Ухвала

іменем україни

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту та
довіреності недійсними; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_9,
ОСОБА_10, треті особи: Малиновський
районний відділ м. Одеси Головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області,
орган опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, про визнання права
власності на житловий будинок,
усунення перешкод у користуванні
власністю, виселення та зобов'язання
зняти з реєстраційного обліку,
усунення від права на спадкування за
законом за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення апеляційного суду Одеської
області від 30 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 8 липня 2008 року та 23 липня 2008 року
його батьком, ОСОБА_11, було складено
заповіти на користь ОСОБА_6, ОСОБА_5, а
також окремо на користь ОСОБА_5, а також
довіреність від 1 серпня 2008 року на ім'я
ОСОБА_5 на право розпорядження його
банківськими рахунками. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_11 помер. Зазначав, що за життя
його батько хворів, приймав
сильнодіючі обезболюючі препарати,
внаслідок чого він не міг розуміти
значення своїх дій та керувати ними.

З урахуванням наведеного, позивач
просив визнати заповіт від 8 липня 2008
року, складений на користь ОСОБА_6,
ОСОБА_5, заповіт від 23 липня 2008 року,
складений на користь ОСОБА_5, та
довіреність від імені ОСОБА_11 на ім'я
ОСОБА_5 недійсними.

У лютому 2009 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер.
Спадкоємцями після його смерті за
законом є його діти - ОСОБА_4,
ОСОБА_10, його онук - ОСОБА_7,
дружина онука - ОСОБА_8 та неповнолітня
ОСОБА_9 У травні 2008 року ОСОБА_11
захворів, через тяжку хворобу та
похилий вік потребував сторонньої
допомоги, яку здійснювала вона. 23 липня
2008 року ОСОБА_11 склав на її ім'я
заповіт, розуміючи значення своїх дій.
Оскільки на момент посвідчення
заповіту заповідач не був визнаний
судом недієздатним, на психічні
захворювання не страждав, вважала, що
оспорюваний заповіт надає їй право, як
спадкоємцю, отримати свідоцтво про
право на спадковий житловий будинок
АДРЕСА_1 та інше спадкове майно. Крім
того зазначала, що відповідачі під час
хвороби батька свідомо ухилялись від
надання спадкодавцю допомоги.

Позивачка просила усунути ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_10 від права на
спадкування після смерті ОСОБА_11,
визнати за нею право власності на
спірний будинок, визнати
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10 такими, що
втрати право користування будинком,
усунути перешкод у користуванні нею
власністю шляхом виселення зі спірного
будинку буз надання іншого жилого
приміщення.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 2 квітня 2014 року
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 в
частині усунення ОСОБА_8, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_9, від
права на спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_11, за заявою ОСОБА_5
залишені без розгляду.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 2 квітня 2014 року у
позові ОСОБА_4 відмовлено. Поновлено
ОСОБА_5 строк на подачу позовної заяви.
Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.
Визнано за ОСОБА_5 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі
заповіту ОСОБА_11 від 23 липня
2008 року. Визнано ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
такими, що втратили право користування
вказаним будинком. Встановлено порядок
виконання рішення суду, шляхом зняття з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Усунуто
перешкоди у користуванні власністю
ОСОБА_5 шляхом виселення з будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
без надання іншого житлового
приміщення. Усунуто ОСОБА_4, ОСОБА_10,
ОСОБА_7 від права на спадкування за
законом після смерті ОСОБА_11, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 30 травня 2014 року рішення
районного суду скасовано та ухвалено
нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано недійсними
заповіти від імені ОСОБА_11
від 8 липня 2008 року на ім'я ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та від 23 липня 2008 року на ім'я
ОСОБА_5 Визнано недійсною довіреність
від імені ОСОБА_11 від 1 серпня 2008 року на
ім'я ОСОБА_5 на право розпорядження
банківськими рахунками. У задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Скасовуючи рішення суду та
задовольняючи позов ОСОБА_4,
апеляційний суд на підставі доказів,
поданих сторонами, які належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), урахувавши
обставини справи та письмові докази
про те, що спадкодавець ОСОБА_11
тривалий час важко хворів, був похилого
віку, нерухомим, приймав нарковмисні
ліки, з урахуванням висновків
посмертної судово-психіатричної
експертизи від 1 липня 2010 року (т.1, а.с.
237-245), дійшов до правильного висновку
про те, що ОСОБА_11 під час
складання заповітів від 8 липня 2008 року
та від 23 липня 2008 року не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, яка вказує на
неспроможність спадкодавця в момент
вчинення правочинів.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 30 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник