У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 15 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 червня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_2, треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АРЖЕКСТАЛЬ»,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фотомаг КОМ ЮЕЙ»,
про стягнення неустойки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 17 червня 2014 року апеляційну
скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено,
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 червня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АРЖЕКСТАЛЬ»,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фотомаг КОМ ЮЕЙ»,
про стягнення неустойки, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур