Справа № 308/8643/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
- Грицищука М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Ужгород справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Міського
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області про визнання права власності
на автомобіль та звільнення з-під
арешту,-

В С Т А Н О В И В :

В Ужгородський міськрайонний суд
звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, Міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області про визнання
права власності на автомобіль та
звільнення з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28
січня 2008 року ОСОБА_4, домовився з
ОСОБА_5 про придбання у нього
автомобіля марки AUDI 100 2.3 E, 1990 року
випуску, чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_2, №
кузова НОМЕР_3. З метою розрахунку за
вищевказаний автомобіль, позивач
передав ОСОБА_6 11 000 грн.

Однак, даний автомобіль перебуває під
арештом накладеним МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Просить суд визнати за ним право
власності на автомобіль, а також
зобов'язати державну виконавчу службу
зняти з-під арешту даний автомобіль.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовільнити в повному
обсязі.

Відповідача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав та не заперечив
проти задоволення.

Представник Міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області Грицищук М.П. заперечив проти
задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2008 року
ОСОБА_4, домовився з ОСОБА_5 про
придбання у нього автомобіля марки AUDI
100 2.3 E, 1990 року випуску, чорного кольору,
ДНЗ НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3. З метою
розрахунку за вищевказаний автомобіль,
позивач передав ОСОБА_6 11 000 грн.

Оскільки всі істотні умови угоди було
узгоджено та ніяких заперечень
стосовно ціни та предмета угоди не
виникало, ОСОБА_5 видав довіреність,
надавши позивачу повноваження щодо
повного розпорядження, користування та
володіння транспортним засобом, як
його власника. Крім того, сторони
уклали 28.01.2008 року письмовий договір
купівлі продажу.

Однак, даний автомобіль перебуває під
арештом та розшуком накладеним МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції на підставі
відкритих виконавчих проваджень, а
саме по стягненню заборгованості з
ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа
№712/9237/12, виданого 18.04.2013 року
Ужгородським міськрайонним судом
Закарпатської області та виконавчого
листа №2п-8332/10 виданого 14.02.2011 року
Ужгородським міськрайонним судом
Закарпатської області.

Згідно ст. 202. ЦК України, правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Ст. 204 даного кодексу передбачено що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Також, правочин може вчинятися усно або
в письмовій формі, сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом, що передбачено ст.
205 ЦКУ.

П. 2, статті 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 220, цього ж
кодексу, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй а не боржникові, може
звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на майно і про
звільнення майна з-під арешту. Згідно з
положеннями ст. 638 ЦК України, угода
вважається укладеною, якщо сторони
досягай згоди з усіх істотних умов
договору. Відповідно до ст. 655 ЦК
України, за договором купівлі - продажу
одна сторона (продавець) зобов'язується
передати майно у власність другій
стороні (покупцеві) а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
Чинний ЦКУ вказує, що купівля - продаж
транспортних засобів здійснюється
шляхом укладення письмового договору,
при цьому нотаріальне посвідчення або
державна реєстрація такого правочину
не вимагається. В свою чергу стаття 207
ЦК України, вказує на вимоги, письмової
форми правочину, згідно якої: правочин
являється вчиненим в письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялись сторони;
правочин являється таким, що вчинений в
письмові формі, якщо він підписаний
його сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправне позбавлений цього
права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправна позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на майно та
про звільнення майна з-під арешту, тому
суд вважає правомірною вимогу позивача
про звільнення вище вказаного
автомобілю з-під арешту.

Таким чином, позов підлягає до
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст. 316-319, 638,639,655 ЦК України, ч.1 ст.60
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,
223 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
Міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області про визнання права власності
на автомобіль та звільнення з-під
арешту - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентиф. код: НОМЕР_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, право власності на
автомобіль марки AUDI 100 2.3 E, 1990 року
випуску, чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_2, №
кузова НОМЕР_3.

Зобов'язати міський відділ державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
зняти арешт накладений постановою ВП
№28040537 від 19.08.2011 року, постановою ВП
№40352143 від 08.11.2013 року та розшук
відповідно до постанови ВП №28040537 від
12.09.2011 року, постанови ВП №40352143 від
25.01.2014 року з автомобіля марки AUDI 100 2.3 E,
1990 року випуску, чорного кольору, ДНЗ
НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Лемак О.В.