У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4, який діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, до відділу
освіти Миронівської районної
державної адміністрації Київської
області, директора Карапишівської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Свистуленка Петра Павловича, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - ОСОБА_7, про
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, на
рішення Миронівського районного суду
Київської області від 08 квітня 2014 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що він є
батьком неповнолітнього ОСОБА_5, який є
учнем 11 класу Карапишівської ЗОШ І-ІІІ
ступенів, а ОСОБА_7 є вчителем
трудового навчання у даній школі та
викладає у тому числі і в класі його
сина.

Вважає, що ОСОБА_7 не має права
викладати вищевказаний предмет та
підлягає звільненню із займаної
посади, оскільки не має відповідної
освіти для викладання предметів у
основній та старшій школі.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 08 квітня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 28 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено та
виключено із мотивувальної частини
рішення посилання на Типовий статут
середнього загальноосвітнього
навчально-виховного закладу,
затверджений наказом Міністерства
освіти України № 292 від 05 серпня 1993
року.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 08 квітня 2014 року
у незміненій після апеляційного
перегляду частині та рішення
апеляційного суду Київської області
від 28 травня 2014 року, оскільки
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди на підставі доказів,
поданих сторонами, що належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли
правильного висновку про те, що ОСОБА_7
має вищу педагогічну освіту, його
людські якості відповідають вимогам,
які ставляться законом до педагогічних
працівників, постійно займається
підвищенням своєї кваліфікації,
будь-яких зауважень щодо його
професійного рівня, використання ним
методичних прийомів у
навчально-виховному процесі не
надходило, а тому право
неповнолітнього ОСОБА_5 на отримання
повної загальної освіти, на захист
якого звернувся позивач, не порушене, а
тому не підлягає захисту в обраний
позивачем спосіб.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 08 квітня 2014 року
у незміненій після апеляційного
перегляду частині та рішення
апеляційного суду Київської області
від 28 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О. В. Умнова