Справа №: 343/1014/14-ц
Провадження №: 2/0343/494/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді -
Монташевич С. М.,

секретаря -
Менделяк А.І.,

адвоката -
ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок вчинення злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з
відповідача на її користь 3469,03 грн.
матеріальної шкоди та 10000,00 грн.
моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 листопада
2013 р. Долинським районним судом
відносно ОСОБА_3 винесено вирок, згідно
з яким останнього визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
125 Кримінального кодексу України, та
призначено покарання у вигляді штрафу
в розмірі 1700,00 грн.

В ході судового розгляду кримінальної
справи було встановлено, що ОСОБА_3,
30.05.2013 року близько 21.00 год., перебуваючи
в приміщенні продуктового магазину, що
йому належить, на побутовому грунті
вчинив сварку з сином ОСОБА_4 та
дружиною ОСОБА_5 Коли ОСОБА_2, зайшовши
до магазину на крики ОСОБА_5 щоб
допомогти, ОСОБА_3 умисно, з метою
спричинення тілесних ушкоджень, наніс
їй два удари руками по голові та один
удар ногою по тілу, чим спричинив
потерпілій ОСОБА_2 легкі тілесні
ушкодження, що викликали короткочасний
розлад здоров'я у вигляді закритої
черепно-мозкової травми зі струсом
головного мозку, а також легкі тілесні
ушкодження у вигляді забою з
травматичним набряком м'язових тканин
в ділянці обличчя справа, садна в
ділянці лівого ліктьового суглоба,
синця в ділянці правої сідниці.

Внаслідок отриманих травм позивачка
знаходилася на стаціонарному
лікуванні в період з 30.05.2013 р. по 10.06.2013 р.
в Долинській ЦРЛ, під час якого нею за
власний рахунок було придбано ліки на
суму 469,03 грн.

Для надання правової допомоги та
захистом своїх прав та інтересів при
розгляді кримінальної справи в
судовому засіданні, позивачка була
змушена скористатись послугами
адвоката ОСОБА_6, які він оцінив в
розмірі 3000 грн.

Окрім цього, внаслідок злочинної
діяльності ОСОБА_3, ОСОБА_2, було
завдано моральної шкоди, яку вона
оцінює в розмірі 10000,00 грн. При
визначенні розміру моральної шкоди
позивачка керувалася тим, що саме з
вини відповідача за період перебування
в лікувальній установі вона втратила
урожай картоплі, а батько-інвалід 1
групи, за яким вона здійснює догляд,
залишився без нагляду. Внаслідок цього
стан його здоров'я погіршився, він
зламав ногу, а за медичною допомогою
прийшлось звертатися до посторонніх
людей, що в своїй сукупності призвело
до її моральних страждань. В результаті
отриманих травм її постійно турбують
головні болі.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, зіславшись
на вищевикладені обставини, та просила
відшкодувати в повному обсязі як
матеріальну, так і моральну шкоди,
заподіяних внаслідок вчинення ОСОБА_3
злочину.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, своєї вини у
скоєному не вбачає, вважаючи, що все
сталося за збігом непередбачуваних
обставин через проблемні,
неналагоджені відносини у сімейному
житті.

Суд, вислухавши сторони, на основі
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження матеріалів справи вважає,
що позов слід задоволити частково,
виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України
вбачається, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Як
встановлено в ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Як
вбачається з вироку Долинського
районного суду від 18 листопада 2013 р.,
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, та
призначено йому покарання у вигляді
штрафу в розмірі 1700,00 грн., та стягнено в
дохід держави 3262,04 грн. відшкодування
витрат на лікування потерпілої в
Долинській ЦРЛ. Надані
позивачкою докази, що містяться в
матерілах справи, свідчать про
понесені нею матеріальні збитки,
заподіяні в результаті злочину.

Згідно довідки №2 та довідки №53 від
08.07.2013 року Долинської ЦРЛ ОСОБА_2
знаходилась на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
ДЦРЛ з 30.05.2013 року по 10.06.2013 року з
діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку,
забій носа м"яких тканин обличчя,
лівого ліктьового суглобу. Отримала
лікування за власні кошти (а.с. 5, 12).

ОСОБА_2 потратила на закупівлю
лікарських препаратів під час
перебування на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
Долинської ЦРЛ 469,03 гривні, про що
свідчать чеки на суму 57,08 грн. та
накладна № 101 на суму 411,95 грн. (а.с. 5-8), а
також вищеописана довідка №53 від
08.07.2013 року Долинської ЦРЛ, з якої
вбачається, що придбані ліки
відповідають призначенню лікаря.

Квитанція № 049 від 01.11.2013 р. (а.с. 4)
підтверджує, що за послуги адвоката
ОСОБА_6, якими ОСОБА_2 скористалася для
захисту своїх прав та інтересів під час
розгляду кримінальної справи в суді
(а.с. 2-3), остання понесла витрати у
розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до п.13,18 Постанови ПВСУ
N 3 від 31.03.89 р. «Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна», покладаючи на
підсудного обов'язок відшкодувати
матеріальну шкоду, суд має виходити з
установленого законом правила про те,
що шкода, заподіяна злочином, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі.
Таким
чином, суд дійшов висновку, що позов в
частині відшкодування матеріальної
шкоди підлягає до задоволення, а тому
слід стягнути з відповідача, як з
винної особи, на користь позивача суму
в розмірі 3469,00 грн.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є завдання
майнової та моральної шкоди іншій
особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167
Цивільного кодексу України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

У п.п. 3, 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31 березня
1995 року «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» зазначено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було
завдано моральну шкоду, а саме: вона
пережила сильний біль під час
нанесення їй тілесних ушкоджень, у неї
був порушений звичайний життєвий ритм,
вона не змогла певний час здійснювати
догляд за ОСОБА_7, який являється її
батьком - інвалідом 1 групи, про що
свідчать довідки про отримання
(неотримання) допомоги від 19.05.2014 р. № 1733
та акт факту догляду за інвалідом 1
групи від 19.05.2014 р. (а.с. 20-21), змушена була
шукати людей, які під час її
перебування у лікарні доглядатимуть
батька, надаватимуть медичну допомогу.
ОСОБА_2 переживала емоційне
напруження, у зв'язку з досудовою
підготовкою матеріалів, судовим
слідством, їй приходилось витрачати
додатковий час та зусилля, відвідувати
правоохоронні та судові органи. При
визначенні розміру моральної шкоди суд
враховує характер, обсяг та тривалість
моральних страждань позивачки,
істотність вимушених змін у її житті
внаслідок ушкодження здоров'я, час та
зусилля, які вона потратила для
лікування та покращення стану здоров'я,
а також ступінь вини відповідача. Тому,
виходячи з засад розумності та
справедливості, суд вважає, що в цій
частині позов підлягає до часткового
задоволення на суму 1000,00 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України. На підставі
викладеного, ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 11, 23, 1166, 1167, 1168, 1193 Цивільного
кодексу України, керуючись ст.ст. 209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

Р I
Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду: витрати на
лікування у сумі 469,03 (чотириста
шістдесят дев"ять гривень 03 копійки)
гривень; витрати на правову допомогу -
3000,00 ( три тисячі) гривень, та моральну
шкоду у сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень,
а всього 4469, 03 (чотири тисячічотириста
шістдесят дев"ять гривень 03 копійки)
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
держави 243,60 (двісті сорок три гривні 60
копійк) гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя: