Головуючий суддя в суді і інстанції
Справа № 374/213/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2014 року Ржищівський
міський суд Київської області в складі:

головуючої судді
Козіної С.М.

при секретарі Коверзі
Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду м. Бровари цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Ржищівської міської ради Київської
області про надання дозволу
неповнолітній дитині на тимчасовий
виїзд з україни без згоди та супроводу
батька, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із даним позовом, в якому просить
надати їй дозвіл на виїзд її доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована
та проживає за адресою: АДРЕСА_1, за
кордон без згоди та супроводу батька
дитини ОСОБА_3, до повноліття дитини;
дозволити їй оформлювати документи для
тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України до країн ближнього та
дальнього зарубіжжя до досягнення нею
повноліття без згоди батька дитини
ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі із відповідачем
по даній справі.

Від шлюбу вони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2006 році шлюб між нею та відповідачем
по даній справі було розірвано.

З часу розірвання шлюбу відповідач
участі у вихованні та догляді дитини не
бере, її розвитком та матеріальним
утриманням не займається.

Відповідно до рішення Ржищівського
міського суду Київської област від
10.03.2006 року з відповідача на користь
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 Однак, у
зв'язку з тим, що батько дитини вець цей
час ухилявся від сплати аліментів, а
місце його перебування встановити не
вдалося, то з 2009 року і по даний період
позивачка отримує на доньку тимчасову
допомогу від держави.

З метою оздоровлення дитини,
покращення її фізичного, духовного та
морального розвитку, позивачка має
намір повезти дитину на відпочинок за
кордон, а саме до Федеративної
Республіки Німеччини, де проживають її
родичі.

Крім того, виїзд дитини за кордон
вочевидь сприятиме розширенню
світогляду дитини та добре позначиться
на її духовному та інтелектуальному
розвитку як особистості.

Але через відсутність нотаріально
посвідченої згоди ОСОБА_3 у зв'язку із
невстановленим місцем його
перебування та відсутністю будь-яких
контактів з ним, позивачка не може
оформити документи на виїзд дитини за
кордон.

З наведених підстав позивачка змушена
звернутися до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з'явилась з поважних причин.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явився з поважних
причин, надав суду заяву, згідно якої
останній позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені вище.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин.

Представник Ржищівської міської ради
Київської області у судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин, про
час, день та місце слухання справи був
повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони по даній справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, однак 18.01.2006
року шлюб між сторонами було розірвано,
що підтверджується письмовими
доказами по справі, а саме: копією
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 від 21.03.1997 року, копією свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від
18.01.2006 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
письмовим доказом по справі: копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3
від 21.03.1997 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
підписаною Україною 21.02.1990 року,
ратифікована Україною 27.02.1991 року,
встановлено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюється Законом України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон; за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Тобто законодавцем надано право суду
приймати рішення щодо виїзду дитини за
кордон при умові разової поїздки.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Водночас
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31.03.1995
№ 231 (із змінами) визначено зокрема, що
виїзд неповнолітніх громадян України
за межі території України здійснюється
за одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям - громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Діючим законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.
Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків - батька і матері - у всіх правах
і обов'язках відносно своїх дітей.
Зокрема, стаття 155 СК України визначає,
що здійснення батьками своїх прав по
виконанню обов'язків мають
ґрунтуватися на повній повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено,
що батьки зобов'язані піклуватися про
здоров`я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Законодавством визначено права та
обов'язки батьків щодо виховання
дитини, при цьому пріоритетним та
принциповим визначенням є інтереси
дитини, які повинні бути непорушними
незалежно від стосунків батьків між
собою.

Виходячи з наведеного для
безперешкодного виїзду неповнолітньої
ОСОБА_4 за кордон, протягом
відповідного терміну, та виготовлення
проїзного документу дитини необхідний
дозвіл батька.

Відповідач дозвіл на виготовлення
проїзного документу дитини та виїзд
дитини за кордон в добровільному
порядку не надає, чим фактично
позбавляє доньку права на оздоровлення
та відпочинок у Федеративній
Республіці Німеччина.

З огляду на те, що виготовлення
проїзного документу дитини та виїзд
дитини за кордон без згоди одного з
батьків передбачений чинним
законодавством України та не
суперечитиме інтересам малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до
висновку про задоволення позову в цій
частині позовних вимог.

Щодо вимог позивачки про надання їй
дозволу без згоди батька ОСОБА_3
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу неповнолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до
країн ближнього та дальнього зарубіжжя
до досягнення нею повноліття, то дана
вимога задоволенню не підлягає, так як
у судовому порядку здійснюється захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, при цьому здійснювати захист прав
на майбутнє суд не може. Питання щодо
доцільності надання дозволу на виїзд
неповнолітньої дитини за кордон має
вирішуватися у кожному конкретному
випадку при умові разової поїздки.

Разом з тим, суд не знаходить підстав
для задоволення вимоги в частині
допуску до негайного виконання даного
рішення суду, оскільки ст. 367 ЦПК
України передбачений вичерпний
перелік спорів за якими суд
зобов'язаний допустити негайне
виконання судового рішення і до
вказаного переліку заявлені позивачем
вимоги не входять.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 313 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ржищівської
міської ради Київської області про
надання дозволу неповнолітній дитині
на тимчасовий виїзд з україни без згоди
та супроводу батька, - задовольнити
частково.

Дозволити виготовлення проїзного
документу дитини неповнолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3.

Дозволити короткотривалий виїзд
неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
Федеративної Республіки Німеччина для
відпочинку без згоди та супроводу
батька ОСОБА_3.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а сторонами, які не
були присутні при проголошенні рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду Київської області через
Ржищівський міський суд Київської
області.

Суддя: