УХВАЛА

іменем україни

23 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, в
порядку регресу за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 31 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Універсальна» (далі - ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна») звернулось до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 18 жовтня 2012 року застрахувало
цивільно-правову відповідальність
водіїв належного на праві власності
ОСОБА_4 автомобіля «КІА», державний
номерний знак НОМЕР_1. 17 жовтня 2012 року у
м. Артемівську Донецької області
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю зазначеного
автомобіля під керуванням водія
ОСОБА_3, який порушив Правила
дорожнього руху, виїхав на смугу
зустрічного руху і допустив зіткнення
з автомобілем «ВАЗ», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_5 1 лютого 2013 року товариство
здійснило виплату страхового
відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 6 751 грн 3
коп.

Позивач вважав, що ОСОБА_3 не повідомив
страховика про страховий випадок у
передбачений законом строк, тому
просив суд на підставі ст. ст. 33,
38 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" стягнути з нього
6 751 грн 3 коп. на відшкодування
шкоди у порядку регресу.

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від

12 лютого 2014 року у задоволенні позову
ПАТ «СК «Універсальна» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 31 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено:
виключено з мотивувальної частини
висновок про те, що: разом з тим,
вказаний підпункт не містить строку, у
якій страхувальник повинен повідомити
страховика та необхідність здійснення
повідомлення про настання ДТП
письмово». В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «СК
«Універсальна», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та передати справу на новий
апеляційний розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
«СК «Універсальна», суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач був зобов'язаний повідомити
страховика про настання ДТП й таке
зобов'язання він виконав усно по
телефону, тому стягнення з нього
страхового відшкодування в порядку
регресу не підлягає.

Апеляційний суд, виключаючи з
мотивувальної частини рішення суду
першої інстанції його висновок про те,
що підп. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не містить строку, у який
страхувальник повинен повідомити
страховика та необхідність здійснення
повідомлення про настання ДТП
письмово, та залишаючи в іншій частині
рішення районного суду без змін,
погодився з його висновками про те, що
відповідач був зобов'язаний повідомити
страховика про настання ДТП й таке
зобов'язання він виконав.

Проте погодитись із таким
висновком апеляційного суду не можна,
тому що суд дійшов його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 18 жовтня 2012 року
ПАТ «СК «Універсальна» застрахувало
цивільно-правову відповідальність
водіїв належного на праві власності
ОСОБА_4 автомобіля «КІА», державний
номерний знак НОМЕР_1. 17 жовтня 2012
року у м. Артемівську Донецької області
сталася ДТП за участю зазначеного
автомобіля під керуванням водія
ОСОБА_3, який порушив правила
дорожнього руху, виїхав на смугу
зустрічного руху і допустив зіткнення
з автомобілем «ВАЗ», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_5 ОСОБА_3 своєчасно повідомив ПАТ
«СК «Універсальна» про настання
страхового випадку. 1 лютого 2013 року ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
здійснило виплату страхового
відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 6 751 грн 3
коп.

Постановою судді Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 5 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України (а.с. 12).

1 липня 2004 року Верховною Радою
України прийнято Закон України
№ 1961-IV "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Зазначеним Законом були визначені
обов'язки учасників
дорожньо-транспортної пригоди (ст. 33), а
також підстави для звернення
страховика з регресним позовом до
страхувальника (ст. 38).

Згідно із підп. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (у редакції,
чинній до 7 серпня 2011 року) у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди учасник такої пригоди
зобов'язаний вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абз. "ґ " підп. 38.1.1. п.
38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (у редакції,
чинній до 7 серпня 2011 року) страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33
цього Закону.

Однак, із внесенням Законом
України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування" змін
у статтю 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" було розширено перелік
обов'язків учасників
дорожньо-транспортної пригоди, у
зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів
для невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика
про настання ДТП був викладений уже в
підп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону
№ 1961-IV України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів"

Проте, відповідні зміни до абз. "ґ "
підп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у якому міститься відсилання
на відповідні номери пунктів та
підпунктів ст. 33 зазначеного Закону
щодо строків та умов обов'язкового
повідомлення страховика про настання
ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу ст. ст. 33,
38 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (у редакції з 18
вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід
зазначити, що у зв'язку із внесеними до
цього Закону змінами було збережено як
обов'язок страхувальника щодо вжиття
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика про настання
ДТП, так і відповідне право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов
до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив ДТП, якщо він не
повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підп. п.
33.1 ст. 33 та підп. п. 38.1 ст.
38 Закону, після внесених до них змін
Законом України від 17 лютого 2011 року №
3045-VI "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування", не
може обмежувати встановлене ст. 38
Закону право страховика подати
регресний позов до страхувальника у
разі недотримання строків і умов
повідомлення страховика про ДТП, а тому
й не може бути підставою для відмови в
задоволенні такого позову.

Зазначена правова позиція
висловлена Верховним Судом України у
постанові № 6-1 цс 14 від 12 лютого 2014 року,
яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, ПАТ «СК «Універсальна»
посилалось на те, що у разі настання
ДТП, водій транспортного засобу,
причетний до такої пригоди, у порядку,
передбаченому п. 33.1.4 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", зобов'язаний невідкладно, але
не пізніше трьох робочих днів з дна
настання ДТП, письмово надати
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
повідомлення про ДТП встановленого
МТСБУ зразка, а також відомості про
місцезнаходження свого транспортного
засобу, та пошкодженого майна,
контактний телефон та свою адресу, і
такого обов'язку ОСОБА_3 не виконав, а
повідомлення, на яке послався районний
суд, є усним (телефонним), тому в силу
указаних вимог закону, не є належним
(тобто письмовим).

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК
України апеляційний суд на зазначені
положення закону уваги не звернув;
доводів сторін як на підтвердження, так
і на заперечення позову належним чином
не перевірив; не встановив фактичних
обставин та не зазначив у рішенні, чому
не приймає доводи
ПАТ «СК «Універсальна» про
неповідомлення відповідачем у
встановленому законом порядку
(письмово) про настання страхового
випадку.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, судове рішення
апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Донецької області від 31 березня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко