Справа № 186/832/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2014 р. Першотравенський міський
суд Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі: Труняковій А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Першотравенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання права власності
на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що у 1965 році вона та її чоловік
ОСОБА_2 збудували житловий будинок
АДРЕСА_1, який був зареєстрований в КП
Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації.

При житті її чоловік отримав Державний
акт на право приватної власності на
землю, виданий на підставі рішення
Першотравенської міської ради №213 від
22 березня 1995 року на його ім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_2 помер.
Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді житлового будинку з усіма
господарськими спорудами.

12 травня 2014 року вона отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, зареєстроване за реєстровим
номером № 781, яке було видане приватним
нотаріусом Першотравенського
нотаріального округу.

Однак до спадкової маси не увійшла
земельна ділянка на якій розташований
будинок та господарські споруди.

Звернувшись до Державного
кадастрового реєстру з вимогою про
надання відомостей з Державного
кадастру, їй було повідомлено, що на
земельну ділянку кадастровий номер не
присвоєно.

Нотаріус відмовився надати свідоцтво
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку, оскільки відсутній
кадастровий номер на земельну ділянку.

Просить суд винести рішення, яким
визнати за нею право власності на
земельну ділянку, площею 0,049 га.,
вартістю 27 951,53 грн., розташовану по
АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилась, надала суду
заяву про розгляд справи за її
відсутність, проти задоволення
позовних вимог не заперечує, прохає
винести рішення відповідно до вимог
чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
вимоги, викладенні в позові, доказаними
і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні
позову виноситься судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 ЦПК
України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у випадку
визнання відповідачем позову суд при
наявності для цього законних підстав
виносить рішення про задоволення
позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, у 1965
році позивачка та її чоловік ОСОБА_2
збудували житловий будинок АДРЕСА_1,
який був зареєстрований в КП
Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації.

При житті ОСОБА_2 отримав Державний акт
на право приватної власності на землю,
виданий на підставі рішення
Першотравенської міської ради №213 від
22 березня 1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після його
смерті відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 з усіма
господарськими спорудами та земельної
ділянки площею 0,049 га.

12 травня 2014 року позивачка отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, а саме на житловий будинок
АДРЕСА_1, та господарські споруди, які
розташовані на прибудинковій
території, щодо земельної ділянки,
площею 0,049 га., на якій розташований
будинок та господарські споруди, у
видачі свідоцтва про право на спадщину
їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що
не надано витяг з Державного
земельного кадастру щодо земельної
ділянки.

Звернувшись до управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області, їй
було повідомлено, що у Державному
земельному кадастрі відсутні
запитувані відомості стосовно
земельної ділянки площею 0,049 га.,
розташованої по АДРЕСА_1, та
кадастровий номер не присвоєно.

Закон України «Про Державний земельний
кадастр» №3613-VI було прийнято 07 липня 2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_2
Державного акту на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте, ОСОБА_2,
який був власником вказаної земельної
ділянки вже помер, а тому здійснити
таку державну реєстрацію земельної
ділянки та отримати витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що земельній
ділянці не присвоєно кадастровий
номер, ОСОБА_2 був належним власником
цієї земельної ділянки, і його право
власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю, а отже і є предметом
спадкування.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

З врахуванням викладеного суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 130, 208, 209, 212-215 ЦПК України,- суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою села Брагинівка,
Петропавлівського району,
Дніпропетровської області, право
власності на земельну ділянку, площею
0,049 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
яка належала померлому ОСОБА_2, на праві
приватної власності відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю, виданого на
підставі рішення Першотавенської
міської ради від 22 березня 1995 року №213.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі,але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового
рішення,можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: С. С. Кривошея