Справа № 640/4110/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді
Губської Я.В.

при секретарі
Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1
про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

14.03.2014 року приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «УНІКА»
(надалі ПАТ «СК»УНІКА») звернулось з
позовом до суду до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 27409,35 грн. та стягнення
понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 14.05.2013 року за
участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1
сталася дорожньо-транспортна пригода.
Винним в порушенні Правил дорожнього
руху визнаний відповідач згідно
постанови суду. В результаті ДТП
автомобіль ОСОБА_2 був пошкоджений.
Між ПАТ «СК»УНІКА» та ОСОБА_2 був
укладений договір добровільного
комплексного страхування на
транспорті № 021099/4002/0000037, за даним
договором автомобіль Фольксваген
Гольф д.н. НОМЕР_1 застрахований від
ризику ДТП. Після виплати страхового
відшкодування застрахованій особі
ОСОБА_2, позивач звернувся до суду з
заявою про відшкодування витрат по
виплаті страхового відшкодування в
розмірі 27409,35 грн. в порядку регресу та
судових витрат.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримують повністю.
(а.с. 52)

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, зазначаючи про те,
що відповідач не згоден з розміром
відшкодування, однак докази на
спростування заявленого позивачем
розміру відшкодування не надав. Крім
того. зазначав, що провадження по
справі повинно бути закрито, оскільки
вже по справі за позовом ПАТ «СК
«УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу за ДТП 14.05.2013 року було
постановлено рішення 16.01.2014 року.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 21 липня 2014 року в
задоволенні клопотання представника
відповідача про закриття провадження
по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК
України відмовлено.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України
майнова шкода, завдана діями фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, що
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст. 27 Закону України
«Про страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Як встановлено в судовому засіданні,
14.05.2013 року за участю водіїв ОСОБА_2,
який керував автомобілем Фольксваген
Гольф д.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Харкова від 01.07.2013
року ОСОБА_1 визнано винним у
здійсненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП за
обставинами ДТП 14.05.2013 року та його
піддано адміністративному стягненню у
вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 6
місяців. Згідно постанови судді
апеляційного суду Харківської області
від 04.06.2014 року постанова Київського
районного суду м. Харкова від 01.07.2013
року залишена без зміни. (а.с. 43, 79).

Між ПАТ «СК»УНІКА» та ОСОБА_2
03.07.2012 року був укладений договір
добровільного комплексного
страхування на транспорті №
021099/4002/0000037, зі строком дії до 03.07.2013
року, застрахований автотранспортний
засіб - автомобіль Фольксваген Гольф
д.н. НОМЕР_1. (а.с. 7-11).

15.05.2013 року до ПАТ «СК»УНІКА»
звернувся ОСОБА_2 з заявою про виплату
страхового відшкодування. Було
складено звіт № 116357 дослідження
спеціаліста-автотоварознавця від
04.06.2013 року, відповідно до якого
матеріальний збиток, завданий
власникові Фольксваген Гольф д.н.
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження
при ДТП складає 28289,75 грн. Згідно
представлених даних, відповідач
ОСОБА_1 повідомлявся телеграмою про
проведення дослідження
автотранспортного засобу. (а.с.25 об. ,
26-40).

Згідно складеного позивачем
страхового акту № 0016357 від 13.06.2013 року
та наказу про виплату страхового
відшкодування сума страхового
відшкодування ОСОБА_2 складає 27409,35
грн., яка і була виплачена згідно
платіжного доручення від 17.06.2013
року.(а.с. 12-14).

Звертаючись з позовом до суду, ПАТ
«СК «УНІКА» просить стягнути в порядку
регресу з особи, відповідальної за
заподіяний збиток виплачене страхове
відшкодування. Заперечуючи проти
позовних вимог, представник
відповідача посилався на те, що
відповідач не згоден з сумою
страхового відшкодування, однак,
доказів на підтвердження іншого
розміру страхового відшкодування
відповідачем під час розгляду справи
не надано.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Згідно ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 згідно постанови Київського
районного суду м. Харкова від 01.07.2013
року визнаний винним в порушенні
вимог ст. 124 КУпАП, які передбачають
порушення ПДР України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, обставини ДТП, яка
сталася 14.05.2013 року за участю водіїв
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є встановленими, та
є обов'язкові для суду при розгляді
справи за позовом страхової компанії
про відшкодування шкоди в порядку
регресу, спричиненої ДТП.

Суд приходить до висновку, що
шкода, завдана водію ОСОБА_2
спричинена неправомірними діями
водія ОСОБА_1 - відповідача по справі.
Доказів на підтвердження того, що
шкода завдана не з його вини
відповідачем суду не надано. Також не
представлено суду доказів в
обґрунтування того, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

На підставі вищезазначеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу
знайшли своє повне підтвердження в
судовому засіданні, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягають
стягненню і судові витрати, понесені
позивачем по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,218 ЦПК
України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» страхове
відшкодування в порядку регресу в сумі
27409,35 грн., понесені судові витрати по
оплаті судового збору 274,11 грн., усього
стягнути - 27683, 46 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя -