Справа № 369/2934/14 Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/4685/14 Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
23 червня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфініті»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", третя особа:
Публічне акціонерне товариство "Перший
інвестиційний банк" про визнання
недійсним договорів та застосування
наслідків недійсності правочинів,-

Встановила:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з названим позовом.

Посилався на те, що він та ОСОБА_3
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
18.05.1988 року.

У кінці грудня 2013 року, знаходячись
за адресою їх спільного проживання з
ОСОБА_3, позивач випадково натрапив на
пакет документів, із якого йому стало
відомо, що 14.02.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Інфініті» було укладено договір № 15-1
про резервування, за умовами якого ТОВ
«Інфініті» зобов'язалось здійснити
закріплення (резервування) об'єкту
нерухомого майна за рахунок прав, що
надаються власникові облігації та
сприяти ОСОБА_3 в отриманні у власність
цього ж об'єкту. У свою чергу, ОСОБА_3
зобов'язалась придбати облігації -
іменні безпроцентні дисконтні
облігації, емітовані ТОВ «Інфініті».

15.06.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Інфініті» було укладено додаток № 1 до
Договору про резервування, згідно з
яким сторонами цього додатку була
визначена курсова вартість облігацій,
які ОСОБА_3 зобов'язалась придбати.

01.04.2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Інфініті» було укладено Додатковий
договір № 2 до Договору № 15-1 від 14.02.2006
року про резервування, згідно з яким
було змінено терміни введення в
експлуатацію об'єкта нерухомості.
Умови Договору про зобов'язання ОСОБА_3
придбати облігації залишились без
змін.

23.02.2006 року між ОСОБА_3 та Компанією з
управління активами у формі ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти», яка
діяла за рахунок та в інтересах
пайового закритого
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонду «Інфініті», було
укладено договір № 26-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 3 460 шт., загальна договірна
вартість яких становить 361 673,80 грн., а
покупець ОСОБА_3 прийняла та сплатила
їх на умовах цього договору.

Цього ж дня - 23.02.2006 року між ОСОБА_3 та
ЗАТ «Інвестиційна компанія «ОБРІЙ
КАПІТАЛ» було укладено Договір про
відкриття рахунку у цінних паперах №
НОМЕР_2. На підставі Наказу на виконання
облікової операції зарахувати цінні
папери № 1218 від 23.02.2006 року, 24.02.2006 року
операція із зарахування придбаних на
підставі Договору купівлі-продажу
цінних паперів № 26-06/12К-1 від 23.02.2006 року
була проведена.

Аналогічний договір № 94-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів між
ОСОБА_3 та ТОВ «Венчурні інвестиційні
проекти» було укладено 29.06.2006 року,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 4 037 шт., загальна договірна
вартість яких становить 421 987,61 грн., а
покупець ОСОБА_3 прийняла та сплатила
їх на умовах цього договору.

На підставі Наказу на виконання
облікової операції зарахувати цінні
папери № 4119 від 29.06.2006 року, 03.07.2006 року
операція із зарахування придбаних на
підставі договору купівлі-продажу
цінних паперів № 94-06/12К-1 від 29.06.2006 року
була проведена.

Черговий договір № 162-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів між
відповідачем ОСОБА_3 та ТОВ «Венчурні
інвестиційні проекти» було укладено
30.08.2006 року, відповідно до умов якого
продавець ТОВ «Венчурні інвестиційні
проекти» передав пакет цінних паперів
у кількості 4 036 шт., загальна
договірна вартість яких становить 421
883,08 грн., а покупець прийняв та сплатив
їх на умовах цього договору.

На підставі Наказу на виконання
облікової операції зарахувати цінні
папери № 5455 від 30.08.2006 року, 31.08.2006 року
операція із зарахування, придбаних на
підставі договору купівлі-продажу
цінних паперів № 162-06/12К-1 від 30.08.2006 року
була проведена.

Таким чином, на підставі договору
про резервування ОСОБА_3 зобов'язалась
придбати цінні папери, а на підставі
договорів № 26-06/12К-1 від 23.02.2006 року, №
94-06/12К-1 від 29.06.2006 року та договору №
162-06/12К-1 від 30.08.2006 року придбала цінні
папери - облігації, сплативши за них
загальну суму в розмірі 1 205 544,49 грн.

Як зазначав позивач, зазначені
суми, що були сплачені відповідачкою у
період шлюбу, є спільним майном
подружжя, але зазначені договори було
укладено без його відома та згоди. Він в
силу характеру своєї трудової
діяльності часто перебував у
закордонних поїздках, вдома буває
рідко, дружина про укладені договори
йому не повідомляла. Вказані договори
ніяким чином не були укладені в
інтересах сім»ї та порушують його
права та інтереси. Потреби у придбанні
житла та вкладанні коштів на
будівництво нерухомого майна у вигляді
котеджу в їх сім'ї як на той час, так і
зараз немає.

В їх спільній власності, як на момент їх
укладення, так і зараз, знаходяться три
житлові квартири в м. Києві та житловий
будинок в с. Крюківщина
Києво-Святошинського району Київської
області. Питання щодо придбання іншого
нерухомого майна з дружиною не
обговорювалося взагалі.

Позивач просив задовольнити його
позов, визнати недійсним договір №
15-1 про резервування, укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «Інфініті» 14.02.2006 року;
визнати недійсним додаток № 1 від 15.06.2006
року до договору резервування № 15-1 від
14.02.2006 року; визнати недійсним
додатковий договір № 2 від 01.04.2011 року
до договору резервування № 15-1 від
14.02.2006 року; визнати недійсними договір
купівлі-продажу цінних паперів №
26-06/12К-1 від 23.02.2006 року, договір
купівлі-продажу цінних паперів №
94-06/12К-1 від 29.06.2006 року, договір
купівлі-продажу цінних паперів №
162-06/12К-1 від 30.08.2006 року, що було укладено
між ОСОБА_3 та ТОВ «Венчурні
інвестиційні проекти» та застосувати
наслідки недійсності вказаних
правочинів шляхом стягнення з ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти» з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем в процесі
виконання рішення суду на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 1 205 544,49 грн.; стягнути з
відповідачів на його користь понесені
ним судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
03.06.2014 року до участі у справі у якості
третьої особи було залучено ПАТ
«Перший інвестиційний банк».

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
23 червня 2014 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив
скасувати рішення суду з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та порушення вимог
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення його позову.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що 18.05.1988 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_3
було укладено шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу Серії
НОМЕР_1 від 11.11.1992 року.

14.02.2006 року між відповідачами ОСОБА_3
та ТОВ «Інфініті» було укладено
договір № 15-1 про резервування,
відповідно до умов якого ТОВ
«Інфініті» зобов'язалось здійснити
закріплення (резервування) об'єкту

нерухомого майна - котедж площею 172,995
кв. м за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина, за рахунок прав, що
надаються власникові облігації, та
сприяти ОСОБА_3 в отриманні у власність
цього ж об'єкту, а ОСОБА_3 зобов'язалась
придбати облігації - іменні
безпроцентні дисконтні облігації,
емітовані ТОВ «Інфініті», в кількості
11 533 шт. Відповідно до п. 3.4 даного
Договору за плановий термін введення
об'єкту в експлуатацію за актом
державної комісії - грудень 2006 року.

15.06.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Інфініті» було укладено додаток № 1 до
Договору про резервування, згідно з
яким сторонами цього додатку була
визначена курсова вартість облігацій,
які ОСОБА_3 зобов'язалась придбати : 104,53
грн. за шт.

23.02.2006 року ОСОБА_3 відкрила рахунок у
цінних паперах № НОМЕР_2.в ЗАТ
«Інвестиційна компанія «ОБРІЙ
КАПІТАЛ».

23.02.2006 року між ОСОБА_3 та Компанією з
управління активами у формі ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти», яка
діяла за рахунок та в інтересах
пайового закритого
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонду «Інфініті», було
укладено договір № 26-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 3460 шт., загальна договірна
вартість яких становить 361 673,80 грн., а
покупець ОСОБА_3 прийняла та сплатила
їх на умовах цього договору.

Згідно з платіжним дорученням № 1 від
23.02.2006 року ОСОБА_3 було перераховано на
рахунок ТОВ «Венчурні інвестиційні
проекти» 361 673,80 грн.

29.06.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти» було
укладено договір № 94-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 4037 шт., загальна договірна
вартість яких становить 421 987,61 грн., а
покупець ОСОБА_3 прийняла та сплатила
їх на умовах цього договору. Згідно з
платіжним дорученням № 1 від 29.06.2006 року
ОСОБА_3 було перераховано на рахунок
ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» 421
987,61 грн.

30.08.2006 року між відповідачем ОСОБА_3
та ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти»
було укладено договір № 162-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 4036 шт., загальна договірна
вартість яких становить 421 883,08 грн., а
покупець прийняв та сплатив їх на
умовах цього договору. Згідно з
платіжним дорученням № 1 від 30.08.2006 року
ОСОБА_3 було перераховано на рахунок
ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» 421
883,08 грн.

З матеріалів справи такод
встановлено, що 13.01.2010 року між ОСОБА_3
та ТОВ «Інфініті» було укладено
Додатковий договір № 2 до Договору № 15-1
від 14.02.2006 року про резервування, згідно
з яким було змінено терміни введення в
експлуатацію об'єкта нерухомості на
листопад 2006 року.

17.09.2007 року у Бюлетні «Цінні папери
України» № 209 (2139) було опубліковано
повідомлення про ліквідацію Пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
«Інфініті».

Відповідно до розпорядження Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку № 47-СІ від 08.02.2008 року було
скасовано реєстрацію випуску іменних
інвестиційних сертифікатів ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
(пайовий закритий недиверсифікований
венчурний інвестиційний фонд
«Інфініті») на загальну суму 300 000 000
гривень, у кількості 300 000 штук
номінальною вартістю 1 000 грн.;
скасовано реєстрацію проспекту емісії
інвестиційних сертифікатів пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
«Інфініті» товариства «Венчурні
інвестиційні проекти», що
зареєстрований 21.06.2005 року; анульовано
свідоцтво про реєстрацію випуску
інвестиційних сертифікатів ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
(пайовий закритий недиверсифікований
венчурний інвестиційний фонд
«Інфініті») від 26.12.2005 року № 273.
Відповідно до розпорядження Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку № 67-ІС від 28.03.2008 року було
скасовано реєстрацію регламенту
пайового закритого
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонду «Інфініті» ТОВ
«Компанія з управління активами
«Венчурні інвестиційні проекти»,
зареєстрованого 18.05.2005 року; вилучено
пайовий закритий недиверсифікований
венчурний інвестиційний фонд
«Інфініті» ТОВ «Компанія з управління
активами «Венчурні інвестиційні
проекти» з Єдиного державного реєстру
інститутів спільного інвестування.

Згідно ст..15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України (у редакції
станом на час вчинення спірних
правочинів) передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 65 СК України
передбачено, що дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Частиною 2 ст.65 СК України
встановлено, що при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Відповідно до ч.3 ст 65 СК України для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Як вже наголошувалося, на підставі
договору купівлі-продажу цінних
паперів, укладеним між 23.02.2006 року між
ОСОБА_3 та Компанією з управління
активами у формі ТОВ «Венчурні
інвестиційні проекти», яка діяла за
рахунок та в інтересах пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
«Інфініті», було укладено договори № 26-

06/12К-1 купівлі-продажу цінних паперів,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 3460 шт., загальна договірна
вартість яких становить 361 673,80 грн., а
покупець ОСОБА_3 прийняла та сплатила
їх на умовах цього договору. Згідно з
платіжним дорученням № 1 від 23.02.2006 року
ОСОБА_3 було перераховано на рахунок
ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» 361
673,80 грн. (а.с.35,43) ; 29.06.2006 року між
вказаними сторонами укладено договір
№ 94-06/12К-1 купівлі-продажу цінних
паперів, відповідно до умов якого
продавець ТОВ «Венчурні інвестиційні
проекти» передав пакет цінних паперів
у кількості 4037 шт., загальна договірна
вартість яких становить 421 987,61 грн., а
покупець ОСОБА_3 прийняла та сплатила
їх на умовах цього договору. Згідно з
платіжним дорученням № 1 від 29.06.2006 року
ОСОБА_3 було перераховано на рахунок
ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» 421
987,61 грн. (а.с. 34, 44); 30.08.2006 року ОСОБА_3 та
ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти»
уклали договір № 162-06/12К-1
купівлі-продажу цінних паперів,
відповідно до умов якого продавець ТОВ
«Венчурні інвестиційні проекти»
передав пакет цінних паперів у
кількості 4036 шт., загальна договірна
вартість яких становить 421 883,08 грн., а
покупець прийняв та сплатив їх на
умовах цього договору. Згідно з
платіжним дорученням № 1 від 30.08.2006 року
ОСОБА_3 було перераховано на рахунок
ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» 421
883,08 грн. ( а.с. 35 , 45 ).

Дане свідчить про те, що ОСОБА_3 за
договорами купівлі-продажу придбала у
товариства пакет цінних паперів -
іменних безпроцентних дисконтних
облігацій в без документарній формі та
сплатила за них грошові кошти на
загальну суму 1 205 544,49 грн.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог щодо визнання
зазначених вище договорів
купівлі-продажу недійсними, суд першої
інстанції виходив з того, що останній
не надав суду належних та допустимих
доказів того, що грошові кошти, які були
сплачені ОСОБА_3 за оспорюваними
договорами, являються саме спільними
сумісними коштами подружжя, а не
особистими коштами дружини, на
розпорядження якими згода іншого
подружжя не вимагається та дійшов
висновку, що позивачем не доведено
наявності його прав на грошові кошти,
якими оплачувалися спірні договори, а
тому підстави для визнання укладених
ОСОБА_3 договорів купівлі-продажу
цінних паперів з ТОВ «Венчурні
інвестиційні проекти» недійсними
відсутні.

Дані висновки суду не ґрунтуються
на матеріалах справи та не
відповідають вимогам закону.

Так, в силу ст..60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності ,
незалежно від того, що один з них не мав
з поважних причин (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба, тощо).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі
з 18.05.1988 року і по цей час.

На час укладання ОСОБА_3 договорів
купівлі-продажу цінних паперів та на
час оплати грошових коштів (2006 рік) на
загальну суму 1 205 544,49 грн.
сторони перебували у шлюбі.

Згідно ч.2, ч.3 ст.65 СК України при
укладанні договорів одним з подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя.

Дружина, чоловік має право на
звернення до суду з позовом про
визнання договору недійсним як такого,
що укладений другим із подружжям без
її, його згоди, якщо цей договір
виходить за межі дрібного побутового.

Для укладання одним з подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Оскільки оспорюванні позивачем
договори купівлі-продажу пакету цінних
паперів укладено відповідачкою ОСОБА_3
та сплату за них грошових коштів на
загальну суму 1 205 544,49 грн. здійснено без
згоди чоловіка, останній, на думку
колегії, правомірно звернувся до суду з
вимогами про визнання зазначених
договорів недійсними.

Суд, вирішуючи спір, вимоги закону
залишив поза увагою, що як наслідок,
призвело до ухвалення
необґрунтованого рішення в цій
частині.

Крім того, при вирішенні спору, суд
першої інстанції застосував до спірних
правовідносин, що виникли між
сторонами, норми матеріального права,
які втратили чинність та не діяли на
час їх виникнення (ст.ст. 22,24 КпШС
України.

За таких обставин, рішення суду не
може бути залишеним без змін та
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення, яким, з урахуванням
викладеного вище, слід задовольнити
позовні вимоги позивача в частині
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу цінних паперів -
іменних безпроцентних дисконтних
облігацій в бездокументарній формі від
23.02.2006 року № 26-06/12 К-1 на суму 361673 грн.,
від 29.06.2006 року № 94-06/12К-1 на суму 421987,61
грн., від 30.08.2006 року №162-06/12К-1 на суму
421883,08 грн.

Згідно ст..216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов»язані з його
недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов»язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема, тоді коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі,- відшкодувати
вартість того, що одержано за цінами,
які існують на момент відшкодування.

З огляду на викладене, колегія
вважає обґрунтованими вимоги позивача
в частині застосування правових
наслідків недійсності правочинів,
шляхом зобов»язання кожної із сторін
повернути другій стороні все, що вона
одержала на виконання цих правочинів, а
саме :

стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти" на користь
ОСОБА_3 1205544, 49 грн., а ОСОБА_3 (держателя
цінних паперів) зобов»язати провернути
іменні безпроцентні дисконтні
облігації в бездокументарній формі на
суму 1205544,49 грн. товариству з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти".

Щодо вимог позивача в частині
стягнення грошових коштів на його
користь, то у задоволенні даних вимог
слід відмовити, оскільки він не був
стороною у правочинах, до яких
застосовуються правові наслідки
недійсності.

На думку колегії не підлягають
задоволенню також вимоги позивача в
частині визнання недійсними договорів
про резервування та додатків до них,
які було укладено між ОСОБА_3 та ТОВ
«Інфініті», оскільки умовами даних
договорів не порушуються права
позивача стосовно майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя.

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України,
колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
23 червня 2014 року скасувати. Ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", третя особа:
Публічне акціонерне товариство "Перший
інвестиційний банк" задовольнити
частково.

Визнати недійсними : договір
купівлі-продажу цінних паперів
№26-06/12К-1 від 23.02.2006 року, укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «Венчурні інвестиційні
проекти», договір купівлі-продажу
цінних паперів №94-06/12К-1 від 29.06.2006 року
укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Венчурні
інвестиційні проекти», договір
купівлі-продажу цінних паперів
№162-06/12К-1 від 30.08.2006 року укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «Венчурні інвестиційні
проекти» та застосувати наслідки
недійсності вказаних правочинів
шляхом зобов»язання кожної із сторін
повернути другій стороні все, що вона
одержала на виконання цих правочинів, а
саме :

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти" на користь
ОСОБА_3 1205544, 49 грн., а ОСОБА_3 зобов»язати
провернути іменні безпроцентні
дисконтні облігації в без
документарній формі на суму 1205544,49 грн.
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти".

Стягнути з ТОВ "Венчурні інвестиційні
проекти" та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
понесені судові витрати відповідно по
913,50 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: