Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2257/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бондаренко Г. К.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

13.08.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючої судді: Суровицької
Л.В.,

суддів: Суржика М.М.,
Чельник О.І.,

при секретарі: Крисановій
Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 26 червня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову Банк
зазначав, що 16 лютого 2006 року
відповідач отримав кредит в сумі 5 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 48 відсотків річних на суму
залишку заборгованості та з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач належним чином
зобов'язання за кредитним договором не
виконував, тому станом на 19 лютого 2013
року утворилась заборгованість, яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 4 995 грн.50 коп., 25 635 грн.22
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1531 грн.54 коп. -
штраф (процентна складова). Просив суд
стягнути з відповідача на користь
Банку заборгованість всього в сумі - 32
662 грн.26 коп. та розподілити судові
витрати (а.с.2-3).

Рішенням Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 26
червня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено у зв'язку з пропуском
позивачем строку позовної давності
(а.с.85-87).

В апеляційній скарзі Банк просить
рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову (а.с.91-94).

В судове засідання апеляційної
інстанції ні представник Банку, ні
відповідач та його представник, які
належним чином відповідно до вимог
ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про
час та місце розгляду справи, не
прибули.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку
з неявкою в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, завлених в
суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає із наступних підстав.

Встановлено, що 16 лютого 2006 року
сторони уклали кредитний договір, що
складається із заяви позичальника,
Умов та правил надання банківських
послуг та Пам'ятки клієнта (а.с.7-11), за
яким відповідач отримав кредит в
розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
Visa Event Credit зі сплатою 4% на місяць з
розрахунку 360 днів на рік, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Погашення
заборгованості здійснюється
щомісячними платежами у розмірі 7 % від
суми витрат.

Відповідно до п.9.12 зазначених Умов
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
термін.

Згідно з п.6.5 Умов позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Пунктом 6.6 Умов передбачено, що у разі
невиконання зобов'язань за договором,
позичальник на вимогу банку має
виконати зобов'язання з повернення
кредиту (у тому числі простроченого
кредиту та овердрафту), оплати
винагороди банку.

Обов'язок відповідача виконувати
належним чином умови укладеного з
банком кредитного договору у
встановлений цим договором строк
передбачено статтями 526,527 і 530, 1054 ЦК
України.

Наданий Банком розрахунок
заборгованості (а.с.4-5) свідчить про те,
що відповідач належним чином умови
договору не виконував, останній платіж
щодо погашення кредиту здійснив 14
листопада 2006 року.

Сума заборгованості за кредитом
станом на 19 лютого 2013 року складає 4 995
грн.50 коп., заборгованість по процентам
- 25 635 грн. 22 коп., з яких 274 грн.66 коп
несплачені проценти на поточну
заборгованість та 25 360 грн.56 коп. -
несплачені проценти на прострочену
заборгованість.

Відповідно до п.8.6 Умов, який
передбачає обов'язок позичальника
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову за порушення строків
платежів по будь-якому із грошових
зобов'язань, передбачених договором,
більш як на 120 днів, банк нарахував
штраф в розмірі 500 грн. (фіксована
частина) і 1531,54 грн. (процентна
складова).

Загальний розмір заборгованості за
кредитним договором станом на 19 лютого
2013 року складає 32 662 грн.26 коп.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, але не
підлягають задоволенню у зв'язку з
пропуском Банком строку позовної
давності.

Статтею 257 ЦК України визначено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК).

Відповідач під час розгляду справи
судом першої інстанції подавав заяву
про застосування позовної давності
(а.с.23-24, 80-81).

Відповідно до п.9.12 Умов і правил
надання банківських послуг, строк дії
укладеного з відповідачем кредитного
договору закінчився 16 лютого 2008 року, з
позовом про стягнення кредитної
заборгованості Банк звернувся до суду
06 березня 2013 року, тобто з пропуском
трирічного строку позовної давності.
Доказів поважності причин пропуску
позовної давності Банк не надав, але
посилається на те, що строк позовної
давності не пропустив, оскільки згідно
п.9.12 зазначених Умов якщо протягом 12
місяців жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
продовжується на такий же термін.

Такі доводи банку не можна визнати
обґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Так, у правовій позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14цс14), зазначено, що відповідно до
правил користування платіжною карткою,
які є складовою частиною кредитного
договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК
України), а не закінченням строку дії
договору.

Правилами користування плаіжною
карткою передбачено, що граничний
строк її дії вказується на ній.

В суді першої інстанції представник
відповідача пояснив, що платіжна
картка не збереглась.

Доказів того, що здійснювався
перевипуск картки або ж видавалась
нова картка відповідачу, позивачем в
суді першої інстанції не надано.

Не надані такі докази і в суді
апеляційної інстанції.

Доводи Банку про те, що кредитна
картка, видана 16 лютого 2006 року
відповідачу, відповідно до п.9.12 Умов
діє до серпня 2015 року, не ґрунтуються на
умовах договору і стосується терміну
дії договору, а не строку дії картки.

Перебіг позовної давності за вимогами
позивача про стягнення заборгованості
по процентах, яка виникла з грудня 2006
року і в подальшому змінювалася в бік
збільшення, почався після несплати
чергового платежу і сплив разом із
спливом трирічного строку з дня
настання строку виконання зобов'язання
за відповідний місяць.

За таких обставин, суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, тому
відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313- 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 26
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: