Ухвала

іменем україни

23 липня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Журавель В.І.,
Касьяна О.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по кредитним
зобов'язанням, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» на рішення
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 30 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 02 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит») звернулося до суду
з позовом, у якому просило стягнути
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором в сумі 277 660,67 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що згідно умов договору карткового
рахунку від 06 серпня 2008 року № 006-Р/011684
відповідачу відкрито картковий
рахунок відновлювальної кредитної
лінії з розміром кредитного ліміту в
сумі 12 000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем кредитних зобов'язань
станом на 25 лютого 2013 року утворилася
заборгованість на зазначену вище суму,
яку банк просив стягнути.

Рішенням Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 30
жовтня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 02 квітня
2014 року, у задоволенні позову ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» просить скасувати рішення
та ухвалу судів попередніх інстанцій,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Закону.

Встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що згідно умов договору
карткового рахунку від 06 серпня 2008 року
№ 006-Р/011684 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
було надано відповідачу ОСОБА_3 у
тимчасове користування на умовах
повернення, строковості, платності,
забезпеченості шляхом відкриття
карткового рахунку відновлювальної
кредитної лінії з розміром кредитного
ліміту в сумі 12 000 грн зі сплатою
відсотків згідно договору на суму
заборгованості за кредитом.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит» зазначало, що
у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем кредитних зобов'язань,
станом на 25 лютого 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 277 660,67 грн.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
його недоведеності.

З такими висновками погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Так, згідно з пунктом 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі» ухвалене у справі
рішення має бути гранично повним,
ясним, чітким, викладеним у
послідовності, встановленій статтею 215
ЦПК, і обов'язково містити вступну,
описову, мотивувальну та резолютивну
частини.

Зокрема, пунктом 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» передбачено, що у
мотивувальній частині рішення слід
наводити дані про встановлені судом
обставини, що мають значення для
справи, їх юридичну оцінку та визначені
відповідно до них правовідносини, а
також оцінку всіх доказів, розрахунки,
з яких суд виходив при задоволенні
грошових та інших майнових вимог.
Встановлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК).

З урахуванням наведеного суд і сам не
позбавлений можливості зробити
розрахунок заборгованості, якщо не
погоджується з наданим позивачем.

Між тим, встановивши, що ОСОБА_3 має
заборгованість перед ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», на порушення
вказаних вимог закону суд першої
інстанції розрахунку заборгованості
не навів, а пославшись на неможливість
перевірити правильність нарахованих
банком сум, відмовив у позові.

Перевіряючи законність рішення суду
першої інстанції та залишаючи його без
змін, апеляційний суд на порушення
вимог статей 315, 316 ЦПК України не усунув
допущені порушення суду першої
інстанції.

Оскільки допущені судами порушення
норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи, судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити
частково.

Рішення Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 30 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 02 квітня
2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

О.П. Касьян