Ухвала

іменем україни

30 липня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Дем'яносова М.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на заочне рішення Калінінського
районного суду м. Донецька від 7
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 7 лютого 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що з
18 липня 2011 року по 1 серпня 2013 року
ОСОБА_4 сплачував аліменти на утримання
їх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_2, не в повному обсязі,
унаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 15 776,15 грн.

Посилаючись на наявність у неї права на
стягнення з відповідача неустойки
(пені) у зв'язку з наявністю
заборгованості по аліментам, просила
стягнути з відповідача на її користь
пеню в розмірі 69 779,51 грн.

Заочним рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 7
листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів у сумі 69 779,51 грн. Вирішено
питання судового збору.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 7 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів у сумі 15 776,15 грн.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
стягнути з ОСОБА_4 на її користь
неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 87 851,88 грн,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Зменшуючи розмір стягнутої пені по
аліментах апеляційний суд виходив із
матеріального стану відповідача, який
не працює та є інвалідом.

Проте з таким висновком погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Судами встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 30
березня 2012 року визначено місце
проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх матір'ю
ОСОБА_3 Вказаним рішенням з ОСОБА_4
стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3
частини усіх видів його доходів
(заробітку), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Установлено, що за період з 18 липня 2011
року по 12 серпня 2013 року заборгованість
ОСОБА_4 по аліментам становить 15 776,15
грн.

Відповідно до ст. 196 СК України та
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України, викладених у п. 22 постави від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Змінюючи розмір стягнутої пені по
аліментах, апеляційний суд виходив з
того, що боржник не працює та визнаний
інвалідом.

Однак у порушення вимог ст. ст. 212, 303 ЦПК
даний висновок є передчасним, оскільки
матеріали справи не містять письмових
доказів, які підтверджують факт
встановлення ОСОБА_4 інвалідності.

Крім того, апеляційний суд не врахував,
що тяжкий матеріальний стан
відповідача матеріалами справи
спростовується.

Так, заперечуючи проти позову в
цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення місця проживання дітей,
стягнення аліментів, та звертаючись з
зустрічним позовом ОСОБА_4 зазначав, що
проживає у власному двоповерховому
будинку з сучасним ремонтом,
займається підприємницькою
діяльністю, є заможною людиною та має
великі статки

т. 1 а.с. 11-15, 26, 27).

Вище викладене свідчить про те, що суд
не дав належної оцінки всім доказам у
справі, припустився порушень норм
процесуального права, які згідно з ч. 2
ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування ухваленого апеляційним
судом рішення з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 7 лютого 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

М.В.
Дем'яносов

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська