Справа № 371/674/14-ц
Головуючий у І інстанції Пархоменко
В.М.Провадження № 22-ц/780/4541/14
Доповідач у 2 інстанції Мережко
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.

При секретарі: Черепинець А.І.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 13 червня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Алло" про захист пра
споживачів, стягнення пені за затримку
усунення недоліків проданого товару.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до
ТОВ „Алло" про захист прав споживачів,
стягнення пені за затримку усунення
недоліків проданого товару.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
01.11.2012 року вона придбала в магазині
"Мобілочка" м.Миронівка, який
відноситься до торгівельної мережі
"Алло" планшетний комп"ютер (планшет)
GoClever ТАВ А971 серійний номер GСТА4,
вартістю 2 179 грн.95коп.

Вказаний товар виявився неякісним,
почав самостійно неконтрольовано
вимикатись при зменшенні заряду
батареї живлення до 50% і нижче.

Позивач зазначала, що 10.02.2013 року здала
планшет до магазину "Мобілочка" для
проведення гарантійного ремонту, що
підтверджується актом №28870, в якому
зазначено, що термін проведення
ремонту не може перевищувати 21 робочий
день, а в разі необхідності направлення
товару до автосервісного центру в
іншому населеному пункті - 31 робочий
день. Таким чином, товар мав бути
відремонтований у строк до
11.03.2013 року включно.

Позивач зазначала, що проданий товар
містив істотні недоліки, які не можна
було усунути, та лише 19.08.2013 року їй були
повернуті кошти в сумі 2 179грн. 95коп., що
підтверджується квитанцією від
19.08.2013року та актом про повернення
товару і видачі коштів.

Період прострочення з 12.03.2013року по
19.08.2013року становить 161 календарний
день; один відсоток вартості товару
становить 21,80грн.

Позивач просила, стягнути з
відповідача на її користь пеню у
розмірі 3
509грн.80коп.(161х 21,80) за затримку усунення
недоліків проданого товару, а також
судові витрати.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 13 червня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилалась на те,
що рішення суду першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначала, що суд
першої інстанції неправильно
застосував вимоги Закону України "Про
захист прав споживача".

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами , які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що акту про
неможливість проведення ремонту
планшета позивачка суду не надала, у
зв"язку з чим неможливо встановити
порушення відповідачем строку ремонту,
оскільки невідомо, у кого знаходився
планшет до повернення його 19.08.2013 року в
обмін на гроші. Крім того, позивачка
обрала способом захисту своїх прав
спочатку - усунення недоліків, а потім -
повернення коштів, що було виконано
відповідачем 19.08.2013 року.У зв'язку з чим,
отримавши кошти , позивачка втратила
право на стягнення неустойки.

Однак, з такими висновками суду
повністю погодитись не можна з
наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, 10.02.2013
року позивачка звернулася до магазину
"Мобілочка" мережі ТОВ "АЛЛО" про
передачу до сервісного центру для
проведення гарантійного ремонту
планшетного комп"ютера (планшета) GoClever
ТАВ А971 серійний номер GСТА4, який
був придбаний нею 01.11.2012року в магазині
ТОВ "Мобілочка" по вулиці 40-річчя
перемоги в м.Миронівка, що
підтверджується актом прийому-
передачі від 10.02.2013року (а.с.3)

Як видно із акту прийому-передачі № 28780
товару до сервісного центру з метою
проведення гарантійного
обслуговування, сторони узгодили, що в
разі проведення гарантійного ремонту
товару, строк його проведення не може
перевищувати 21 робочий день, а в разі
необхідності направлення товару до
автосервісного центу в іншому
населеному пункті - 31 робочий день.

Позивач, 24.06.2013року звернулась із
заявою до магазину ТОВ "Мобілочка" про
передачу до сервісного центру для
проведення діагностики та
обслуговування придбаного товару -
планшетного комп"ютера (планшета) GoClever
ТАВ А971 серійний номер GСТА4, який
був придбавний нею 01.11.2012 року в
магазині ТОВ "Мобілочка" по вулиці
40-річчя перемоги в м.Миронівка та
повернення їй коштів (а.с. 4).

Згідно із актом від 19 серпня 2014 року про
повернення товару й видачі
(перерахування коштів), замість товару,
який визнано таким, що не підлягає
ремонту позивачу виплачено грошові
кошти в розмірі 2 179грн. 95коп. (а.с. 5).

Згідно ч. 1ст.708 ЦК України у разі
виявлення покупцем протягом
гарантійного або інших строків,
встановлених обов'язковими для сторін
правилами чи договором, недоліків, не
застережених продавцем, або
фальсифікації товару покупець має
право за своїм вибором:

1) вимагати від продавця або
виготовлювача безоплатного усунення
недоліків товару або відшкодування
витрат, здійснених покупцем чи третьою
особою, на їх виправлення;

2) вимагати від продавця або
виготовлювача заміни товару на
аналогічний товар належної якості або
на такий самий товар іншої моделі з
відповідним перерахунком у разі
різниці в ціні;

3) вимагати від продавця або
виготовлювача відповідного зменшення
ціни;

4) відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону
України „Про захист прав споживачів"
виробник забезпечує належну роботу
продукції, в тому числі комплектуючих
виробів, протягом гарантійного строку,
встановленого нормативно-правовими
актами, нормативними документами чи
договором. Гарантійний строк
зазначається у паспорті на продукцію
або на етикетці чи в будь-якому іншому
документі, що додається до продукції.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати: 1) пропорційного зменшення
ціни; 2) безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк; 3)
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару. У разі виявлення
протягом встановленого гарантійного
строку істотних недоліків, які виникли
з вини виробника товару (продавця,
виконавця), або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника: 1)
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Споживач має право пред'явити одну з
вимог, передбачених частиною першою
цієї статті, а в разі її невиконання
заявити іншу вимогу, передбачену
частиною першою цієї статті.

Аналогічні правила захисту прав
споживачів, встановлені ст. ст. 708, 709 ЦК
України.

Тобто споживач має право вибору
способу захисту своїх прав, які мають
різні правові наслідки.

Частиною 1 статті 9 Закону України " Про
захист прав споживачів" та ч.4 ст.709 ЦК
України передбачено, що при
пред'явленні споживачем вимоги про
безоплатне усунення недоліків товару
вони повинні бути усунуті протягом
чотирнадцяти днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 8
вищевказаного Закону у разі виявлення
протягом встановленого гарантійного
строку недоліків споживач, в порядку та
у строки, що встановлені
законодавством, має право вимагати
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк.

На письмову вимогу споживача на час
ремонту йому надається (з доставкою)
товар аналогічної марки (моделі,
артикулу, модифікації) незалежно від
моделі. Для цього продавець, виробник
(підприємство, що задовольняє вимоги
споживача, встановлені частиною першою
цієї статті) зобов'язані створювати
(мати) обмінний фонд товарів. Перелік
таких товарів визначається Кабінетом
Міністрів України.

За кожний день затримки виконання
вимоги про надання товару аналогічної
марки (моделі, артикулу, модифікації) та
за кожний день затримки усунення
недоліків понад установлений строк
(чотирнадцять днів) споживачеві
виплачується неустойка відповідно в
розмірі одного відсотка вартості
товару.

Підстави та порядок стягнення
неустойки встановлені ч. 5 ст. 709 ЦК
України, а саме: за кожний день
прострочення продавцем або
виготовлювачем усунення недоліків
товару і невиконання вимоги про
надання в користування аналогічного
товару на час усунення недоліків
продавець сплачує покупцеві неустойку
в розмірі одного відсотка вартості
товару.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, посилався
на відсутність акту про неможливість
проведення ремонту планшета, у зв"язку
з чим неможливо встановити порушення
відповідачем строку ремонту, оскільки
невідомо, у кого знаходився планшет до
19.08.2013 року. Крім того, позивачка обрала
способом захисту своїх прав спочатку -
усунення недоліків, а потім -
повернення коштів, що було виконано
відповідачем 19.08.2013 року. У зв'язку з
чим, отримавши кошти, позивачка
втратила право на стягнення неустойки.

Однак, суд першої інстанції невірно
застосував норми права та прийшов до
помилкового висновку щодо
неможливості звернення позивача за
захистом своїх порушених прав щодо
стягнення пені за затримку усунення
недоліків проданого товару.

Суд першої інстанції на вказані
обставини справи уваги не звернув та
ухвалив необгрунтоване рішення по
даній справі.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ст.303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права, яке є обов'язковою
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судове
рішення у цивільній спрві" № 14 від 18
грудня 2009 року у мотивувальній частині
рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК). Оскільки правом на звернення до
суду за захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, а
також у разі звернення до суду органів
та осіб, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб
або державні та суспільні інтереси
(частини перша та друга статті 3 ЦПК) , то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, а якщо
були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що позов не
підлягає до задоволення, оскільки
позивач відповідно до ст. 60 ЦПК України
не надав суду належних та допустимих
доказів того, що ТОВ „Алло", є
відповідальним за порушення прав
споживача.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ
„Мобілочка" не здійснювало продаж
товару (планшенту) позивачу. (а.с.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів» вимоги
споживача пред'являються на вибір
споживача продавцеві, виробникові або
підприємству, що задовольняє ці вимоги
за місцезнаходженням споживача.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2
звернулася до відповідача із заявою
про передачу планшету до сервісного
центру для проведення діагностики,
дану заяву було задоволено
відповідачем, як продавцем товару.

Крім того, товар із недоліками
направлявся на діагностику до
сервісного центру, позивачем не
доведено, що пропуск 31-денного строку
повернення товару допущено саме
відповідачем, а не сервісним центром.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду не
відповідає обставинам справи, ухвалене
з порушенням норм матеріального і
процесуального права, тому рішення
суду підлагає скасуванню з частковим
задоволенням апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319
ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 13 червня 2014 року -
скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Алло" про захист пра
споживачів, стягнення пені за затримку
усунення недоліків проданого товару -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: