Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9445/2014
інстанції - Бобровник О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Іванченка М.М.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Солом'янського районного суду м.
Києва від 4 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку «Волинь», третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Київенерго»
про зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного
суду м. Києва від 4 червня 2014 року
закрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСББ «Волинь», третя
особа: ПАТ «Київенерго» про
зобов'язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати
ухвалу суду, передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставини справи. В
апеляційній скарзі зазначає, що суд не
взяв до уваги те, що позов у даніЙ
справі пред'явлено в інтересах саме
фізичної особи - ОСОБА_2, яка. є
власником нежилого приміщення в
будинку, що знаходиться на балансі
відповідача, позовні вимоги стосуються
зобов'язання відповідача вчинити дії в
інтересах саме фізичної особи ОСОБА_2

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем ОСОБА_2 у січні 2014 року
поданий до суду даний позов, в якому,
посилаючись на те, що з 2006 року ОСОБА_2 є
власником нежилих приміщень за
адресою: АДРЕСА_1, який перебуває на
балансі відповідача, і останній
відмовив позивачу у погодженні акту
розмежування балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін, просила постановити рішення,
яким визнати неправомірною
бездіяльність ОСББ «Волинь» щодо
забезпечення ОСОБА_2 належних умов
використання неподільного майна
співвласників будинку АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСББ «Волинь» забезпечити
належні умови використання
неподільного майна співвласників
будинку АДРЕСА_1, а саме головним
розподільним щитом - 1 (ГРЩ-1) шляхом
погодження з ОСОБА_2 акту розмежування
балансової незалежності та
експлуатаційної відповідальності
сторін в запропонованій редакції.

Позовна заява ОСОБА_2 підписана її
представником ОСОБА_3, який діяв на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 26 жовтня 2012 року.

Ухвалою суду першої інстанції, яка
оскаржується, провадження в даній
справі закрито на підставі ст. 205 ч. 1 п. 1
ЦПК України, якою визначено, що суд
закриває провадження в справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, та зазначено,
що вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають
розгляду в порядку ГПК України,
оскільки спірні правовідносини
виникли між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСББ
«Волинь».

Такий висновок суду ґрунтується на
тому, що у довіреності від 26 жовтня 2012
року зазначено, що громадянка Канади
ОСОБА_2, фізична особа-підприємець,
уповноважила ОСОБА_3 та/або ОСОБА_5 бути
її представником.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком суду, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
положенням процесуального закону.

Так, суд першої інстанції при закритті
провадження в даній справі не
визначився з характером правовідносин
сторін, не взяв до уваги те, що позов
заявлений з метою захисту права
власності фізичної особи ОСОБА_2,
оскільки нежилі приміщення були
придбані нею за договором від 6 грудня
2006 року, як фізичною особою, отже
відповідно до ст. 15 ЦК України справа
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Та обставина, що позивач є фізичною
особою-підприємцем не є перешкодою для
звернення її до суду в порядку
цивільного судочинства, якщо вона
звертається за захистом свого права як
права фізичної особи.

При цьому, якщо, на думку суду, видана
позивачем довіреність, де було
зазначено, що вона видана фізичною
особою-підприємцем, не надавала
представнику позивача діяти в її
інтересах, як фізичної особи, тобто
позовна заява не відповідала
положенням ст. 119 ч. 8 ЦПК України, суду
необхідно було в порядку ст. 121 ЦПК
України надати позивачу термін для
усунення недоліків позовної заяви,
оскільки відсутність відповідної
довіреності не є підставою для
закриття провадження в справі.

З огляду на наведене, ухвала суду, яка
постановлена з порушенням вимог
процесуального закону, підлягає
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
м. Києва від 4 червня 2014 року скасувати,
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала не підлягає оскарженню в
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: