Справа № 307/1966/14-ц
Провадження № 2/307/1005/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Бобрушко В.І., при секретарі Баник А.А.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тячів цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про вселення в житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення в житловий
будинок. В позовній заяві зазначив, що
вони з відповідачкою ОСОБА_3
зареєстрували шлюб 7 лютого 2011 року,
який не розірвано. Фактично вони з
відповідачкою проживають однією сім'єю
з 1994 року і з цього часу вони
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах. Після того як вони з
відповідачкою одружилися, він перейшов
проживати в житловий будинок, що
належить відповідачці в АДРЕСА_1, в
якому також зареєстрована і її донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але яка проживає
окремо. За час спільного проживання із
відповідачкою, ними було добудовано
приміщення для дров, зроблено ремонт в
будинку та облагоджено подвір'я.
Останнім часом відповідачка стала
створювати для нього важкі умови для
проживання з нею, безпричинні сварки, а
одного дня взяла і вигнала його з
будинку. Вона зателефонувала
дільничному, який змусив його сісти в
свою машину, та примусово відвіз його
до сестри ОСОБА_5, де він і зараз
проживає. Він є інвалідом другої групи
і являється членом сім'ї відповідачки,
проживає разом з нею, веде спільне
господарство, а тому вважає, що він має
право на користування житловим
будинком.

Просить суд вселити його на правах
користувача у житловий будинок
АДРЕСА_1.

Позивач та його представник ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов підтримали,
посилаючись на викладені в позовній
заяві обставини та просять його
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи повторно, а тому
суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у їх відсутності на
підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_2 та відповідачка
ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 7 лютого 2011 року, що
стверджується свідоцтвом про їх
одруження (а.с.4).

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов від 12.05.2014
року, складеного депутатом
Глибокопотіцької сільської ради,
ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_1, з 1994 року. Даний будинок ОСОБА_2
добудовував та проводив в ньому ремонт.
На момент обстеження будинку ОСОБА_2
виселений з будинку (а.с.5).

Згідно довідки виконкому
Глибопотіцької сільської ради від
30.04.2014 року за №713, позивач ОСОБА_2,
починаючи з 1994 року до 2011 року проживав
у фактичних шлюбних відносинах з
відповідачкою ОСОБА_3, а з 2011 році вони
проживали разом в зареєстрованому
шлюбі (а.с.6).

Довідкою виконкому Глибопотіцької
сільської ради від 30.04.2014 за №714
стверджено, що головою
дворогосподарства в будинку АДРЕСА_1
являється ОСОБА_3, з якою проживає її
донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно довідки виконкому
Глибопотіцької сільської ради від
12.05.2014 за №771 12.05.2014 року ОСОБА_2 на даний
час проживає разом зі своєю сестрою
ОСОБА_5 в АДРЕСА_2, власниками даного
будинку були батьки ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до листа Тячівського
підприємства технічної інвентаризації
№09/198 від 01.07.2014 року право власності на
нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 в
ТРПТІ зареєстроване не було (а.с.35).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

За змістом ст..405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні
позивач ОСОБА_2 на даний час являється
чоловіком відповідачки ОСОБА_3, якій
фактично належить будинок АДРЕСА_1, де
позивач раніше проживав до його
виселення відповідачкою ОСОБА_3

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Докази, згідно до ст.ст. 58, 59 цього
Кодексу, повинні бути належними і
допустимими.

В судовому засіданні матеріалами
справи стверджено, що у зв'язку з
виселенням позивача ОСОБА_2 з будинку
АДРЕСА_1, який належить відповідачці
ОСОБА_3, яка є його дружиною, було
порушено право позивача як члена сім'ї
власника житла щодо користування
вказаним житловим будинком.

Доказів, які б давали підстави вважати,
що позивач ОСОБА_2 як член сім»ї
власника будинку АДРЕСА_1 втратив право
на користування цим житлом
відповідачами не надано.

Інших належних і допустимих доказів в
судовому засіданні сторонами не
наведено.

За таких обставин, оцінивши в
сукупності зібрані по справі наведені
докази, суд вважає, що позов підставний,
а тому його слід задовольнити та
вселити ОСОБА_2 в житловий будинок
АДРЕСА_1.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
відповідачку ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215
ЦПК України, ст.64 ЖК України, ст..405 ЦК
України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_2 в житловий будинок
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243
гривні 60 копійок сплаченого судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий :
В.І.Бобрушко