Справа № 346/3813/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря - Максим'юк М.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з даним
позовом, в якому просить визнати
ОСОБА_3 такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1. Вказала, що є
власником житлового будинку АДРЕСА_1. В
грудні 2006 року попередній власник
будинку, її та відповідачки батько,
ОСОБА_4, дозволив відповідачці, ОСОБА_3,
тимчасово зареєструватися в даному
будинку, що було необхідно
відповідачці для отримання нового
паспорту. Відповідачка 18.12.2006 року була
зареєстрована у спірному будинку,
проте в нього не вселялася, так як з
грудня 1987 року проживала і проживає у
власній літній кухні, які збудувала в с.
Малий Гвіздець по вул.. Молодіжній,
Коломийського району. В зв`язку із
подорожчанням комунальних послуг їй,
позивачці, важко сплачувати послуги в
повному обсязі, а тому виникла
необхідність оформити субсидії. Однак,
у зв`язку із тим, що відповідачка
зареєстрована в будинку вона,
позивачка, не може отримати субсидії на
комунальні послуги. Оскільки
відповідачка у спірному будинку не
проживає, участі у його утриманні не
приймає, не сплачує комунальні платежі,
просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримала
в повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не
з`явилась без поважної причини, хоча
про день, час і місце слухання справи
була належним чином повідомлена.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили,що
відповідачка більше 10 років по місцю
реєстрації не проживає.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки, її
представника та відповідача, суд
прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
про що свідчить копія свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 01
березня 2011 року, виданого державним
нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрованого
в реєстрі за №70.

В даному будинку також
зареєстрована відповідачка по справі
ОСОБА_3 - сестра позивачки, що
підтверджується довідкою виданою
Гвіздецькою селищною радою 02.07.2014 року
№426.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачка з часу реєстрації 18.12.2006
року по даний час, в будинку не
проживає, участі у його утриманні не
приймає, не оплачує комунальні
послуги, що підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6

У відповідності до ст.317 ЦК України
власнику належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Згідно ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Згідно
ст.321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно обмежений у його
здійсненні, а у відповідності до ст.322
ЦК України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення,невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу , який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. У
відповідності до ст.3
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна особа має право в
порядку, встановленому
цивільно-процесуальним кодексом
звернутись до суду за захистом своїх
порушених,невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. У
відповідності до ст.64 Конституції
України право на звернення до суду за
захистом своїх прав і свобод не
підлягає обмеженню. Дане право
гарантоване усім фізичним та юридичним
особам, права і свободи чи інтереси
яких порушені, невизнані або оспорені.
Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права,свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб у спосіб
визначений законами України. У
відповідності до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,поданим у відповідності до норм
ЦПК України в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін.
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, а також оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.Згідно ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про підставність позовних
вимог та необхідність задоволення
позову, оскільки відповідачка, як
встановлено в судовому засіданні, з
18.12.2006 року в будинку позивача не
проживає, не приймає участі у витратах
по утриманню будинку, не сплачує
комунальні та інші платежі, не
допомагає в поточних ремонтах.

Наведене підтверджується копією
свідоцтва про право власності, копією
витягу з Державного реєстру речових
прав, копією свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, довідкою
Гвіздецької селищної ради, копією
паспорта та ідентифікаційного коду.

На підставі ст.ст.317,319,321,322,386,391,405
Цивільного кодексу України та
керуючись ст.ст.169 ч.4, 213-215 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою,
що втратила право на користування
житловим приміщенням: будинком
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня

його проголошення.

Суддя
Веселов В. М.