Справа № 639/2400/14-ц
19 серпня 2014 р . Жовтневий районний суд
у складі: головуючого-судді Єрмоленко
при секретарі - Полікарповій Г.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3
особа- Жовтневий РВ ГУ ДМС України в
Харківській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та усунення перешкод
в користуванні власністю, -
Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
3 особа- Жовтневий РВ ГУ ДМС України в
Харківській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1 , усунення перешкод в
користуванні власністю, посилаючись на
те, що у 2006 р., за проханням відповідача,
який продав свій будинок, вони
зареєстрували ОСОБА_3, але після
паспортної реєстрації в будинку
відповідач не поселився, не приходив,
ніяких витрат не здійснював, місце його
знаходження невідомо. Як зазначають
позивачі реєстрація відповідача у
будинку перешкоджає їм, як власникам, у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном. В судовому
засіданні позивачі підтримала свої
вимоги у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки не сповістив,
заперечень проти позову не надав. Зі
згоди позивачів суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Представник 3 особи- Жовтневого
РВ ГУ ДМС України в Харківській області
в судове засідання не з'явився,
направив суду заяву про можливість
розгляду справи за його відсутністю.
Суд, вислухавши пояснення
позивачів, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, приходить до
Власниками ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 є у рівних частинах
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_4, виданого 28.08.2006 р.
державним нотаріусом П'ятої
Харківської державної нотаріальної
27.09.2006 р. позивачі зареєстрували
у належній їм частині будинку сусіда по
вулиці ОСОБА_3, який на той час свій
житловий будинок продав та тимчасово
проживав на квартирі.
Згідно з вимогами ст.391 ЦК
України власник майна вправі вимагати
усунення будь-яких перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Як випливає з пояснень
позивачів, відповідач в будинок не
вселявся та житловим приміщенням не
користувався, свої особисті речі не
завозив, комунальні послуги не
сплачував, в добровільному порядку з
реєстраційного обліку не знімається,
що порушує права власників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 у володінні, користуванні й
розпорядженні належним їй нерухомим
Допитані у судовому засіданні
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6- сусіди по
будинку підтвердила, що ОСОБА_3 ніколи
у ОСОБА_2 не проживав та до них не
приходив, його деякий час бачили на
житловому масиві, а потім він зник і до
наступного часу не з'являється, нібито
виїхав до Росії. Факт не проживання
відповідача зафіксовано в акті,
складеному мешканцями будинків по
Статтею 163 Житлового кодексу
Украйни передбачено, що у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу. Тимчасова відсутність
наймача та членів його сім'ї не
звільняє їх від виконання обов'язків
за договором найму жилого приміщення.
За вимогами ч. 4 ст. 168 Житлового
кодексу України договір найму жилого
приміщення, укладений на невизначений
строк, може бути розірвано за вимогою
наймодавця, якщо наймач систематично
не вносить квартирну плату і плату за
Судом встановлено, що з вересня
2006 р. відповідач не проживає у будинку,
витрат по оплаті не несе. Підстав для
продовження строку відсутності, за
яких житлове приміщення зберігається
на більш тривалий строк, суду не
надано. Ніяких поважних причин своєї
відсутності в спірній частині
житлового будинку відповідач не має.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК
України, наймач або члени його сім'ї
можуть бути визнані судом такими ,що
втратили право користування жилим
приміщенням, зокрема за умови, що ці
особи не проживають в ньому без
поважних причин понад шести місяців.
Зiбранi у справi докази та їх
належна оцiнка дають підстави для
усунення перешкоди в користуванні
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 будинком ,
який належить їй на праві приватної
власності, шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням зі зняттям його з
реєстраційного обліку.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10.11, 15, 60, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.
ст. 150, 168, 71, 72 Житлового Кодексу України,
суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 власністю
шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням в буд. АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СУДДЯ -