У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 03 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 05 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Ворзельської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення
та визначення порядку користування
земельною ділянкою,

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Ворзельської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення
та визначення порядку користування
земельною ділянкою .

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що йому з
ОСОБА_3 належить на праві спільної
часткової власності будинок № АДРЕСА_1.
Однак, вказаний будинок знаходиться на
земельній ділянці, порядок
користування якою між сторонами не
визначено. Крім того зазначав, що
рішення Ворзельської селищної ради
Київської області від 10 липня 2008 року
«Про встановлення порядку
користування земельною ділянкою в
АДРЕСА_1» підлягає скасуванню, оскільки
є незаконним і прийнятим без участі
позивача. На підставі вищевказаного,
позивач просив скасувати рішення
Ворзельської селищної ради Київської
області від 10 липня 2008 року та
визначити порядок користування
спірною земельною ділянкою.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 03 квітня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 05 червня 2014 року,
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову про визнання недійсним рішення
та визначення порядку користування
земельною ділянкою и правомірно
виходили з того, що позов ОСОБА_2 є не
обґрунтованим.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Ворзельської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення
та визначення порядку користування
земельною ділянкою.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк