11.07.2014 Справа № 756/4274/14-ц
Унікальний № 756/4274/14-ц
Провадження № 2/756/2547/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маринченко М.М.,

при секретарі
Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
про надання та використання кредитних
карт НОМЕР_2 від 05 вересня 2012 року,

встановив:

ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до
суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
надання та використання кредитних карт
НОМЕР_2 від 05 вересня 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
05 вересня 2012 року між Банком та ОСОБА_2
укладено Договір про надання та
використання кредитних карт НОМЕР_2.
Вказаний договір укладався шляхом
подання підписаної клієнтом Заяви про
приєднання до Правил надання та
користування кредитними картами Банку.
Відповідно до вказаного договору
відповідач отримала кредитні кошти в
розмірі 80000 грн. строком до 30 вересня 2012
року зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами в
наступних розмірах: 0,01% річних в
пільговий період кредитування (50 днів з
дати першого траншу), 18% річних по
закінченню пільгового періоду (пізніше
сторони збільшили до 22% річних), та 48%
річних на суму простроченої
заборгованості.

Внаслідок невиконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором щодо повернення отриманого
кредиту та сплати нарахованих
відсотків, станом на 24 березня 2014 року у
відповідача перед Банком утворилась
заборгованість в розмірі 101700 грн. 50
коп., з яких сума неповернутого кредиту
- 79995 грн. 53 коп., сума несплачених
відсотків у розмірі 21237 грн. 59 коп. та
нараховані у відповідності до ст.625 ЦК
України інфляційні втрати у розмірі 467
грн. 38 коп.

Позивач повідомляв відповідача про
необхідність оплати заборгованості,
проте відповідачем заборгованість не
погашена.

На підставі викладеного просить
стягнути вказану заборгованість за
кредитним договором.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача позов визнала
частково. Вказала, що дійсно відповідач
укладала вказаний кредитний договір та
отримувала кредитні кошти. У
відповідності до умов договору
здійснювала погашення кредитної
заборгованості та сплачувала
нараховані відсотки. Проте у травні 2013
року відповідач втратила роботу,
внаслідок чого була неплатоспроможною
і не мала можливості здійснювати
погашення кредитної заборгованості. З
квітня 2014 року відповідач має нове
місце роботи, заробітну плату в розмірі
6500 грн. на місяць та має намір погасити
заборгованість. Враховуючи викладене
просила зменшити розмір неустойки
(підвищена відсоткова ставка в розмірі
48% річних замість 22% річних) на підставі
ст.551 ЦК України, зменшивши розмір
заборгованості по нарахованим
відсоткам на 14493 грн. 47 коп. (сума
відсотків, нарахованих банком за
період, коли відповідач не мала роботи).
Також вказала, що може сплачувати не
більше 25% заробітної плати на місяць в
рахунок погашення вказаної
заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язуються надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та платити проценти.

Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року
між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір
про надання та використання кредитних
карт НОМЕР_2. Договір укладено в формі
підписання Анкети-Заяви про приєднання
до Правил, Тарифів по обслуговуванню в
ПАТ «Банк Кредит Дніпро» платіжних
карт.

Відповідно до умов вказаного договору
(з урахуванням внесених сторонами змін)
Банк надав відповідачу кредит в
розмірі 80000 грн. строком користування,
обмеженим строком дії кредитної карти -
до вересня 2013 року включно.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи документів, зокрема розрахунку
заборгованості за кредитним договором
та виписки Банку по рахунку
відповідача, відповідач почала
користуватися картковим рахунком з 12
вересня 2012 року.

Згідно Тарифів Банку по оформленню та
обслуговуванню кредитних карт для
працівників Банку, які є невід'ємною
частиною кредитного договору, плата за
користування кредитними коштами
встановлена у наступних розмірах: в
пільговий період кредитування - 0,01%
річних, по закінченню пільгового
періоду - 22 % річних. Плата за
прострочену заборгованість по кредиту
становить 48% річних.

Пільговий період встановлено терміном
до 50 днів від першого траншу.

Погашення кредитної заборгованості
здійснюється щомісячно з 1 по 10 число
місяця, наступного за розрахунковим,
при цьому розмір обов'язкового
щомісячного платежу має становити 7%
від залишку заборгованості.

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором щодо повернення кредиту та
сплати нарахованих відсотків, станом
на 24 березня 2014 року у відповідача
перед Банком згідно наданого позивачем
розрахунку заборгованості утворилась
заборгованість в розмірі 79995 грн. 53 коп.
неповернутого кредиту та 21237 грн. 59 коп.
несплачених відсотків.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст.625 ЦК України Банком
нараховано інфляційні втрати в розмірі
467 грн. 38 коп.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, а зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 1048, 1049, 1054
ЦК України позичальник зобов'язаний
повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, беручи до уваги, що
зобов'язання за договором НОМЕР_2 про
надання та використання кредитних карт
відповідачем не виконуються належним
чином, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову та стягнення з відповідача на
користь позивача 101700 грн. 50 коп.
заборгованості.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
зменшення розміру нарахованих
відсотків та розстрочення погашення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки відсутність постійної роботи
у відповідача не є підставою для
звільнення від виконання зобов'язань
за договором.

Також, на підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сплачений позивачем
судовий збір у розмірі 1017 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1048,
1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро»
заборгованість за договором про
надання та використання кредитних карт
НОМЕР_2 від 05 вересня 2012 року у розмірі
101700 грн. 50 коп., яка включає в себе
заборгованість по кредиту у розмірі 79995
грн. 53 коп., заборгованість по відсоткам
за користування кредитними коштами у
розмірі 21237 грн. 59 коп. та інфляційне
збільшення суми боргу у розмірі 467 грн.
38 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Кредит
Дніпро» сплачений позивачем судовий
збір у розмірі 1017 (одна тисяча
сімнадцять) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко