Дата документу 14.07.2014
Справа № 334/8980/13-ц
Провадження № 2/334/273/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Ленінський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого судді
Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко
Ю.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, стягнення компенсації
вартості частки у спільній сумісній
власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення компенсації
вартості частки у спільній сумісній
власності подружжя, в обґрунтування
якого вказує, що сторони перебували у
шлюбі з 16.01.2001р., який розірваний
рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22.08.2013р.

Під час шлюбу ними був придбаний
автомобіль, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
а саме: легковий автомобіль Skoda Fabia, 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартістю 80000,00 грн.

Після розлучення сторони не можуть
дійти згоди щодо поділу спільного
майна - вказаного транспортного
засобу.

Позивачка просить суд поділити спільно
нажите майно, стягнувши з відповідача
грошову компенсацію за 1/2 частину
вартості автомобіля Skoda Fabia, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
яка згідно заяви про уточнення позову
становить 30000,00 грн., залишивши
автомобіль відповідачу. Також просить
вирішити питання про судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі з наведених вище підстав,
пояснив, що після розірвання шлюбу
відповідач користується і
розпоряджається автомобілем
одноособово, в добровільному порядку
сплатити частину вартості автомобіля
відмовляється.

Відповідач надав суду письмові
заперечення проти позову, вказуючи, що
під час перебування у шлюбі сторони
придбали крім спірного автомобіля інше
майно, в тому числі однокімнатну
квартиру. Після розірвання шлюбу між
ним та позивачкою було досягнуто згоди
щодо поділу майна подружжя, відповідно
до якої все перелічене в письмових
запереченнях майно залишилося у
власності позивачки, а автомобіль
залишився у власності відповідача, що
підтверджується рішенням суду про
розірвання шлюбу, де зазначено, що
майновий спір між сторонами відсутній.
Вартість квартири та іншого
переліченого майна, що залишилися у
власності позивачки, значно перевищує
вартість транспортного засобу. З
визначеною позивачем вартістю
транспортного засобу не погоджується,
оскільки вона ґрунтується на
припущеннях. Крім того, оскільки
предметом спору є неподільна річ,
вирішення питання про її поділ можливе
лише за обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим з подружжя відповідної грошової
суми на депозитний рахунок суду. Він не
погоджується на отримання
компенсації.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. Крім того зазначив, що
під час розгляду справи відповідач
продав спірний автомобіль, а тому
будь-які правові підстави для
задоволення позову відсутні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 60, 61,70 Сімейного Кодексу
України будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. У разі
поділу такого майна, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони з 16.06.2001р.
перебували в шлюбі, зареєстрованому
відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінського
районного управління юстиції м.
Донецька, який розірваний за рішенням
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22.08.2013р., яке набрало
законної сили 02.09.2013р., що
підтверджується копією рішення суду
(а.с.4).

Під час перебування у шлюбі сторони
придбали легковий автомобіль Skoda Fabia,
2008 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який відповідно до зазначених
вимог закону є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Вказана обставина визнається
відповідачем у справі, що вбачається зі
змісту його письмових заперечень проти
позову (а.с.13-14).

Згідно інформаційної бази УДАІ ГУМВС
України в Запорізькій області станом
на 13.02.2014р. автомобіль Skoda Fabia, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за ОСОБА_2, свідоцтво
про реєстрацію від 13.01.2009р. (а.с.33).

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» відзначив,
що вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи, для визначення якої
при необхідності призначається
експертиза.

Позивачем вартість автомобіля була
визначена у сумі 80000,00 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач
провів оцінку спірного транспортного
засобу і надав суду звіт про оцінку
транспортного засобу станом на 30.12.2013р.,
відповідно до якого ринкова вартість
автомобіля Skoda Fabia, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на дату
оцінки, тобто 30.12.2013р., становить 63874,11
грн.

Вказаний доказ був визнаний
позивачкою, вона погодилася із
запропонованою відповідачем вартістю
спірного автомобіля,у зв'язку з чим
вона зменшила ціну позову і просить
стягнути на її користь вартість ?
частини автомобіля у сумі 30000,00 грн.

При вирішенні спору щодо поділу
спільного майна, поділу підлягає все
майно подружжя, до складу якого
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться в інших осіб,
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилається на наявність іншого майна,
придбаного сторонами у період шлюбу,
окрім спірного автомобіля, і наявність
домовленості щодо його поділу.

В якості спільного майна подружжя
відповідач називає: квартиру за
адресою АДРЕСА_1, вартість ремонтних
робіт квартири у сумі 16000,00 грн., пральну
машину вартістю 6500,00 грн., дзеркальну
роз'єднувальну систему вартістю 5000,00
грн., шафу-купе вартістю 3000,00 грн.,
водонагрівач вартістю 1000,00 грн., меблі
для ванної кімнати на загальну суму
3500,00 грн., пилосос вартістю 2800,00 грн.,
кухонний комбайн вартістю 1000,00 грн.,
автомобіль Skoda Fabia, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
80000,00 грн.

Посилаючись на відсутність спору щодо
поділу майна, відповідач вказує, що
враховуючи, що квартира і автомобіль є
неподільними речами, виходячи з
принципу розумності, після розірвання
шлюбу за домовленістю між сторонами
позивачці залишилася квартира, в якій
вона продовжує проживати, а також
перелічене вище майно, а транспортний
засіб залишився у власності
відповідача.

Позивачкою ці обставини не визнаються.

Відповідачем належних доказів
укладення між сторонами угоди щодо
поділу спільного майна подружжя не
надано. Аналогічні пояснення свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо домовленості між
сторонами про поділ спільного майна
судом оцінюються критично, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

Зі змісту рішення суду про розірвання
шлюбу, на яке посилається відповідач,
вбачається, що ця обставина судом не
встановлювалася.

Також судом встановлено, що сторони
дійсно придбали 26.07.2011р., тобто в період
шлюбу, квартиру, розташовану за адресою
АДРЕСА_1, квартира належала сторонам на
праві спільної часткової власності - по
? частині кожному, що підтверджується
договором купівлі-продажу, витягом про
державну реєстрацію прав. В період
шлюбу, 29.07.2013р., ОСОБА_1 і ОСОБА_2 продали
вказану квартиру третій особі, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 29.07.2013р. (а.с.35).

Наявність іншого спільного майна
відповідачем не доведена, жодних
зустрічних вимог щодо поділу спільного
майна відповідачем не заявлялося.

Спірний автомобіль є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
являється неподільною річчю, був
зареєстрований на відповідача та
знаходився в його володінні і
користуванні, і під час розгляду даної
справи без згоди позивача відповідач
ним розпорядився в своїх інтересах, що
підтверджується даними
автоматизованого обліку служби
інформаційного забезпечення УДАІ
ГУМВС України в Харківській області
про перереєстрацію спірного
транспортного засобу 06.02.2014р. за новим
власником на підставі довідки-рахунку
№ВІА192485 (а.с.51), листом УДАІ в
Запорізькій області від 13.06.2014р.
№10/13-1811 (а.с.66).

Право подружжя на поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, закріплено у статті 69
Кодексу. Поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, здійснюється шляхом
виділення його в натурі, а у разі
неподільності присуджується одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (частини перша,
друга статті 71 Кодексу), або
реалізується через виплату грошової чи
матеріальної компенсації вартості
його частки (частина друга статті 364 ЦК
України).

Так,статтею 69 СК України передбачено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу, а згідно частини
1статті 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Згідно частини 1статті 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спірможе бути вирішений
судом.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

В даній справі позивач ОСОБА_1 наділена
правами співвласника, який бажає
виділу, відмовляється від своєї частки
в спільному майні, а тому має право на
одержання від іншого співвласника
ОСОБА_2 грошової компенсації вартості
своєї частки (за ч. 1 ст. 70 СК України
частки позивача та відповідача є
рівними) у майні подружжя, яке придбано
в період шлюбу, а саме, автомобіля Skoda
Fabia, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Зазначена у статті 364 ЦК України умова,
що компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою,
стосується тих випадків, коли така
компенсація присуджується судом на
користь відповідача. В даному випадку
позовні вимоги ОСОБА_1 полягають саме в
тому, щоб їй було присуджено грошову
компенсацію вартості її частки в
спільному майні подружжя. Положення ч.2
ст. 365 ЦК України не може
застосовуватися судом при вирішенні
даного спору, оскільки, як зазначалося,
в даній справі позивачем не заявлявся
позов про припинення права відповідача
ОСОБА_2 на частку в спільному майні.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007р. №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», рівність прав кожного із
подружжя на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У
випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню, з відповідача підлягає
стягненню грошова компенсація за
належну позивачці ? частку у спільному
майні у межах заявлених вимог у розмірі
30000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
оплаті судового збору пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості належної
їй ? частки у спільному майні подружжя
- автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, у
сумі 30000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 300 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів після
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.