Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/7130/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Замега
Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
Кредитної спілки «Центр фінансових
послуг» на рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року Кредитна спілка
«Центр фінансових послуг» звернулася
до суду з даним позовом.

Зазначала, що 09 липня 2007 року між нею та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ В56/0003/07/10 відповідно до якого остання
отримала кредит в сумі 26 250 грн. зі
сплатою відсотків за фактичну
кількість днів користування кредитом з
розрахунку 60 % річних.

Також, 09.07.2007 року між нею,
позичальником, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договори поруки № В-56/0003/07/10,
за якими поручителі зобов'язалися
солідарно з позичальником відповідати
перед позивачем за виконання
зобов'язань за договором.

Оскільки позичальник ОСОБА_3
здійснювала платежі з порушенням
графіку, то це спричинило виникнення
заборгованості по сплаті відсотків та
нарахуванню пені за прострочення
виконання грошових зобов'язань за
договором. Станом на 10.10.2012 року сума
заборгованості складає 55 427, 99 грн., з
яких: 22 161,42 грн. - пеня, 17 872,11 грн. -
заборгованість по поверненню кредиту,
15 394,46 грн. - нараховані відсотки.

За наведених обставин КС «Центр
фінансових послуг» просила стягнути з
поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою
користь 55 427,99 грн. боргу та судові
витрати.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Зокрема зазначає, що ними не пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
оскільки його перебіг переривався
так-як від ОСОБА_1 до даного часу
надходили кошти на погашення
заборгованості за кредитом, що
свідчить про визнання останньою боргу,
а також те, що у шестимісячний термін, а
саме 11.10.2012 року Кредитна спілка з
аналогічним позовом зверталася до
суду, проте ухвалою від 27.08.2013 року
позов був залишений без розгляду.

Також, відповідач ОСОБА_1 зверталася до
суду з позовом про визнання поруки
припиненою, однак у задоволенні її
вимог судом першої інстанції 27.08.2013
року було відмовлено.

Відтак апелянт вважає, що висновок суду
першої інстанції про визнання поруки
припиненою з підстав передбачених ч.4
ст.559 ЦК України та про наявність
підстав для відмови у задоволенні
позову є помилковим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
порука з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинена з
підстав передбачених ч.4 ст.559 ЦК
України, що виключає їх
відповідальність за не виконання
зобов'язань за кредитним договором від
09.07.2007 року, укладеного позивачем з
ОСОБА_3

Такий висновок суду є правильним, він
ґрунтується на наявних у справі
доказах та нормах Закону, що регулюють
спірні правовідносини.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 09.07.2007 року між
Кредитною спілкою «Центр фінансових
послуг» та ОСОБА_3, яка залучена до
участі у справі як третя особа, було
укладено кредитний договір № В-56/0003/07/10
зі строком дії до 09.07.2012 року ( а.с. 5, 7).

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором від 09.07.2007 року,
цієї ж дати між Кредитною спілкою
«Центр фінансових послуг», ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були укладені договори
поруки № В-56/0003/07/10 ( а.с.6).

Відповідно до п. 1.1 даних договорів
поручителі зобов'язалися солідарно з
позичальником відповідати перед
позивачем за виконання зобов'язань
позичальником за кредитним договором.

Згідно із п. 3.2 договору поруки дія
договору припиняється тільки у випадку
повного виконання забезпеченого
порукою зобов'язання.

Позичальником умови даного договору
належним чином виконанні не були.

Згідно розрахунку, наданого позивачем,
станом на 10.10.2012 року позичальник не
сплатив позивачу нараховані проценти
за період з 08.06.2011 року по 12.11.2012 року в
сумі 15 394,46 грн., пеню в сумі 22 161,42 грн.
і 17872,11 грн. - заборгованість по кредиту,
а всього на суму 55 427,99 грн. (а.с.3-4).

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення /вручення/ йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама собі умова договору про
дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Як вбачається з матеріалів справи,
Кредитна спілка «Центр фінансових
послуг» до суду з даним позовом з
вимогою до поручителів ОСОБА_1 і ОСОБА_2
звернулася 18.11.2013 року (а.с.2). Тобто
вимога до поручителів ОСОБА_1 і ОСОБА_2
пред'явлена після спливу шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання, яким є 09.07.2012
року, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК
України є підставою вважити поруку
припиненою.

Відтак, висновок суду про припинення
поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у зв'язку з
цим про відсутність підстав для
задоволення позову про стягнення з них
як поручителів заборгованості за
кредитним договором є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ними не пропущено шестимісячний строк
звернення до суду, оскільки його
перебіг переривався так-як від ОСОБА_1
до даного часу надходили кошти на
погашення заборгованості за кредитом,
що свідчить про визнання останнім
боргу, а також те, що у шестимісячний
термін, а саме 11.10.2012 року Кредитна
спілка з аналогічним позовом
зверталася до суду, проте ухвалою від
27.08.2013 року позов був залишений без
розгляду не беруться до уваги
апеляційним судом з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено,
що кошти, про які йдеться в апеляційній
скарзі, надходили від ОСОБА_1 на
виконання рішення третейського суду, а
не сплачувалися останньою добровільно
на погашення заборгованості по
кредиту, укладеного з ОСОБА_3 Крім того,
відповідно до ч.1 ст.265 ЦК України
залишення позову без розгляду не
зупиняє перебігу позовної давності.

Не спростовують висновків суду і
доводи апеляційної скарги про те, що
судовим рішенням від 27.08.2013 року було
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову
про визнання поруки припиненою,
оскільки ОСОБА_1 зверталася з даним
позовом з підстав передбачених ч.1 ст.559
ЦК України, а оскаржуваним рішенням
суду визнано поруку припиненою з
підстав, передбачених ч.4 ст.559 ЦК
України. Тобто з інших правових
підстав.

Таким чином, колегія суддів визнає, що
судом першої інстанції повно та
всебічно досліджено всі обставини та
докази по справі, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права. Підстав для
скасування чи зміни рішення суду не
вбачається, а тому відповідно до ст.308
ЦПК України рішення залишається без
змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Центр фінансових послуг» відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 10 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: