АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2074/2014
Головуючий в І інстанції: Черниш О.Л.
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 24 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 05 серпня 2013 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-лізингова компанія
"Рента" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, діючої в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. (третя особа - виконавчий
комітет Комсомольської районної у
м.Херсоні ради як орган опіки та
піклування) про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом
примусового виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 березня 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-лізингова компанія
"Рента" (далі - ТОВ ІЛК ?Рента?,
товариство, позивач) звернулось до суду
з позовом до відповідачів, в якому
просило усунути перешкоди у здійсненні
ним права користування та
розпорядження належною йому на праві
приватної власності трьохкімнатної
квартири АДРЕСА_1 шляхом примусового
виселення ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 із зазначеної квартири.
Примусово виселити вказаних осіб із
зазначеної квартири. Також просило
покласти на відповідачку ОСОБА_3 судові
витрати.

Позов обґрунтований тим, що
позивач купив вказану квартиру з
прилюдних торгів, отримав свідоцтво
про право власності від 10.02.2011 року.
Відповідачі безпідставно проживають у
даній квартирі, про що стало відомо
26.03.2012 року під час виселення
колишнього власника та членів його
сім'ї державним виконавцем. Як
з'ясувалось, у квартирі позивача на
момент виселення не проживали особи
щодо яких було ухвалено судове рішення
про виселення та видано виконавчі
листи, а мешкали сторонні особи,
відповідачі. Письмова вимога про
звільнення квартири, що надіслана на
адресу відповідачів була залишена без
задоволення, а відповідачі у справі
продовжують мешкати в спірній
квартирі, лише вони мають ключі від
замків до квартири і контролюють
доступ до неї.

Рішенням Комсомольського
районного суду м.Херсона від 05 серпня
2013 року позов задоволено. Суд вирішив
примусово виселити відповідачів із
вказаної квартири. Вирішено питання
про судові витрати (а.с.93-95).

В апеляційній скарзі заявник
просить вказане рішення суду скасувати
та ухвалити нове про відмову в
задоволені позову, пославшись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зокрема,
зазначив, що судом не враховано, що
ОСОБА_3 проживає із своїми малолітніми
дітьми в даній квартирі з 02.11.2009 року і
її реєстрація у квартирі була фактично
здійснена і банком не оспорювалась.
Також вказав, що з 24.02.2006 року ОСОБА_3
була власником цієї квартири, 30.07.2007
року продала її ОСОБА_7, який 22.01.2008 року
уклав з банком договір іпотеки. Банк
через виконавчий напис від 07.05.2009 року
звернув стягнення на дану квартиру і
23.10.2010 року через прилюдні торги
квартира була реалізована, її придбав
позивач. Всього цього ОСОБА_3 не знала,
іншого житла у неї та її малолітніх
дітей немає. Також вказав, що суд не
звернув уваги, що позивач не зазначив, у
чому полягають перешкоди і не навів
доказів на підтвердження існування
перешкод. Крім того вказав, що суд не
врахував відсутність дозволу органу
опіки та піклування на проведення
торгів щодо квартири, тому акт про
проведення прилюдних торгів та
свідоцтво про право власності на
квартиру є недійсними.

У своєму запереченні представник
позивача просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до протоколу №0-22003
проведення прилюдних торгів по
реалізації майна, яке належить ОСОБА_7,
13.10.2010 року були проведені прилюдні
торги трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в
м.Херсоні. Переможцем торгів є ТОВ ІЛК
?Рента? за ціною продажу 184035,20грн. (а.с.7).

Зазначений протокол проведення
прилюдних торгів був затверджений
актом ВДВС ГУЮ у Херсонській області
26.10.2010 року. З вказаного акту
вбачається, що відповідно до
виконавчого напису нотаріуса №601 від
07.05.2009 року було звернуто стягнення на
вказану вище трикімнатну квартиру, що
належала боржнику ОСОБА_7 з метою
задоволення вимог стягувача ВАТ
?Морський транспортний банк? в сумі
312512,92грн. (а.с.8).

Згідно свідоцтву про право
власності від 10.02.2011 року, виданому
приватним нотаріусом ОСОБА_8, ТОВ ІЛК
?Рента? належить трикімнатна квартира
АДРЕСА_1

Право власності позивача на
спірну квартиру зареєстровано 03.03.2011
року (а.с.10).

Таким чином, власником спірної
квартири є позивач відповідно до
вказаного свідоцтва, виданого на
підставі чинного законодавства і яке є
дійсним.

З довідки ТОВ ?Шумен? від 01.06.2013 року
вбачається, що у вказаній квартирі
проживає 6 осіб, зокрема відповідачі
ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтв про
народження - її діти
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2.н. і
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.н. (а.с.47, 48, 61).

Відповідно до адресної довідки за
відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Херсонській області
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.н. зареєстрований у
спірній квартирі з 02.06.09 року (а.с.33).
Відомості щодо реєстрації ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в підрозділі не значаться (а.с.34,
35).

Відповідно до листа вимоги від
28.05.2012 року та повідомлення про
вручення поштового відправлення,
позивач направляв відповідачці
письмову вимогу про звільнення
вказаної квартири протягом одного
місяця з дня отримання вимоги. Вказана
вимога була отримана ОСОБА_3 01.06.2012 року
і не виконана належним чином, оскільки
остання продовжує жити у спірній
квартирі і відмовляється з неї виїхати
(а.с.16).

Згідно з постановою про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
рішенням було видано 13.09.2013 року
виконавчий лист №667/2113 та відкрито
виконавче провадження 04.10.2013 року
(а.с.141).

Ухвалою Комсомольського районного
суду м.Херсона від 24 березня 2014 року
було задоволено заяву ОСОБА_3 про
відстрочку виконання оскаржуваного
судового рішення, виконання вказаного
рішення було відстрочено до 15 жовтня 2014
року ()а.с.147).

Ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 30.04.2014 року за апеляційною
скаргою ТОВ ІЛК ?Рента? зазначена
ухвала суду першої інстанції від 24.03.2014
року була скасована і постановлена
ухвала про відмову в задоволенні заяви
про відстрочку виконання рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 05 серпня 2013 року (а.с.181-183).

Тобто, вказане судове рішення свого
часу не оскаржувалось і набрало
законної сили, за ним було відкрито
виконавче провадження. І тільки за цією
апеляційною скаргою ухвалою від 16
червня 2014 року відкрито апеляційне
провадження.

Ухвалою Комсомольського
районного суду м.Херсона від 02 червня
2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення, оскільки рішення суду від
05.08.2013 року не було заочним (а.с.20
матеріалів про перегляд заочного
рішення).

Суд першої інстанції повно,
всебічно дослідив обставини справи та
дав належну оцінку зібраним доказам у
справі, а тому на підставі ст.317, 319, 391 ЦК
України прийшов до вірного висновку
про виселення відповідачів з квартири,
яка належить позивачу.

При цьому колегія суддів враховує
положення ст.ст.383, ч.1 ст.405 ЦК, 150, 156, ч.1
ЖК, аналіз змісту яких свідчить про те,
що право члена сім'ї власника квартири
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно, а відтак -
припинення права власності особи на
квартиру припиняє її право та право
членів її сім'ї на користування цією
квартирою.

В матеріалах справи наявна копія
заочного рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 06.12.2011
року, що набрало законної сили 19.12.2011
року, у справі за позовом ТОВ ІЛК ?Рента?
до ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про
примусове виселення (а.с.124-126). Позов
було задоволено.

За вказаним рішенням суду були видані
14.02.2012 року виконавчі листи про
примусове виселення з вказаної
квартири ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 (а.с.11-14).

Згідно акту державного виконавця від
26.03.2012 року особи, визначені в
зазначеному рішенні суду, у спірній
квартирі не проживають, фактично в ній
проживають ОСОБА_3 1980р.н., ОСОБА_6,2009р.н.,
ОСОБА_5,2003р.н. (а.с.15).

Тобто, останній перед позивачем
власник спірної квартири (ОСОБА_7) разом
з членами сім'ї був виселений з неї
заочним рішенням суду від 06.12.2011 року,
при виконанні вказаного рішення було
виявлено, що вони в квартирі не
проживають, натомість проживають
відповідачі у цій справі. Разом з іншим
зазначене свідчить про те, що
відповідачі у цій справі також не мають
права на проживання у спірній квартирі.

Доводи апеляційної скарги належним
чином не обґрунтовані, не підтверджені
належними доказами і висновків суду не
спростовують. Посилання заявника на
неотримання дозволу від органу опіки
та піклування під час проведення
прилюдних торгів до уваги не
приймаються, оскільки ОСОБА_5 був
зареєстрований у вказаній квартирі з
02.06.2009 року, тобто тоді, коли на квартиру
вже було звернуто стягнення за
виконавчим написом нотаріуса від 07.05.2009
року. Посилання заявника на проведення
торгів в порушення законодавства та
недійсність акту про проведення
прилюдних торгів і свідоцтва про право
власності також не приймаються до
уваги, оскільки вони не є предметом
розгляду справи.

При апеляційному розгляді справи до
матеріалів справи була долучена копія
договору купівлі-продажу квартири від
30.07.2007 року, за яким ОСОБА_3, діюча від
імені ОСОБА_13, продала ОСОБА_7 спірну
квартиру АДРЕСА_1. Також були долучені
медичні документи відносно малолітніх
дітей ОСОБА_3 та письмовий договір
найму житла від 02.10.2009 року, за яким
ОСОБА_3 винайняла спірну квартиру в
ОСОБА_7

Однак, вказані документи до
уваги прийняті бути не можуть, скільки
вони не містять в собі підстав для
скасування судового рішення. Зокрема,
зазначений договір найму житла,
укладений безстроково, не
зареєстрований у встановленому
порядку.

Оскільки суд першої інстанції прийняв
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України це
є підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого
в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 05 серпня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і на неї може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з моменту її
проголошення.

Головуючий:

судді: