Справа № 457/29/14
Головуючий у 1 інстанції: Грицьків
Провадження № 22-ц/783/3192/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 53
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Курій Н.М.

при секретарі Данилик І.І.,

за участю позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача Петренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її
адвоката ОСОБА_3 на рішення
Трускавецького міського суду
Львівської області від 07 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Трускавецької міської ради, третя
особа - КП "Редакція міського
радіомовлення" про виконання
зобов"язання по працевлаштуванню,
визнання недійсним запису у трудовій
книжці про день звільнення - 10.03.2013 року,
видачу наказу про новий день
звільнення - 12.12.2013 року і внесення про
це запису в трудову книжку, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та середньої
заробітної плати за час затримки
виконання рішення щодо
працевлаштування, а також моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Трускавецького міського суду
Львівської області від 07 березня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов"язано Трускавецьку міську раду
Львівської області працевлаштувати
ОСОБА_2 в КП "Редакція міського
радіомовлення" Трускавецької міської
ради Львівської області або іншому
підприємстві, установі, організації
відповідно до її спеціальності.
Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив позивач - ОСОБА_2 та її
адвоката ОСОБА_3 Вважають рішення суду
в частині відмови у визнанні недійсним
запису у трудовій книжці про день
звільнення ОСОБА_2 - 10.03.2013 року, видачі
наказу про новий день звільнення -
12.12.2013 року і внесення про це запису в
трудову книжку, стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та середньої заробітної плати
за час затримки виконання рішення щодо
працевлаштування, а також моральної
шкоди незаконним та необгрунтованим.
Вважають, що Трускавецький міський суд
постановляючи рішення неповно та
неправильно встановив обставини, які
мають значення для справи, зробив
висновки, які не відповідають
обставинам справи і не грунтуються на
законі, чим порушив норми
процесуального права, а також
застосував норми матеріального права,
які не підлягають до задоволення, тому
просять рішення Трускавецького
міського суду Львівської області від
07.03.2014 року змінити, а саме, скасувати
його в частині відмови у визнанні
недійсним запису у трудовій книжці про
день звільнення ОСОБА_2 - 10.03.2013 року,
видачі наказу про новий день
звільнення - 12.12.2013 року і внесення про
це запису в трудову книжку, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та середньої
заробітної плати за час затримки
виконання рішення щодо
працевлаштування, а також моральної
шкоди і в цій частині ухвалити нове
рішення, а саме:

- визнати недійсним запис у трудовій
книжці серії НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2 про
день її звільнення - 10.03.2013 року;

- зобов'язати голову Трускавецького
міського видати розпорядження про
новий день звільнення ОСОБА_2 - 12.12.2013
року;

- зобов'язати Трускавецьку міську раду
внести в трудову книжку серії НОМЕР_1 на
ім"я ОСОБА_2 запис про новий день її
звільнення - 12.12.2013 року;

-стягнути з Трускавецької міської ради
на користь ОСОБА_2 кошти у вигляді
середньої заробітної плати за час
вимушеною прогулу - з 11.03.2013 року по
12.12.2013 року та середньої заробітної
плати за час її працевлаштування, але
не більше як за три місяці, з 13.12.2013 року
по 31.01.2014 року включно, на загальну суму
32 268, 28 грн.;

- зобов'язати Трускавецьку міську раду
продовжувати ОСОБА_2 нарахування та
виплату середньої заробітної плати під
час її працевлаштування, але не більше
як за три місяці, а саме до 13.03.2014 року;

- стягнути з Трускавецької міської ради
на користь ОСОБА_2 кошти у вигляді
відшкодування заподіяної моральної
шкоди в сумі 5 000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов"язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, а обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинстава, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що
10.03.2010 року між позивачем - ОСОБА_2 та
Трускавецького міською радою в особі
міського голови укладено контракт № 6
від 05.03.2010 року, відповідно до якого
остання призначена на посаду директора
КП «Редакція міського радіомовлення» і
термін дії контракту становить до
10.03.2013 року.

Розпорядженням Трускавецького
міського голови № 533-р від 22.11.2011 року
позивачу по справі ОСОБА_2 надано
відпустку по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, з 02.12.2011
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Розпорядженням Тркускавецького
міського голови від 05.03.2013 року за № 69-р,
позивача звільнено з посади директора-
головного редактора КП "Редакція
міського радіомовлення" з 10.03.2013 року
згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України зв'язку із
закінченням терміну дії контракту від
10.03.2010 року.

Перебуваючи у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, позивач раз у шість місяців
зверталась на підприємство за основним
місцем роботи для отримання довідки
про доходи для представлення її у
відділ соціального захисту населення з
метою отримання допомоги. Відтак, у
вересні 2013 року засобом поштового
зв'язку ОСОБА_2 одержала лист КП
«Редакція міського радіомовлення» за
№ 40 від 28.08.2013 року про те, що згідно
контракту № 6 від 05.03.2010 року, а саме
розділу VI вказано, що цей контракт діє з
10 березня 2010 року до 10 березня 2013 року і
12.12.2013 року вона одержала довідку КП
«Редакція міського радіомовлення» за
№ 32 від 09.12.2013 року, у якій зазначено, що
«видана ОСОБА_2 в тому, що вона дійсно
працювала на КП «Редакція міського
радіомовлення» на посаді директор -
головний редактор згідно трудового
контракту № 6 від 05.03.2010 року (звільнена
з 10.03.2013 «у розп. № 69 від 05.03.2013 року у
зв'язку із закінченням терміну дії
контракту)».

Згідно копії листа від 26.02.2013 року за №
18/12-573/1 за підписом міського голови
м.Трускавця Р.Козира, позивачу було
направлено повідомлення про
припинення дії контракту. Дане
повідомлення скеровано на адресу
позивача, яка зазначена в контракті
/Львівська область Дрогобицький район
с. Унятичі, вул. І.Франка, 96/ з
повідомленням про вручення, про що
свідчить копія, яка знаходиться у
метеріалах справи /а.с. 43 зв./.

Також, як вбачається зі змісту листа
від 19.03.2013 року за № 18/12-760/1 за підписом
міського голови м.Трускаця Р.Козира,
який направлено позивачу, згідно з яким
останню просили з'явитись 22.03.2013 року о
10.00 год. в приміщення адмінбудівлі
Трускавецької міської ради в каб.№15
для отримання трудової книжки. В разі
неможливості з'явитися в зазначений
день просили надати письмову згоду на
пересилання її трудової книжки поштою
з доставкою на її адресу та повідомили,
що після завершення відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
річного віку за її згодою, її буде
працевлаштовано. Даний лист скеровано
на адресу позивача, яка знову ж таки
зазначена в контракті / Львівська
область, Дрогобицький район, с.Унятичі,
вул. І.Франка, 96/, простою
кореспонденцією, про що свідчить акт
списання конвертів та марок.

12 грудня 2013 року позивач дізналася про
факт свого звільнення з займаної
посади, тоді ж нею подано
Трускавецькому міському голові заяву
про видачу їй трудової книжки і
розпорядження про звільнення.

Також судом встановлено, а позивачем не
заперечується, що вищезгаданих
повідомлень позивач за адресою:
АДРЕСА_2 не отримувала, оскільки на час
надіслання таких повідомлень вона
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 однак про зміну місця
проживання свого роботодавця, остання
не повідомляла.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України,
контракт є особливою формою трудового
договору, в якому строк його дії, права,
обов"язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін.

Згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України однією з
підстав припинення трудового договору
є закінчення строку його дії (п.п. 2, 3 ст.
23 КЗпП України), крім випадків, коли
трудові відносини фактично тривають і
жодна з сторін не поставила вимогу про
їх припинення.

Відповідно до ч.4 ст. 235 КЗпП України у
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Частиною 3 ст. 235 КЗпП України
передбачено, що вина власника може
полягати в тому, що неправильне
формулювання причин звільнення в
трудовій книжці перешкоджало
працевлаштуванню працівника.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України № 9 від
06.11.1992 року «Про практику розгляду
судами трудових спорів», а саме абзац 1,
п. 32 , поскільки згідно з вимогами ст. 235
КЗпП України оплаті підлягає вимушений
прогул, вимоги працівника про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку підлягають
задоволенню в тому разі і за той період,
коли з вини власника або
уповноваженого ним органу була
затримана видача трудової книжки або
неправильне формулювання причин
звільнення в трудовій книжці
перешкоджало працевлаштуванню
працівника.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відсутності
вини відповідача у затримці видачі
трудової книжки, що в свою чергу не
тягне за собою наслідків передбачених
п. 4.1 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої спільним наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29.07.1993 року за № 58
щодо зміни позивачу дня звільнення та
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, поскільки згідно
до п. 4.1 згаданої інструкції, а саме:
якщо працівник відсутній на роботі в
день звільнення, то власник або
уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказаною про необхідність отримання
трудової книжки. Пересилання трудової
книжки поштою з доставкою на зазначену
адресу допускається тільки за
письмовою згодою працівника. Усі листи
для ОСОБА_2 надсилалися на адресу
зазначену в контракті - АДРЕСА_2 за якою
на час надіслання повідомлень, вона не
проживала. В зв"язку з цим, у
відповідача відсутні підстави для
виплати середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу /ч.4 ст. 235 КЗпП
України/ позивачу по справі, поскільки
затримка видачі трудової книжки
виникла не з вини відповідача.

Також слід зауважити, що позивач
відповідно до розпорядження міського
голови м.Трускавця № 533 від 22.11.2011 року в
період звільнення перебувала у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 02.12.2011
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року і наміру
працевлаштовуватись на іншому
підприємстві, згідно пояснень позивача
в першій інстанції та суді апеляційної
інстанції, у неї не було.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно відмови в стягненні в користь
позивача заподіяної їй моральної
шкоди, оскільки така шкода жодним
доказом не підтверджена і є надуманою
оскільки контрактом чітко вказано дата
припинення дії контракту, її
звільнення відбулося згідно вимог
чинного КЗпП України.

Покликання апелянта ОСОБА_2 про те, що
повідомлення про припинення дії
контракту вона не одержала, і знаючи, що
вона перебуває у відпустці, згідно умов
контракту і згідно трудового
законодавства, в зв"язку з цим
строковий трудовий договір
трансформується в безстроковий
трудовий договір, вважає, що така
трансформація відбулася і вона
знаходиться на постійному місці роботи
і будь-якої необхідності для звернення
до роботодавця - Трускавецької міської
ради у неї немає, суд не бере до уваги,
поскільки такі твердження
спростовуються зібраними по справі
доказами.

Судом першої інстанції вірно
з'ясовані фактичні обставини справи та
дана їм належна оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

З урахуванням
вищенаведеного, колегія приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 та її адвоката ОСОБА_3 висновків
суду не спростовують, рішення суду
ґрунтується на повно і всебічно
досліджених обставинах справи та
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому у задоволенні апеляційної
скарги ОСОБА_2 та її адвоката ОСОБА_3
слід відмовити, а рішення
Трускавецького міського суду
Львівської області від 07 березня 2014
року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її
адвоката ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду
Львівської області від 07 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій