АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1918/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Бесараб Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
24 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНовікова О. М.суддівХрапка
В. Д. , Дмитренка М. І. при секретарі
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Лисянського
районного суду Черкаської області від
23 травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
в с т а н о в и л а :
У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_7,
посилаючись на те, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу у них народився син ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Лисянського
районного суду Черкаської області від
17 червня 2002 року з ОСОБА_7 на її користь
були стягнуті аліменти на утримання
дитини - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі ? частини всіх видів його
заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 06
червня 2002 року. 21 червня 2002 року на
підставі виданого виконавчого листа
було відкрито виконавче провадження.
Згідно довідки-розрахунку ВДВС
Лисянського РУЮ заборгованість по
сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2013
року становить 15 838 грн. 29 коп. Загальна
сума неустойки за прострочення сплати
аліментів з червня 2002 року по серпень
2009 року складає 20 103 грн. 63 коп.
Тому просила стягнути з ОСОБА_7 на її
користь пеню за несвоєчасну сплату
аліментів у розмірі 20 103 грн. 63 коп.
Рішенням Лисянського районного суду
Черкаської області від 23 травня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить скасувати рішення районного
суду і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі, вважаючи його
незаконним та ухваленим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову,
районний суд, послався на ст. 258 ЦК
України, яка передбачає річний строк
позовної давності що до вимоги про
стягнення неустойки.

З такою позицією суду першої інстанції
колегія суддів погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Лисянського районного суду
Черкаської області від 17 червня 2002 року
з ОСОБА_7 на користь позивачки були
стягнуті аліменти на утримання дитини -
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ?
частини всіх видів його заробітку
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 06 червня 2002
року. 21 червня 2002 року на підставі
виданого виконавчого листа було
відкрито виконавче провадження. Згідно
довідки-розрахунку ВДВС Лисянського
РУЮ заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01 жовтня 2013 року становила 15
838 грн. 29 коп. Загальна сума неустойки за
прострочення сплати аліментів з червня
2002 року по серпень 2009 року складає 20 103
грн. 63 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що
випливають із сімейних відносин,
позовна давність не застосовується,
крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч.
2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу.

Право одержувача аліментів на
стягнення неустойки (пені) за
прострочення їх сплати передбачене ст.
196 СК, а відтак, до вимог ОСОБА_6 позовна
давність застосуванню не підлягає.

Розмір неустойки (пені) відповідачем не
оспорювався.

Приймаючи до уваги, що предмет спору
стосується сімейних відносин, у
відповідності до ст. 8 СК України,
застосуванню підлягають норми цього
Кодексу.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що районний суд неправильно
застосував норми матеріального права а
тому рішення суду підлягає скасуванню
з ухваленням нового.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Лисянського районного суду
Черкаської області від 23 травня 2014 року
- скасувати.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 20 103
грн. 63 коп. неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів.

Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 365
грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :