АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4888/14
Головуючий 1 інст. - Мішуровська С.Т.
Справа № 629/234/13-ц
Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кіся П.В.

суддів колегії -Кріжиліної
О.А., Макарова Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянули у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою Дочірнього
підприємства « Агрофірма « Наірі»
приватного малого підприємства « Апер»

на рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 29 травня 2014 року

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Дочірнього підприємства « Агрофірма «
Наірі» приватного малого підприємства
« Апер», третя особа: Управління
Держземагенства у Лозівському районі
Харківської області про визнання
недійсним договорів оренди землі ,-

в с т а н о в и л а:

04 червня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з зазначеним
позовом, який 15 липня 2013 року було
уточнено, де позивачі просили визнати
недійсними договори оренди землі
укладені: 01 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та
дочірнім підприємством « Агрофірма
«Наірі» приватного малого
підприємства «Апер», 15.08.2007 року
зареєстрований в Державному реєстрі
Харківської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК при державному Комітеті
України по земельних ресурсах» за №
05 ; 01 лютого 2007 року між ОСОБА_4 та
дочірнім підприємством «Агрофірма
«Наірі» приватного малого
підприємства « Апер», 22.08.2007 року
зареєстрований в Державному реєстрі
Харківської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК при державному Комітеті
України по земельних ресурсах» за №
41; 01 лютого 2007 року між ОСОБА_5 та
дочірнім підприємством « Агрофірма
«Наірі» приватного малого
підприємства « Апер», 17.08.2007 року
зареєстрований в Державному реєстрі
Харківської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК при державному Комітеті
України по земельних ресурсах» за №
21.

На обґрунтування позовних вимог
позивачі посилалися на те, що згідно
державних актів їм належить на праві
приватної власності земельні ділянки,
які знаходяться на території
Надеждівської сільської ради
Лозівського району Харківської
області, КСП ім. Пархоменко.

Вони мали намір спільно
використовувати свої земельні ділянки
для ведення сільськогосподарської
діяльності, однак їм стало відомо, що
відповідач використовує їхні земельні
ділянки на підставі договорів оренди.

У 2012 році вони отримала від відповідача
другий екземпляр договорів оренди
землі , які вони не підписувала, акт
визначення меж земельної ділянки та
акт приймання-передачі земельної
ділянки до договору оренди землі від
01.02.2007 року, які теж підписані не ними.

Отже, позивачі вважають, що відповідач
самостійно підробив підписи у
договорах, оскільки письмово договори
оренди з відповідачем вони не укладали
і не підписувала, так як у договорах
зазначена дуже низька орендна плата і
термін дії складає 25 років. Позивачі не
заперечують проти того, що між ними і
відповідачем існувала усна
домовленість про використання їхніх
земельних ділянок. Крім того ними були
підписані доповнення до договору
оренди землі з надією в подальшому його
розірвати.

10 січня 2013 року ними на адресу
відповідача направлена письмова
пропозиція, відповідно до умов
договору оренди землі від 01.02.2007 року
щодо розірвання договорів, але
відповідач відмовився від розірвання
договорів у зв'язку з тим, що
доповнення до договору належним чином
не зареєстровані. Позивачі вважають, що
відповідач перешкоджає у реєстрації
доповнень до договорів, що порушує
права орендарів.

Позивачі посилаються на те, що
волевиявлення на укладання договорів
оренди земельних ділянок вони не мали,
між ними та відповідачем не виникли
ніякі правовідносини з приводу
користування землею у зв'язку з чим,
належні їм земельні ділянки вийшли з
володіння поза їхньої волі, а тому вони
вимушені звернутися до суду з позовом
про визнання договорів оренди землі
недійсними.

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 29 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - задоволенні.

Суд визнав недійсними договори оренди
землі укладені: 01 лютого 2007 року між
ОСОБА_3 та дочірнім підприємством «
Агрофірма «Наірі» приватного малого
підприємства « Апер», 15.08.2007 року
зареєстрований в Державному реєстрі
Харківської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК при державному Комітеті
України по земельних ресурсах» за №
05 ; 01 лютого 2007 року між ОСОБА_4 та
дочірнім підприємством « Агрофірма
«Наірі» приватного малого
підприємства « Апер», 22.08.2007 року
зареєстрований в Державному реєстрі
Харківської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК при державному Комітеті
України по земельних ресурсах» за №
41 ; 01 лютого 2007 року між ОСОБА_5 та
дочірнім підприємством « Агрофірма
«Наірі» приватного малого
підприємства «Апер», 17.08.2007 року
зареєстрований в Державному реєстрі
Харківської регіональної філії ДП «
Центр ДЗК при державному Комітеті
України по земельних ресурсах» за №
21.

Не погодившись з рішенням суду,
Дочірнє підприємство « Агрофірма
«Наірі» приватного малого
підприємства «Апер» подало апеляційну
скаргу , в якій просить його скасувати
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог, повністю відмовивши
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в задоволенні
позову .

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилався на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, а також порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача , пояснення осіб, що
з'явилися відповідно до статті 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги , вважає що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини
, якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані ( порушення строку позовної
давності тощо ), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції в порушення
вимог статті 214 ЦПК України на
зазначені вимоги закону уваги не
звернув, у зв'язку з чим ухвалене у
справі судове рішення не відповідає
вимогам статей 213, 215 ЦПК України.

Задовольняючи у повному обсязі позовні
вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , суд
першої інстанції виходив з положень
статей 203, 207, 638 ЦК України , Закону
України « Про оренду землі » , статей 93,
158 ЗК України тих обставин, що спірні
договори оренди землі не були
підписані орендодавцями, позивачами по
справі, тобто не було волевиявлення
власника земельної ділянки на передачу
землі в оренду. Доручення від 26 січня 2007
року, посвідчені секретарем
виконавчого комітету Надеждівської
сільської ради, згідно яких позивачі
уповноважили ОСОБА_6 виконати певні дії
щодо договорів оренди землі, суд першої
інстанції у якості доказу не прийняв і
вважав, що позивачі дані доручення не
підписували, доручення були посвідчені
у відсутності позивачів.

Заяву про застосування судом статті 257
ЦК України, суд першої інстанції до
уваги не прийняв, оскільки вважав, що
відповідачем не доведено, що договори
оренди землі були отримані
орендодавцями зразу після їх
реєстрації. Витяг із книги видачі
договорів оренди, де зазначено дату
отримання позивачем договорів у 2007
році, суд першої інстанції не прийняв у
якості доказу і поставився до нього
критично, оскільки сам ОСОБА_3
заперечував проти того, що він
отримував договори у 2007 році та ставив
свій підпис.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі їх права та обов'язки,
попереджає про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дії і сприяє
здійсненню їхніх прав і випадках,
встановлених цим Кодексом.

Отже, визнаючи договори оренди землі
недійсними з тих підстав, що позивачі
їх не підписувала і не мали
волевиявлення на передачу відповідачу
своїх земельних ділянок, суд першої
інстанції вважав доведеним факт не
підписання договорів позивачами.

Відмовляючи відповідачеві у
застосування статті 257 ЦК України, суд
першої інстанції не прийняв у якості
доказу витяг із книги видачі договорів
оренди, де зазначено дату отримання
позивачем договорів у 2007 році.

З такими висновками суд апеляційної
інстанції не може погодитися з
наступних підстав.

Матеріали справи містять: договори
оренди землі від 01. 02.2007 року; акти
прийому - передачі земельної ділянки до
договору оренди від 01.02.2007 року;
доручення від позивачів на ОСОБА_6,
заяви позивачів до ДП «Агрофірма
«Наірі» ПМП «Апер» про розірвання у
односторонньому порядку договору
оренди землі, укладений 01.02.2007 року між
ним та підприємством; відомості про
отримання позивачами орендної плати;
витяг з книги реєстрації видачі
договорів оренди землі по ДП «
Агрофірма « Наірі» ПМП « Апер» за 2007 рік
( а.с. 12 - 18; 25 - 31; 39 - 45; 62 - 67; 161 - 163; 188 - 190).

Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених , статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено і не
заперечується сторонами факт передачі
у 2007 році належних позивачам земельних
ділянок відповідачу в оренду для
сільськогосподарської діяльності.

Отже, матеріали справи не містять
належних і допустимих доказів на
підтвердження тих обставин, на які
посилаються позивачі, як на підставу
своїх доводів, а саме: що вони не мали
волевиявлення на укладання договорів
оренди землі, не підписували їх та не
уповноважували своїм дорученням
ОСОБА_7 виконувати певні дії щодо
оформлення договорів оренди земельної
ділянки від їх імені і підписи на
зазначених документах виконані не
ними, а іншими особами.

Не було надано позивачами таких
доказів і в суді апеляційної інстанції.
Клопотань щодо призначення у справі
судової почеркознавчої експертизи
заявлено не було.

Крім того, на час розгляду справи
доручення від імені позивачів є
чинними, ніким не скасовані та
сторонами у передбаченому законом
порядку не оспорювались.

Отже, висновки суду першої інстанції
про відсутність у орендодавців
волевиявлення на укладання договорів
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами і не дають підстав для
задоволення позовних вимог щодо
визнання договорів оренди землі
недійсними.

Враховуючи зазначені обставини,
апеляційний суд , відповідно до вимог
пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України
скасовує рішення суду першої інстанції
і ухвалює нове рішення по суті позовних
вимог, яким відмовляє ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у задоволені позовних вимог з
підстав, передбачених пунктами 1, 4
частини 1 статті 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, ст.ст. 203, 215, 237, 245, ЦК України,
ст. 10, 11, 57 - 60 ЦПК України , судова
колегія судової палати, -

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства « Агрофірма « Наірі»
приватного малого підприємства « Апер»
- задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 29 травня
2014 року - скасувати і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Касаційна скарга на рішення
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-