У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 03 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Артемівської міської ради Донецької
області про визнання права власності
на нерухоме майно,

встановив:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до Артемівської
міської ради Донецької області про
визнання права власності на нерухоме
майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалася на те, що згідно з договором
купівлі-продажу від 09 серпня 2003 року
вона придбала в ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_1. Після реєстрації вказаного
договору залишився не зареєстрованим
металевий гараж, який був самовільно
побудований продавцем квартири в 1975
році біля будинку. Вважала, що оскільки
є власником придбаної квартири, то до
неї перейшло право володіння цим
гаражем, яким вона користується з 2003
року. На підставі вищевказаного,
просила визнати за нею право власності
на вказаний гараж.

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 26
лютого 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано право власності на гараж,
розташований за адресою: АДРЕСА_2 за
ОСОБА_2, з моменту здійснення угоди за
договором купівлі-продажу від 09
березня 2003 року.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 03 червня 2014 року рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 26 лютого
2013 року скасовано, ухвалено нове
рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з
положень ст. ст. 331, 344 ЦК України, а також
з того, що визнання відповідачем позову
не суперечить закону і не порушує
інтереси інших осіб.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позову правомірно виходив з того, що
при задоволенні позову були порушені
права та законні інтереси ОСОБА_4, який
до участі у справі не залучався.

Суд апеляційної інстанції правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Артемівської міської
ради Донецької області про визнання
права власності на нерухоме майно.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк