Справа № 134/204/14-ц Провадження №
22-ц/772/2223/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Глушкова В. Ф.Категорія: 39
Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Стеблюк Л.П., Голоти Л.О.

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої
особи - ОСОБА_4, про внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину за
законом та видачу нових свідоцтв про
право на спадщину, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Крижопільського районного суду
Вінницької області від 11 червня 2014
року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з вказаним позовом мотивуючи його тим,
що 04 листопада 1989 року він одружився із
ОСОБА_5. Після одруження вони проживали
в квартирі АДРЕСА_1. Окрім них в цій
квартирі проживали батьки дружини
ОСОБА_4 і ОСОБА_6, а також була
прописаною їхня донька ОСОБА_7, яка була
одруженою та проживала у м. Києві.

Згодом у позивача та його дружини
народилась донька ОСОБА_4, яка також
стала проживати в цій квартирі.

Квартиру було приватизовано і за
кожним, хто проживав в квартирі визнано
право власності на 1/6 її частин.

Батьки дружини побудували
індивідуальний житловий будинок по
АДРЕСА_2 та стали проживати в ньому. В
квартирі залишились проживати позивач,
його дружина та донька.

ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина померла і
відкрилась спадщина до складу якої
входила 1/6 частина квартири. На той час
в квартирі залишались проживати ОСОБА_2
та його донька ОСОБА_3 і фактично
прийняли спадщину без звернення до
нотаріальної контори. Інші спадкоємці
своїх прав не заявляли.

В подальшому між ОСОБА_2 та батьками
покійної дружини виник спір щодо
квартири. Його донька, перебуваючи під
впливом діда та баби оформила спадщину
на 1/6 частину квартири, яка належала
ОСОБА_5, про що Крижопільською
держконторою 13.11.2007 р. видано свідоцтво
про право на спадщину за законом. В
результаті таких дій були порушені
його права на спадкове майно, яке ним
прийнято.

ОСОБА_2 звертався до Крижопільської
держнотконтори із заявою про внесення
змін до свідоцтва про право на спадщину
але йому було відмовлено з посиланням
на те, що такі зміни вносяться за згодою
інших спадкоємців, при цьому письмової
відмови він не отримав.

В подальшому між ОСОБА_2 та його донькою
було укладено мирову угоду і позивачем
проведено переобладнання квартири в
дві окремих однокімнатних квартири,
які мають усі комунікації і придатні
для проживання двох сімей. Однак з цим
не погодився ОСОБА_4 і за його скаргою
мирову угоду було скасовано.

В 2013 році ОСОБА_4 пред'явив до позивача
позов про поділ даної квартири, і
останньому стало відомо, що ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідно до договору
дарування від 26.09.2008 року, подарували
ОСОБА_4 свої частки і він набув у
власність 83/100 квартири. У власності
ОСОБА_2 перебувало лише 17/100 цієї
квартири.

Пізніше стало відомим, що рішенням
виконкому Крижопільської селищної
ради від 21.08.2008 року, на замовлення
ОСОБА_4, видано свідоцтва про право
власності на нерухоме майно за яким
ОСОБА_3 належить 8/25 частини квартири, а
позивачу, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
належить по 17/100 частин вказаної
квартири.

Рішенням виконкому Крижопільської
селищної ради №261 від 30.07.2008 року
визнано свідоцтво про право власності
на житло видане Крижопільською ПМК-109
22.04.1994 р., та свідоцтво про право на
спадщину, видане Крижопільською ДНК
13.10.2007 року, Р№1773 такими, що втратили
чинність. На підставі цього рішення
Тульчинським МБТІ проведено державну
реєстрацію права власності на квартиру
в наведених вище частках.

ОСОБА_2 вказує, що без його відома та
згоди, було введено в експлуатацію та
визнано право власності за усіма
співвласниками квартири на прибудову
до квартири, дозвіл на будівництво якої
ним отримано в 1994 році, яка збудована
ним за власні кошти і будівництво якої
завершено тільки в 2012 році.

Викладені обставини послужили
підставою для звернення за захистом
своїх прав в суд з позовом. В ході
розгляду справи ОСОБА_2, позовні вимоги
змінив і просив зобов'язати
Крижопільську державну нотаріальну
контору внести зміни до свідоцтва про
право на спадщину за законом виданого
13.11.2007 року ОСОБА_3 та видати нові
свідоцтва ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про
успадкування ними 1/6 частини квартири
АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_5 в
рівних частках.

Рішенням Крижопільського районного
суду Вінницької області від 11 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити. Скаржник посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права. Вважає висновок
суду щодо того, що не підлягають
судовому розгляду вимоги про внесення
змін в свідоцтво про право на спадщину
за законом таким, що суперечить вимогам
чинного законодавства.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
представника ОСОБА_3, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
04 листопада 1989 року позивач вступив у
шлюб з ОСОБА_5 (а. с. 6). ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 померла, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 (а. с. 7). Після її смерті
відкрилась спадщина до складу якої
входила 1/6 частина квартири АДРЕСА_1.

13.11.2007 року державним нотаріусом
Крижопільської державної нотаріальної
контори видано ОСОБА_8 свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/6
частини квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлій ОСОБА_5

21.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Крижопільської державної нотаріальної
контори із заявою про внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину, а саме
видати йому свідоцтво про право на
спадщину за законом на належну йому
частку в спадковому майні померлої
дружини. Проте у внесені таких змін
йому було відмовлено без видачі
письмової відповіді.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відтак позивач є спадкоємцем першої
черги за законом, крім нього,
спадкоємцями першої черги за законом є
донька померлої ОСОБА_3, та батьки
померлої - ОСОБА_4 і ОСОБА_6

На підставі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї. Спадщина належить
спадкоємцю незалежно від часу її
прийняття з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не заявляв про відмову від
спадщини, тобто вважається таким, що
прийняв її.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог суд першої інстанції виходив із
того, що за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину та
внесення змін в свідоцтво на спадщину
не підлягає судовому розгляду.

З таким висновком суду не можливо
погодитись, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» перелік осіб, які
мають право на обов'язкову частку, що
визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним
і розширеного тлумачення не потребує.
При визначенні розміру обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом першої черги,
увесь склад спадщини, зокрема, право на
вклади в банку (фінансовій установі),
щодо яких вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу. За згодою
особи, яка має право на обов'язкову
частку у спадщині, належна їй частка
визначається з майна, не охопленого
заповітом. У разі незгоди ця частка
визначається з усього складу спадщини.
Той зі спадкоємців, який має право на
обов'язкову частку у спадщині та
проживав разом із спадкодавцем на день
його смерті, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо у визначеному
законом порядку не відмовився від неї.
Якщо той зі спадкоємців, хто має право
на обов'язкову частку та не проживав зі
спадкодавцем на день його смерті, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. У
разі порушення права спадкоємців на
обов'язкову частку у спадщині суд може
вирішувати питання про недійсність
свідоцтва про право на спадщину лише в
тій частині, яка складає обов'язкову
частку. Суд може зменшити розмір
обов'язкової частки у спадщині з
урахуванням відносин між спадкоємцем
та спадкодавцем, а також інших
обставин, які мають істотне значення,
зокрема майнового стану спадкоємця.
Позбавлення особи права на обов'язкову
частку судом ЦК України не
передбачає.

Згідно зі ст. 1300 ЦК України за згодою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину, нотаріус за місцем відкриття
спадщини може внести зміни до
свідоцтва про право на спадщину. На
вимогу одного із спадкоємців за
рішенням суду можуть бути внесені
зміни до свідоцтва про право на
спадщину. У випадках, встановлених
частинами першою і другою цієї статті,
нотаріус видає спадкоємцям нові
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, а
тому рішення Крижопільського
районного суду Вінницької області від
11 червня 2014 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Крижопільського районного
суду Вінницької області від 11 червня 2014
року, постановлене по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої
особи - ОСОБА_4, про внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину за
законом та видачу нових свідоцтв про
право на спадщину, скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Крижопільську державну
нотаріальну контору внести зміни до
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого 13.11.2007 року ОСОБА_3 та
видати нові свідоцтва ОСОБА_3 і ОСОБА_2
про успадкування ними 1/6 частини
квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлій ОСОБА_5, в рівних частках.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий-суддя:(підпис) В.П.
НікушинСудді:(підпис) Л.П.
Стеблюк (підпис) Л.О. Голота З
оригіналом вірно: Суддя апеляційного
суду Вінницької області
________ В.П. Нікушин