Справа № 369/631/14 Головуючий у І
інстанції Усатов Д.Д.Провадження №
22-ц/780/4703/14 Доповідач у 2
інстанції Гуль В.В.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Антоненко В.І,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 08 травня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

у січні 2014 року «ПриватБанк»
звернулося до суду з даним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 січня 2006
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
був укладений кредитний договір (який
складається із заяви позичальника,
Умов і правил надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою), за умовами якого відповідачу
надано кредит у розмірі 5000 грн зі
сплатою відсотіків за користування
кредитом у розмірі 48 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Оскільки
відповідач умови договору належним
чином не виконав і станом на 12 березня
2013 року має заборгованість у розмірі 24
022 грн, з яких: заборгованість по
кредиту у розмірі 3396,61 грн,
заборгованість по відсотках за
користування кредитом у розмірі 19005,30
грн, штраф (фіксована частина) у розмірі
500 грн та штраф (процентна складова) у
розмірі 1120,10 грн, тому позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за даним кредитним
договором у розмірі 24 022 грн та
сплачений судовий збір.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду першої інстанції з
підстав неповного з'ясування обставин,
що мають значення для справи, а також
порушення норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності,
передбачений ст.257 ЦК України.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 26 січня 2006 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір (який
складається із заяви позичальника,
Умов і правил надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою), за умовами якого відповідачу
надано кредит у розмірі 5000 грн зі
сплатою відсотіків за користування
кредитом у розмірі 48 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Умови договору ОСОБА_3 не виконував
належним чином, внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка за
розрахунком банку станом на 12 березня
2013 року складала 24 022 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 23
квітня 2009 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області було
видано судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_3 9704,54 грн на користь позивача,
однак ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 12
травня 2009 року вищезазначений судовий
наказ було скасовано та роз'яснено
позивачу про його право на звернення з
тією самою вимогою до суду у позовному
порядку (а.с. 30).

Проте своїм правом на звернення до суду
ПАТ КБ «ПриватБанк» скористалось лише
у вересні 2013 року і ухвалою
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 листопада 2013
року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
залишено без розгляду (а.с.29).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України в
суді першої інстанції відповідач подав
клопотання про застосування строків
позовної давності, в якому зазначив, що
у позивача закінчився строк позовної
давності, оскільки від скасування
судового наказу 12.05.2009 року до
залишення позову без розгляду 18.11.2013
року пройшло чотири з половиною роки
(а.с.44).

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог є обгрунтованим і
відповідає вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи в
позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» не
ставило питання про поновлення
пропущеного строку позовної давності,
поважних причин пропуску строку не
зазначило.

З огляду на викладене доводи
апеляційної скарги про те, що ПАТ КБ
«Приватбанк» не пропустило трирічний
строк позовної давності, оскільки з 2006
року жодна із сторін кредитного
договору не заявила про свій намір його
припинити, а відтак відповідно до
пункту 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг він вважається
продовжений на 12 місяців та діє до 26
січня 2015 року, не заслуговують на увагу.

Посилання позивача на те, що строк
позовної давності звернення до суду із
позовом до ОСОБА_3 почне
відраховуватися з наступного дня після
того, як останній звернеться до банку
із заявою про його припинення
спростовуються ч. 5 ст. 261 ЦК України де
зазначено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання, а як
вбачається з матеріалів справи свої
правом вимоги позивач скористався ще у
квітня 2009 року.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
обставинам справи, ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: