкрилася спадщина, яка
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1, який вона фактично
успадкувала після смерті свого
чоловіка та батька позивачки ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний момент у позивачки виникла
необхідність оформити право на
спадщину, але при зверненні до
нотаріуса виявилося, що її батьки за
своє життя після закінчення
будівництва жилого будинку АДРЕСА_1 не
зареєстрували його та не отримали
відповідного свідоцтва про право
власності.

У судове засідання позивачка не
з`явилася, надала до суду заяву з
проханням розглянути справу за її
відсутності, на позовних вимогах
наполягала.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив прийняти рішення на
розсуд суду.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та надані докази, суд
вважає що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, 07 вересня
1949 року між ОСОБА_3 та виконавчим
комітетом Дзержинської міської ради
Донецької області був укладений
договір на будівництво будинку та
безстрокового користування земельною
ділянкою розміром 450кв.м. в АДРЕСА_1.
Зазначений договір був укладений на
виконання рішення виконавчого
комітету Дзержинської міської ради від
15 серпня 1949 року про виділення
земельної ділянки для будівництва
будинку.

Згідно довідки міського управління
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства № 643
від 16.06.2014 року зміна адреси з АДРЕСА_1
була здійснена в період з 1960 року по 1969
рік в результаті проведення робіт з
планової технічної інвентаризації
вулиць та кварталів м.Дзержинська.

З копії свідоцтва про смерть видно, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на майно, що
належало йому на праві приватної
власності.

Згідно до відповідді Дзержинської
державної нотаріальної контори за
№474/01-16 від 10.04.2014 року після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, до Дзержинської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини не
зверталися, спадкова справа не
заводилась, що підтверджується також
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру № 37121495 від 10.04.2014 року.

У фактичне володіння спадковим
будинком вступила його дружина та мати
позивачки ОСОБА_4, яка на час смерті
проживала з ним в одному будинку та
була зареєстрована за тією же адресою.

Згідно копії свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з житлового будинку
АДРЕСА_1, який вона фактично
успадкувала після смерті свого
чоловіка та батька позивачки ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті і
спадщина належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК
України).

Згідно до ч.3ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно акту вуличного комітету від
06.02.2014 року ОСОБА_2 проживала разом з
своєю матір'ю до дня смерті останньої
за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті
матері ОСОБА_2 мешкає за вищевказаною
адресою, здійснює догляд за спадковим
майном, користується та
розпоряджається ним на правах
власника, сплачує необхідні комунальні
платежі.

Згідно до відповідді Дзержинської
державної нотаріальної контори за
№473/01-16 від 10.04.2014 року після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, до Дзержинської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини не
зверталися, спадкова справа не
заводилась, що підтверджується також
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру № 37121541 від 10.04.2014 року.

Маючи намір прийняти спадщину, ОСОБА_2
звернулася до Дзержинської державної
нотаріальної контори, але у видачі
свідоцтва на спадщину ій було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
право встановлювальних документів на
зазначене нерухоме майно померлої.

Оскільки позивачка в іншій спосіб,
окрім як звернутися з позовом до суду
про визнання права власності в порядку
спадкування, захистити своє порушене
право не може, то суд, вбачає підстави
для задоволення позовних вимог та
визнає за позивачкою право власності
на вищезазначене домоволодіння в
порядку спадкування по праву
спадкоємця за законом.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 60 СК України , ст. 392, 1218, 1268
ЦК України суд ,

В
И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, визначеного
в технічному паспорті під літерами-
«А-1», «а», «а1», «а2», загальною площею -
58,6 кв.м., житловою площею - 27,3 кв.м. зі
всіма надвірними та господарськими
будівлями, зокрема сарай під літерою
«К»,«Л», сарай під літерою «С», сарай
під літерою «В», сарай під літерою «Д»,
сарай під літерою «У», сарай під
літерою «Т», гараж під літерою «Ж»,
літня кухня під літерою «Б», «б», навіс
під літерою «О», душ під літерою «М»,
вбиральня під літерою «Г», огорожа під
літерою «N», погріб - "п/г" в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: