Справа № 229/2043/14-ц
Провадження №2/229/675/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 р.
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого судді
Панової Т.Л.

при секретарі
Костіній І.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дружківка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька,

третя особа : орган опіки та піклування
Дружківської міської ради

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що з
04.05.2001 року вона знаходилась у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від сумісного шлюбу з відповідачем
вона має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка в теперішній час мешкає з нею.

В жовтні 2004 року їх сім'я з відповідачем
розпалась, 26 листопада 2004 року шлюб між
ними розірвано.

З часу розірвання шлюбу відповідач
участі у вихованні та догляді за
дитиною не бере, розвитком дитини не
цікавиться. Матеріальної допомоги на
утримання дитини відповідач не надає,
хоча має таку можливість, оскільки є
працездатним.

Відповідач безпідставно чинить їй
перешкоди у здійсненні заходів,
спрямованих на покращення здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, відмовляється
надати дозвіл на виїзд неповнолітньої
дитини за кордон для відпочинку та
оздоровлення. При цьому жодних вагомих
аргументів, які б пояснювали та
обґрунтовували його відмову, він не
наводить.

Вважає, що така позиція її колишнього
чоловіка і батька неповнолітньої
ОСОБА_3 шкодить інтересам дитини та не
сприяє її всебічному та гармонійному
розвитку, порушує право дитини на
повний розвиток та вказує на
зловживання відповідачем своїми
батьківськими правами.

Просить надати їй дозвіл на виїзд
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без
дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, та
дозволити їй або її офіційному
представнику, без згоди відповідача,
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу неповнолітньої
ОСОБА_3 за межі України до країн
ближнього та дальнього зарубіжжя.

Під час розгляду справи позивач
уточнила свої позовні вимоги, та
просить надати дозвіл на виїзд
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за кордон
до Російської Федерації в період з 20
серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року без
дозволу батька.

В судовому засіданні позивач
підтримала уточнені позовні вимоги з
підстав зазначених в позові. Пояснила,
що вказаний дозвіл необхідний їй для
виїзду з дитиною до Російської
Федерації. Вона бажає вивезти доньку на
відпочинок і оздоровлення. Просить
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. Не заперечує щодо заочного
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. До суду надійшла розписка про
вручення судової повістки з позначкою
КП «Комсервіс» Дружківської міської
ради про неможливість вручення
повістки відповідачу через
відсутність останнього за місцем
реєстрації. Відповідно до абзацу
п'ятого ч. 5 ст. 74 ЦПК України, згідно
якого у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином, відповідач про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник органу опіки та піклування
Дружківської міської ради в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Надали суду заяву, в якій просять
розглянути справу без їх участі.
Позовні вимоги підтримують.

Суд прийняв рішення про заочний
розгляд справи.

Суд, дослідивши докази по справі,
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснила, що відповідач тривалий час
перебуває в м.Москва. Відповідач
останній раз дзвонив їй на початку
червня. Відповідач зловживає спиртними
напоями, бешкетує, участі у вихованні
дитини не приймає, здоров'ям та
розвитком дитини не цікавиться.

Згідно ст. 313 Цивільного Кодексу
України фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього

громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Судом встановлено, що шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано
26.11.2004 року, про що в книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу зроблено
запис № 355 (а.с.4).

Суд встановив, що позивач та відповідач
є батьками дитини- ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 5). Дитина мешкає разом з позивачем
та знаходиться на її утриманні.

Судом встановлено, що відповідач не
надав позивачу своєї згоди на право
виїзду за межі України ОСОБА_3 в
супроводі матері або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Суд приймає до уваги відсутність
заперечень з боку представника органу
опіки та піклування Дружківської
міської ради, а також те, що перешкод
для виїзду дитини за кордон у супроводі
матері в судовому засіданні не
встановлено.

Згідно зі ст. 7 Закону "Про громадянство
України" особа, батьки або один з
батьків якої на момент її народження
були громадянами України, є
громадянином України.

Оскільки на момент народження ОСОБА_3
позивач та відповідач були громадянами
України (а.с. 5), то дитина також є
громадянкою України за народженням.

Порядок виїзду з України
регламентується спеціальним
законодавчим актом - Законом "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України". Згідно ст. 2
цього Закону документом, що дає право
на виїзд з України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є,
зокрема, проїзний документ дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 того ж Закону
оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. У клопотанні зазначаються
відомості про дитину, а також про
відсутність обставин, що обмежують
відповідно до цього Закону право на
виїзд за кордон (лише для дітей віком
від 14 до 18 років). За відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Згідно Порядку перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57,
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, здійснюється за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків у
разі пред'явлення, зокрема, рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги, що
у відповідності зі ст. 13 Загальної
декларації прав людини кожна людина
має право покинути будь-яку країну,
включаючи й свою власну, і повертатися
у свою країну; згідно зі ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь-який час
повернутися в Україну.

Оскільки перешкод для виїзду дитини за
кордон у супроводі матері в судовому
засіданні не встановлено, заперечень
від представника органу опіки та
піклування не надходило, та приймаючи
до уваги те, що дитина позивача не
досягла 16-річного віку, а її батько не
дає згоду на виїзд дитини за кордон у
супроводі матері, чим порушує її
конституційні права на свободу
пересування, суд вважає за необхідне
надати дозвіл на виїзд дитини з України
в Російську Федерацію в період з дня
набрання цим рішенням законної сили по
30 вересня 2014 року без згоди та
супроводу батька.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209-215,223-226 ЦПК
України, на підставі ст. 13 Загальної
декларації прав людини, ст. 33
Конституції України, ст. 313 ЦК, ст. 2, 4
Закону «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Порядку перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57
(із змінами та доповненнями), суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без
згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки
м.Дружківки, з України в Російську
Федерацію в період з дня набрання цим
рішення законної сили по 30 вересня 2014 р.
у супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Дружківський
міський суд протягом 10 днів після
проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Т. Л. Панова