Єдиний унікальний номер 722/1165/14-ц
Номер провадження 2/722/307/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді
Римлянської Г.О.

при секретарі
Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокиряни цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітнього
сина, який продовжує навчання, а також
фактично сплачених коштів за навчання
сина, -

ВСТАНОВИВ:

В своєму позові ОСОБА_1 посилається на
те, що з відповідачем у неї є спільний
син, ОСОБА_3, 1995 року народження, який
після розірвання між сторонами шлюбу в
2003 році проживає з нею та перебуває на
її утриманні.

До повноліття сина відповідач
сплачував на нього аліменти, однак
після досягнення сином повноліття
припинив надавати їй матеріальну
допомогу на утримання сина.

В серпні 2011 році син вступив на денну
комерційну форму навчання в
Чернівецький кооперативний
економіко-правовий коледж, терміном
навчання на 2 роки 10 місяців.

За навчання сина вона сплатила: за
перший рік навчання - 6000 грн.; за другий
рік навчання - 6900 грн.; за третій рік
навчання - 7935 грн., а всього - 20835 грн.

Строк навчання сина встановлено - до
30.06.2014 року, однак після закінчення
коледжу син планує вступити на
навчання на 3 курс Чернівецького
Національного Університету
ім.Ю.Федьковича, згідно укладеного з
Університетом договору щодо
здійснення безперервної підготовки
фахівців.

У позивача є молодший син ОСОБА_4, 2009
року народження, а отримуваних коштів
заробітної плати у розмірі приблизно
2000 грн. недостатньо для забезпечення та
утримання обох синів.

Відповідач є фізично здоровим, працює
неофіційно, у шлюбі не перебуває,
аліментів на інших осіб не сплачує, є
власником автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter»,
земельних паїв, займається
вирощуванням яблук ранніх та пізніх
сортів. Будь-якої суттєвої
матеріальної допомоги сину не надає.

Оскільки відповідач не отримує
регулярного офіційного доходу, вона
вважає, що аліменти з нього слід
стягувати в твердій грошовій сумі.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її
користь аліменти на повнолітнього
сина, ОСОБА_3, який продовжує навчання, у
твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду з даним позовом і до закінчення
ним навчання, але не довше ніж до
досягнення сином 23 років; стягнути з
ОСОБА_2 на її користь частину фактично
витрачених коштів на навчання
повнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у сумі 10418 грн.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, однак направила до суду
письмову заяву, якою просить здійснити
розгляд справи без її присутності.

Відповідач у судовеу засідання також
не з'явився, однак подав до суду
письмову заяву, якою позовні вимоги
визнав частково, в частині вимог про
стягнення аліментів на сина, ОСОБА_3 за
період часу з дня подання позивачем
позову 02.06.2014 року і по день закінчення
сином навчання 30.06.2014 року. В іншій
частині позовні вимоги не визнав з
підстав, зазначених в поданому ним до
суду письмовому запереченні на позов.

В вищезазначеному запереченні
зазначив наступне: його матеріальне
становище не відповідає тому стану,
який зазначено позивачем в позовній
заяві: в даний час він не працює,
проживає в будинку своєї матері, він не
є власником земельних паїв, не є
орендарем, автомобіль, який зазначила в
позовній заяві позивач, належить його
матері, а він використовує його на
підставі довіреності. Син, ОСОБА_3 в
даний час вже закінчив навчання, тому у
позивача відпало право на стягнення з
нього аліментів і її позовні вимоги в
цій частині є безпідставними. Також,
відсутні правові підстави для
стягнення з нього на користь позивача
частини фактично сплачених нею коштів
за навчання сина. Просить в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, і сторонами
визнано, що відповідач ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який вже
досяг повноліття.

З копії договору №62 про підготовку
фахівця за денною формою навчання від
25.08.2011 року, довідки ВЗО - Чернівецький
кооперативний економіко-правовий
коледж №376 від 27.06.2014 року та копії
картки рахунку 69.1 студента ОСОБА_3
вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчався в
даному коледжі на 3 курсі 331 групи
комерційного відділення денної форми
навчання та за навчання в коледжі було
проплачено 20490 грн., а саме: 31.08.2011 року -
6000 грн.; 03.09.2012 року - 6900 грн.; 17.09.2013 року -
7590 грн.

Судом встановлено, що ? частина від
фактично сплаченої суми дійсно складає
10245 грн.

З копії довідки ВЗО - Чернівецький
кооперативний економіко-правовий
коледж №298 від 14.05.2014 року встановлено,
що термін навчання ОСОБА_3 становить з
01.09.2011 року по 30.06.2014 року.

Доказів, що підтверджують факт
продовження повнолітнім сином сторін
навчання після 30.06.2014 року, позивачем до
суду не подано.

Відповідно до ст. 201 СК України до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189-192 і
194-197 цього Кодексу.

Положеннями Сімейного Кодексу України
не передбачено обов'язок одного із
батьків сплачувати частину коштів,
витрачених другим із батьків на
користь навчальних закладів за
навчання повнолітніх сина, доньки.
Також дана сума не відноситься до
складу аліментів, оскільки не є коштами
на утримання повнолітніх сина, доньки,
які продовжують навчання.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
частини фактично сплачених позивачем
коштів за навчання сина, є
безпідставними та не підлягають до
задоволення.

З визнаних відповідачем обставин, суд
встановив, що повнолітній син, ОСОБА_3
дійсно проживає з позивачем.

Згідно ст. 199 ч.1 СК України якщо
повнолітні донька, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення ними двадцяти трьох років
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Позивачка у позовній заяві зазначила,
що відповідач є фізично здоровим,
працює неофіційно, у шлюбі не
перебуває, аліментів на інших осіб не
сплачує, є власником автомобіля
«Mersedes-Benz Sprinter», земельних паїв,
займається вирощуванням яблук ранніх
та пізніх сортів.

Доказів на спростування даних обставин
відповідач до суду не подав, натомість
частково визнав позов, тому суд
приходить до висновку про те, що
останній за своїм станом здоров'я та
матеріальним станом спроможний
надавати позивачу матеріальну
допомогу на повнолітнього сина, який
продовжує навчання, однак тільки за
період часу з дня подання позову, який
позивачем зданий на пошту 02.06.2014 року і
по день закінчення сином, ОСОБА_3
навчання, який згідно наданих
позивачем доказів настав 30.06.2014 року.
При цьому, з врахуванням вищенаведених
обставин, розумною, справедливою та
співмірною сумою аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача за вищевказаний
період, суд вважає визнану
відповідачем суму 700 грн.

Крім того, суд виходить з того, що обоє
батьків зобов'язані забезпечити
повнолітньому сину, який продовжував
навчання, прожитковий мінімум.

При цьому, суд вважає, що позивач не
довела суду як обґрунтованість
передбаченої ст.199 ч.1 СК України
спроможності відповідача сплачувати
аліменти на повнолітнього сина у
визначеного нею розміру, так і факт
продовження сином навчання після 30.06.2014
року, тому позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення у визнаному
відповідачем обсязі та розмірі, зі
стягненням з відповідача на користь
держави судових витрат.

Враховуючи те, що судовий збір за
подачу позовної заяви сплачений не
ОСОБА_1, а іншою особою, суд не вирішує
питання про стягнення даних судових
витрат на користь позивача з
відповідача.

На підставі ст.ст. 199-200 Сімейного
Кодексу України та керуючись ст.ст. 3, 10,
11, 60, 208, 209, 212-215,367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця та жителя с.Романківці
Сокирянського району Чернівецької
області, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
проживаючої в АДРЕСА_1 аліменти на
повнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за період часу з 02.06.2014
року і до 30.06.2014 року, в сумі 700 (сімсот)
гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця та жителя с.Романківці
Сокирянського району Чернівецької
області, інентифікаційний номер -
НОМЕР_1 на користь держави судовий збір
- р/р 0204, ГУДКСУ у Чернівецькій
області, МФО 856135, одержувач: УДКСУ у
Сокирянському районі, в
сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Сокирянського

районного суду
Г.О.Римлянська.