У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської
М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 05 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу. Посилалася на те, що 25 жовтня 1995
року зареєструвала шлюб з відповідачем
у відділі реєстрації актів цивільного
стану Вижницького районного
управління юстиції у Чернівецькій
області і прийняла його прізвище. Від
шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
проживають з нею.

Сімейне життя з відповідачем не
склалося через несумісні характери.
Між ними часто виникали сварки, що
привело до того, що вони припинили
шлюбні відносини та ведення спільного
господарства і більше шести місяців
разом не проживають.

У зв'язку з цим просила суд розірвати
шлюб між нею та відповідачем, після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
ОСОБА_3 та залишити на її вихованні
дітей.

Заочним рішенням Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 11 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 25
жовтня 1995 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Вижницького районного управління
юстиції Чернівецької області, актовий
запис № 37 - розірвано. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_3 надалі іменуватись
шлюбним прізвищем ОСОБА_3. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 05 березня 2014
року рішення суду першої скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, виходив із того, що
сторони подружніх стосунків не
підтримують, тривалий час разом не
проживають, збереження сім'ї неможливе,
а тому шлюб має бути розірваний.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що судом не було
враховано роз'яснення п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007 року № 11, не встановлено дійсні
обставини заявленого позову, причини
та час припинення сторонами шлюбних
відносин.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам процесуального
права.

Судом установлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
25 жовтня 1995 року (а. с. 5).

Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
проживають з нею (а. с. 6-8).

З протоколу судового засідання
апеляційного суду Чернівецької
області від 05 березня 2014 року
вбачається, що справа розглядалася за
відсутності сторін, про день та час
розгляду справи сторони повідомлялися
належним чином (а. с. 67).

Такий висновок суду є помилковим та
прийнятий з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу. Судова повістка
може бути вручена безпосередньо в суді,
а у разі відкладення розгляду справи
про час і місце наступного засідання
може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Як вбачається з супровідних листів
апеляційного суду Чернівецької
області від 29 січня 2014 року та від 13
лютого 2014 року, ОСОБА_4 рекомендованими
листами були направлені повідомлення
про розгляд справи на адресу: АДРЕСА_2
(а. с. 58, 62).

Вказані листи були повернуті до
апеляційного суду з відміткою причини
повернення «за зазначеною адресою не
проживає (виїхав)» (а. с. 58, 62).

При цьому апеляційний суд не звернув
уваги, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3
зазначала, що відповідач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3,
проте у даний час проживає за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 40).

Відповідно до ч. 7 ст. 76 ЦПК України
особам, які проживають за межами
України, судові повістки вручаються в
порядку, визначеному міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, в
разі відсутності таких - у порядку,
встановленому статтею 419 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
у порушення ч. 7 ст. 76 ЦПК України дійшов
помилкового висновку про належне
повідомлення ОСОБА_4 про день та час
розгляду справи, тим самим позбавив
останнього права надати по справі
пояснення та заперечення.

Крім того, апеляційний суд не звернув
уваги на наступні обставини.

Судом першої інстанції в даній справі
було ухвалено заочне рішення та позов
ОСОБА_3 задоволено.

При цьому апеляційну скаргу на рішення
суду першої інстанції було подано саме
позивачем ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що суд першої
інстанції не встановив дійсні
обставини справи, причини та час
припинення сторонами шлюбних відносин.
У зв'язку з цим апеляційний суд вважав
наявними підстави для відмови у позові.

Відповідно до ст. 304 ЦПК України справа
розглядається апеляційним судом за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими цією главою. У порушення
зазначеної норми закону апеляційний
суд, будучи наділений відповідними
повноваженнями, не встановив дійсні
обставини справи та не з'ясував, з яких
підстав позивач оскаржив в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції, яким задоволено його
позовні вимоги.

Таким чином рішення апеляційного суду
постановлене з порушенням норм
процесуального права, відповідно до ст.
338 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 05 березня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко