Справа № 324/1174/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014 р.
м.Пологи

Пологівський районний суд
Запорізької області у складі:
головуючого судді Мосейко Я.В., при
секретарі Кузнєцовій О.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Пологівська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту постійного
проживання із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, перерозподіл
спадщини, визнання свідоцтва про право
на спадщину за законом частково
недійсним, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, перерозподіл спадщини,
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом частково
недійсним, визнання права власності.

Позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5
померла її мати ОСОБА_3, після смерті
якої відкрилась спадщина у виді
земельної ділянки розташованої на
території Чубарівської сільської ради
Пологівського району Запорізької
області та майнового паю СВК "Агрофірма
"Зоря" та території цієї ж сільської
ради. На момент смерті мати проживала
разом з позивачем.

Мати була зареєстрована в АДРЕСА_1.
19.12.2009 року у зв'язку з похилим віком, та
хворобливим станом здоров'я, позивач
забрала матір із АДРЕСА_1 на постійне
місце проживання до себе в АДРЕСА_2. З
19.12.2009 року по 26.01.2010 року мати
перебувала на лікуванні в Запорізькій
обласній клінічній лікарні "Обласний
центр профілактики та лікування
інсультів". У медичній документації
адреса її проживання була зазначена в
АДРЕСА_2. 26.01.2010 року мати була виписана
з лікарні в дім позивача. У зв'язку з
тим, що мати не могла самостійно
доглядати за собою, вона мала намір
постійно проживати з позивачем, а тому
залишилась жити за адресою позивача в
м. Запоріжжя і жила там до часу смерті.
Як вважає позивач вона постійно
проживала на час смерті з матір'ю, а
тому вважала, що прийняла спадщину, так
як протягом строку, встановленого ст.
1270 ЦК України, не заявила про відмову
від спадщини.

16.09.2011 року позивач звернулась до
Пологівської державної нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом, однак
отримала відмову у вчиненні
нотаріальної дії, так як 15.12.2010 року
державним нотаріусом Пологівської
державної нотаріальної контори було
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом відповідачу ОСОБА_2. Позивач
вважає, що порушено її право на
спадкування після смерті матері, а тому
просить встановити факт постійного
проживання її із спадкодавцем ОСОБА_3
на час відкриття спадщини. Визнати
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину від 15.12.2010 року видане
Пологівською державною нотаріальною
конторою Запорізької області на ім'я
ОСОБА_2. Визнати за позивачем право
власності на спадкову частку

після смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини
спадкового майна, яке складається з
земельної ділянки площею 3,9763 га.,
розташованої на території
Чубарівської сільської ради
Пологівського району Запорізької
області, а також майнового паю СВК
"Агрофірма "Зоря" Пологівського району
Запорізької області.

В судовому засіданні позивач
наполягає на вимогах позову, просить їх
задовольнити, крім того пояснила, що її
мати з 19.12.2009 року по 26.01.2010 року
перебувала на стаціонарному лікуванні
в Запорізькій обласній клінічній
лікарні. Під час лікування з'ясувалось,
що воно не допомагає і поліпшення
здоров'я матері не відбувається. Тоді
її сестра ОСОБА_2 стала наполягати, щоб
матір виписали з лікарні, але вона не
захотіла її забирати до себе, тому
позивач забрала матір до свого дому, де
вона і перебувала до часу смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5. Після смерті матері
позивач за власні кошти поховала її в м.
Запоріжжя. Позивач також пояснила, що
мати була у важкому стані, а тому мала
намір постійно проживати у позивача.
Позивач вважає, що термін впродовж
якого необхідно проживати разом зі
спадкодавцем значення не має. Позивач
вважала, що раз вона постійно проживала
на день смерті разом з матір'ю, то вона
фактично прийняла спадщину після її
смерті, без подачі заяви про прийняття
спадщини до нотаріальної контори.

Представник позивача також підтримав
позовні вимоги, а також пояснив, що
після смерті матері позивач зверталась
за консультацією до невідомих йому
спеціалістів, які позивачу пояснили, що
вона може не подавати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори у визначений законом термін,
так як на день смерті матері проживала
разом з матір'ю, а тому фактично
прийняла спадщину.

Представник відповідача проти позову
заперечує, пояснивши, що вимоги
позивача є безпідставними, так як
термін впродовж якого ОСОБА_3 проживала
за місцем реєстрації позивача, а саме з
26.01.2010 року по 08.02.2010 року не може
вважатись постійним місцем проживання
спадкодавця. Крім того твердження
позивача, що мати мала намір постійно
проживати з позивачем також не можуть
бути взятими до уваги, так як той стан в
якому мати була виписана з лікарні не
дозволяла їй належним чином висловити
свої бажання або наміри у зв'язку з
тяжкістю стану її здоров'я. Представник
позивача просить в задоволенні позову
відмовити.

Третя особа Пологівська державна
нотаріальна контора надала до суду
заяву в якій проти заявлених вимог не
заперечує, справу просить розглянути
без присутності представника.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, давши оцінку наявним доказам,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

Встановлено, що ОСОБА_3 була матір'ю
позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2
У зв'язку з похилим віком та
загостренням хвороби і необхідністю
лікування, ОСОБА_3 була госпіталізована
в Запорізьку обласну клінічну лікарню
на стаціонарне лікування, де
перебувала з 19.12.2009 року по 26.01.2010 року.
26.01.2010 року ОСОБА_3 за наполяганням
родичів була виписана з лікарні та
привезена за місцем проживання
позивача в АДРЕСА_2, де перебувала до
часу своєю смерті ІНФОРМАЦІЯ_5.
Твердження позивача, що мати з 19.12.2009
року по 08.02.2010 року постійно проживала
за місцем проживання позивача не
відповідає дійсності, так як в період з
19.12.2009 року по 26.01.2010 року мати
перебувала на стаціонарному лікуванні,
що не може вважатись постійним
проживанням у позивача. Твердження
позивача, що в медичній документації її
матері було зазначено її постійне
місце проживання в АДРЕСА_2 також не
відповідає дійсності. Згідно копії
виписки з історії хвороби № 19838 ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала в АДРЕСА_1. Крім
того зазначено, що на день потрапляння
в лікарню ОСОБА_3 ніяких скарг не
висловлює, із-за важкості стану.
Оглушена, заторможена. Продуктивному
контакту недоступна. Інструкції не
виконує. На день виписки за
наполяганням родичів, в результаті
проведеного лікування стан хворої без
позитивної динаміки. Зважаючи на такий
стан здоров'я ОСОБА_3, твердження

позивача, що мати після її виписки з
лікарні мала намір постійно проживати
у позивача, суд не

бере до уваги, так як крім цих
тверджень, позивач не надала суду інших
об'єктивних доказів про намір матері
постійно проживати у позивача.

Твердження позивача, що мати була
виписана з лікарні саме за
наполяганням відповідача, яка не
захотіла забирати матір до себе, суд
також не бере до уваги, так як в цих
твердженнях відсутня логіка дій
відповідача, крім того ці твердження
ніякими іншими доказами не
підтверджуються.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання"

місце перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає менше шести місяців на рік;
місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

Зважаючи на той строк, який ОСОБА_3
проживала за місцем реєстрації
позивача, а саме з 26.01.2010 року по 08.02.2010
року, суд вважає, що це було її місце
перебування, а не постійного
проживання. Цей факт також підтверджує
і сама позивач, яка в заяві до
Пологівської державної нотаріальної
контори від 02.09.2011 року зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3, яка
постійно мешкала в АДРЕСА_1. Тобто сама
позивач підтвердила, що місцем
постійного проживання її матері було
АДРЕСА_1, а не місце проживання
позивача.

За таких обставин, суд вважає, що
вимоги позивача про встановлення факту
постійного проживання спадкоємця і
спадкодавця на час відкриття спадщини
не підлягають задоволенню. У зв'язку з
чим інші вимоги позивача також не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1220,1245,1267,1268,1270,1273,1296-1298,1230 ЦК
України, ст.ст. 15,57,212,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Пологівська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, перерозподіл спадщини,
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом частково
недійсним, визнання права власності
-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: