Справа № 2-20/11 Провадження №
22-ц/772/2265/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кравець В.І.Категорія:
39Доповідач: Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Вінницької
області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Денишенко Т.О.,
Жданкіна В.В.

при секретарі : Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання заповіту
недійсним і визнання права власності
на житловий будинок та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю
третіх осіб без самостійних вимог
ОСОБА_4, Гайсинської міської ради, про
виділ частки із майна, що є спільною
частковою власністю та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Гайсинського районного суду
Вінницькою області від 26 грудня 2013 року
у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з цим позовом та просив суд
встановити юридичні факти про те, що
він прийняв спадщину у вигляді 12,5/100 від
25/100 частини будинку по АДРЕСА_1 у м.
Гайсині Вінницької області після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері
ОСОБА_5; встановити, що батько ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прийняв
спадщину у вигляді 12,5/100 від 25/100 частини
будинку по вказаній адресі після
померлої ОСОБА_5; визнати недійсним
заповіт від імені ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3; визнати за ним право власності
на 13/100 частини житлового будинку по
зазначеній адресі відповідно до
договору дарування, посвідченого
Гайсинською державною нотаріальною
конторою 18.11.1992 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
18.11.1992 року батько подарував, а він
прийняв у дар 1/2 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 у м. Гайсині,
договір дарування був посвідчений
Гайсинською державною нотаріальною
конторою. Одночасно між ним та батьком
був укладений договір користування
житловим будинком по цій адресі,
відповідно до якого в його
користування відійшло 37/100 частини
будинку, а в користування батьків 63/100
частини будинку, що стало помилковою
підставою для реєстрації за ними права
власності на будинок у такому
співвідношенні. Після смерті матері
відкрилась спадщина на належну їй
частку у будинковолодіння 25/100 частин,
яку вони з батьком прийняли до свого
фактичного володіння і управління,
кожний по 12,5/100 частини, відповідачка,
сестра ОСОБА_4, на спадщину не
претендувала. Після смерті батька
відкрилась спадщина на 37,5/100 частини
житлового будинку, яку він прийняв до
свого управління. У лютому 2010 року при
зверненні із заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини позивач
дізнався, що ОСОБА_6 склав заповіт на
користь ОСОБА_3, вважає цей заповіт
недійсним через підроблення підпису
спадкодавця.

Позивач збільшив позовні вимоги,
просив визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, видане
Гайсинською державною нотаріальною
конторою 19.06.2010 року за р/№1-657 на ім'я
ОСОБА_3 після померлого ОСОБА_6,
оскільки воно видано на підставі
сфальсифікованого підпису
спадкодавця в заповіті.

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом,
посилаючись на те, що він є
співвласником успадкованої після
померлого ОСОБА_6 частини вказаного
житлового будинку, погоджувався, що
відповідачу належить 50/100 частини цього
будинку, просив виділити в натурі
належну йому 1/2 частину
будинковолодіння та встановити
порядок користування присадибною
земельною ділянкою площею 600 м.кв. по
АДРЕСА_1 у м. Гайсині.

Рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 26 грудня 2013 року
вказані позови задоволено частково та
ухвалено наступне, із врахуванням
ухвали цього суду від 26 грудня 2013 року
про виправлення описок у даному
рішенні.

Визнати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане
Гайсинською державною нотаріальною
конторою 19.06.2010 року, зареєстроване в
реєстрі за № 1-657 на ім'я ОСОБА_3 частково
на 13/100 частки житлового будинку з
відповідною часткою господарських
будівель в м. Гайсині по АДРЕСА_1,
недійсним, визнати, що спадщина, на яку
видане це свідоцтво складається з 1/2
частини житлового будинку з
відповідною часткою господарських
будівель в м. Гайсині по АДРЕСА_1, що
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_6 відповідно до договору
забудови, посвідченого Гайсинською
державною нотаріальною конторою 03.10.1966
року Р-№ 2917 та договору дарування
посвідченого Гайсинською державною
нотаріальною конторою 18.11.1992 року Р-№
2644.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на 13/100 частин житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель в м. Гайсині по
АДРЕСА_1, передану йому у власність
відповідно до договору дарування
посвідченого Гайсинською державною
нотаріальною конторою 18.11.1992 року Р-№
2644.

Розділити житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в м. Гайсині по АДРЕСА_1, відповідно до
першого варіанту висновку судової
будівельно - технічної експертизи № 1401
Подільського центру судових експертиз
від 29.11.2013 року.

Виділити ОСОБА_3 в натурі на праві
приватної власності 50/100 частини
житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель в м.
Гайсині по АДРЕСА_1, що складається з
частини житлового будинку «А»
загальною площею 25,6 м2 до складу якої
входять кімната 1-2 площею 13,9 м2, кімната
1-3 площею 11,7 м2; прибудова «А1» площею 15,5
м2 до складу якої входить ванна 1-4
площею 4,9 м2, кухня-котельна 1-5 площею 10,6
м2; веранда «а» площею 23 м2 до складу
якої входять веранда 1-1 площею 13,3 м2,
передня 1-6 площею 9,7 м2; погріб "а/під"; 1/2
частина сараю «Б».

Виділити ОСОБА_2 в натурі на праві
приватної власності 50/100 частини
житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель в м.
Гайсині по АДРЕСА_1, що складається з
частини житлового будинку «А»
загальною площею 31,6 м2 до складу якої
входять приміщення 2-5 площею 12,2 м2,
приміщення 2-6 площею 19,4 м2; прибудова
«А1» площею 19,3 м2 до складу якої входить
приміщення 2-1 площею 6,1 м2, приміщення 2-2
площею 3,3 м2 , приміщення 2-3 площею 2,6 м2,
приміщення 2-4 площею 7,3 м2; ганок;
погріб»А2/під»; 1/2 частина сараю «Б»,
убиральня "В".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 788 грн. компенсації за різницю у
вартості виділених частин
будинковолодіння.

Виділити в користування ОСОБА_3 в
м. Гайсині по АДРЕСА_1 земельну ділянку
площею 448 м2, де під будівлями і під
двором 419 м2, у спільному користуванні 58
м2.

Виділити в користування ОСОБА_2 в
м. Гайсині по АДРЕСА_1 земельну ділянку
площею 448 м2, де під будівлями і під
двором 419 м2, у спільному користуванні 58
м2.

Конфігурація та межі земельних
ділянок, що виділяються ОСОБА_3 і ОСОБА_2
визначаються згідно план-схеми першого
варіанту судової будівельно -
технічної експертизи № 1401
Подільського центру судових експертиз
від 29.11.2013 року.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, в
апеляційній скарзі просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове,
яким задовольнити його позовні вимоги,
а у зустрічному позові - відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування, складеного 18.11.1992
року і посвідченого нотаріусом
Гайсинської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№2-2644, ОСОБА_2 прийняв у дар 1/2 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 у м.
Гайсин від ОСОБА_6, право власності
якого на це будинковолодіння було
зареєстровано на підставі договору
забудови. Право власності за ОСОБА_2 на
1/2 частину цього будинку згідно
договору дарування було зареєстровано
27.12.1992 року Гайсинським МБТІ в
інвентарну справу №31 за №2644 (а.с.9,11-12
т.1).

09.12.1992 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 було
укладено і нотаріально посвідчено
договір про порядок користування
житловим будинком по АДРЕСА_1 у м.
Гайсин. За умовами цього договору
сторони визнали, що кожному належить
рівна частина будинку і погодились на
виділення в користування ОСОБА_2
житлових кімнат площею 19,4 м2, 12,2 м2,
тамбура 12,9 м2, кладової 7,4 м2, погреба
А2/под.8х3, що складає 37/100 частин, а в
користування ОСОБА_6 виділено веранду
13,3 м2, житлові кімнати 14,2 м2, 11,4 м2,
передню 9,7м2, кухню-котельну 10,6м2, ванну
4,7м2, сарай Б, туалет В, що складає 63/100
частини будинку (а.с.13 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок смерті
ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до
спадкування якої закликались чоловік
ОСОБА_6 і діти ОСОБА_2 і ОСОБА_4.(а.с.6,7,26
т.1).

Спадщину після померлої прийняв її
чоловік ОСОБА_6, про що 28.10.2000 року
нотаріусом Гайсинської державної
нотаріальної контори було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на цілий спадковий житловий
будинок в с. Кисляк по АДРЕСА_2
Гайсинського району (а.с.21 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року внаслідок смерті
ОСОБА_6 відкрилась спадщина до
спадкування якої заклякались його діти
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та спадкоємець за
заповітом ОСОБА_3 (а.с.5,26,61). За складеним
12.04.2001 року і посвідченим приватним
нотаріусом, зареєстрованим в реєстрі
за №1172 заповітом, ОСОБА_6 на випадок
смерті заповів все своє майно і взагалі
те що йому буде належати на день смерті
і на що він буде мати право ОСОБА_3 (а.с.37
т.1).

09.06.2010 року державним нотаріусом
Гайсинської державної нотаріальної
контори було видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом,
зареєстроване в реєстрі за №1-657, за
яким визначено, що спадкоємцем майна
ОСОБА_6 за заповітом, складеним 12.04.2001
року, є ОСОБА_3, спадкове майно
складається з 63/100 частини житлового
будинку із відповідною частиною
господарських будівель у м. Гайсині по
АДРЕСА_1. (а.с.36 т.1) .

Постановою державного нотаріуса
Гайсинської державної нотаріальної
контори від 17.06.2010 року за №233/02-31 ОСОБА_2
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлого батька з тих підстав, що в
наявності є заповіт, яким він все майно
заповідає ОСОБА_3 (а.с.34 т.1).

При дослідженні питання про те чи
посвідчений особистим підписом ОСОБА_6,
складений 12.04.2001 року і посвідчений
приватним нотаріусом, зареєстрований в
реєстрі за №1172, вказаний заповіт було
проведено ряд експертиз.

За висновком №1891 від 17.12.2010 року
Вінницького відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, предметом дослідження якого
був оригінал заповіту складений 12.04.2001
року , підпис від імені ОСОБА_6 на
заповіті на користь ОСОБА_3 виконаний
не самим ОСОБА_6, а іншою особою з
ретельним наслідуванням якомусь
підпису ОСОБА_6 До такого висновку
експерт прийшов при порівняні підпису
у оригіналі заповіту із наданими
зразками підпису ОСОБА_6 за 1974,1975,1992 і 1993
роки. (а.с.110-111 т.1)

Відповідно до висновку додаткової
судово - почеркознавчої експертизи №943
від 06.05.2011 року Вінницького відділення
КНДІСЕ підпис від імені ОСОБА_6 у
складеному 12.04.2001 року першому і
другому примірниках заповіту та в
реєстрі нотаріальних дій виконаний
не ним самим, а іншою особою з
ретельним наслідуванням його
підпису.(а.с.56-157 т.1).

При вирішенні питання про проведення
додаткової комісійної судової
почеркознавчої експертизи Київським
НДІСЕ 28.12.2011 року надано повідомлення
№999/11-11 про неможливість надання
експертного висновку через
відсутність достовірних вільних
зразків почерку та підпису ОСОБА_6

Проведеною повторною судово -
почеркознавчою експертизи
призначеною для виконання іншій
експертній установі - Державному
науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру м.
Київ, висновком №339 від 14.01.2013 року було
встановлено, що неможливо встановити
чи виконаний підпис самим ОСОБА_6 у
складеному 12.04.2001 року заповіті та в
реєстрі нотаріальних дій через
недостатню кількість зразків
підписів, а надпис прізвища не можливо
через відсутність достовірного
матеріалу для порівняння (а.с.22-25 т.2).

За висновком повторної комісійної
судової почеркознавчої експертизи
проведеної Київським НДІСЕ 06.06.2013 року
за №1394/1395/13-32 після зібрання і подання
експертам додаткових вільних зразків
підпису та записів ОСОБА_6, комісія
експертів прийшла до висновку про те,
що підписи у двох примірниках заповіту
від 12.04.2001 року та у реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій за № 1172
про реєстрацію заповіту виконані
рукописним способом кульковою ручкою
без попередньої технічної підготовки і
використання технічних засобів,
виконані самим ОСОБА_6 (а.с.58-67 т.2).

Згідно технічного паспорта на житловий
будинок по АДРЕСА_1 у м. Гайсині спірне
будинковолодіння складається з
житлового будинку "А", житлових
прибудов А1,А2, веранди, а/під- погріба,
А2/під.- погріба, сараїв Б,Г, ганку,
убиральні, огорожі , воріт з хвірткою.
Житловий будинок розділено на дві
окремих неізольованих частини з
окремими входами та благоустроями.

Відповідно до рішення виконкому
Гайсинської міськради №13 від 12.07.1966
року ОСОБА_6 під будівництво житлового
будинку по вказаній адресі було
виділено земельну ділянку площею 600м2,
рішенням виконкому Гайсинської
міськради №167 від 24.09.1992 року для
обслуговування житлового будинку у
постійне користування ОСОБА_6
закріплено земельну ділянку площею 896
м2.

Висновком № 1401 від 29.11.2013 року
будівельно - технічної експертизи
запропоновано два варіанти розподілу
житлового будинку і господарських
будівель. За першим варіантом
співвласникам виділяється по 50/100
частин будинковолодіння, за другим
варіантом першому співвласнику 49/100
частин, другому співвласнику 51/100
частин будинковолодіння. Для
ізольованого користування виділеними
дольовими частинами необхідно
провести будівельні роботи закласти
два дверні отвори між приміщеннями
житлових кімнат (а.с.108-130т.2 ).

Гайсинська міська рада надає дозвіл на
перепланування і переобладнання
будинку згідно запропонованих
варіантів висновку експертизи
(а.с.165т.2).

Варіанти порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у м.
Гайсині визначені висновком
будівельно - технічної експертизи
відповідно до варіантів розподілу
будинку та пропорційно до розміру
ідеальної частки у власності на
будинок, 1,2,3 варіанти порядку
користування земельною ділянкою до
першого варіанту поділу будинку і 4,5,6
варіанти порядку користування
земельною ділянкою до другого варіанту
поділу будинку. Площа земельної
ділянки, що знаходиться в користуванні
сторін становить 896м2, розмір ідеальної
частки кожного із співвласників
становить 448м2 (а.с.123-128,131-136 т.2).

Встановивши вказані обставини справи
та оцінивши докази, які їх
підтверджують, у їх сукупності, суд
першої інстанції, керуючись ст. 541 ЦК
УРСР (в ред. 1963 р.), 358, 386, 1223, 1301 ЦК
України, дійшов вірного висновку про
часткове задоволення вимог позивачів.

Доводи апеляційної скарги про
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи зводяться
до твердження про неналежну оцінку
судом висновків судово-почеркознавчих
експертиз, які передували проведенню
повторної комісійної судової
почеркознавчої експертизи, проведеної
Київським НДІСЕ 06.06.2013 року за
№1394/1395/13-32, не можна вважати
обгрутнованими, оскільки судом першої
інстанції було дотримано вимоги ст. ст.
147, 212 ЦПК України при дослідженні та
оцінці всіх наявних у справі висновків
судово-почеркозвавчих експертиз. Суд
вірно зазначивши, що правильність
первісних висновків почеркознавчих
експертиз, за якими експерти прийшли до
висновку про виконання підпису на
заповіті від імені ОСОБА_6 іншою особою
не заслуговують на увагу, оскільки до
такого висновку експерти прийшли без
дослідження другого примірника
заповіту і реєстру вчинення
нотаріальних дій та при дослідженні
незначної кількості вільних зразків
підпису ОСОБА_6, які були виконанні у
період часу , що не відповідає часу
складання заповіту, задовго до
складання заповіту.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд безпідставно відмовив у
задоволенні клопотань апелянта про
призначення додаткової комплексної
судово-почеркознавчої експертизи із
залученням експерта-хіміка не
приймаються до уваги з огляду на
положення ст. 150 ЦПК України щодо
підстав призначення додаткової
експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд виділив ОСОБА_3 частину спірного
будинку без врахування позиції ОСОБА_2,
щодо прийнятності та доцільності
такого варіанту розподілу нерухомості
також не можна визнати обгрутнованими,
оскільки при вирішенні цього питання
суд виходив із того, що найбільш
прийнятним з огляду на рівнозначність
по структурі житлових і господарських
приміщень і можливості
безперешкодного користування ними, є
розподіл будинку за першим варіантом
висновку експертизи. Цей варіант
розподілу порівняно з другим
варіантом експертизи відповідає
плануванню будинку та порядку
користування будинком визначеному
раніше договором, дозволяє раціонально
використовувати приміщення і
відповідає засадам справедливості з
огляду на відповідність ідеальним
часткам сторін і відповідність
будівельним нормам щодо забезпечення
сторін повноцінними квартирами,
складовими яких є житлові,
господарські і допоміжні приміщеннями
і споруди.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги і
зміст оскаржуваного судового рішення
не дають підстав для висновку про його
незаконність та необґрунтованість, а
тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення - залишити без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити,
рішення Гайсинського районного суду
Вінницькою області від 26 грудня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. На ухвалу може бути
подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
О.В. Ковальчук

Судді :
Т.О. Денишенко

В.В. Жданкін