Справа № 573/1414/14-ц
Номер провадження 2/573/343/14
РІШЕННЯ

іменем України

25 липня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді:
Черкашиної М. С.

при секретарі:
Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білопіллі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2014 року позивачка
звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення аліментів на
дитину в розмірі 1/4 частки заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої вимоги мотивувала тим, що 24 квітня
2010 року між нею та відповідачем було
укладено шлюб. Від подружнього життя
вони мають малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Білопільського
районного суду Сумської області 21
лютого 2013 року шлюб між сторонами
розірвано. На даний час відповідач
проживає окремо, матеріально сина не
забезпечує. Посилаючись на викладені
вище обставини, позивачка звернулась
до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, надавши письмову заяву про
те, що позов підтримує, просила
розглянути справу без її участі (а. с.12 ).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явився, надав письмову заяву
про розгляд справи в його відсутність,
не заперечує проти задоволення позову (
а. с. 13 ).

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову відповідно до ст.174
ЦПК України .

Отже, враховуючи позицію відповідача
ОСОБА_2, викладену у письмовій заяві,
суд приходить до висновку, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Суд вважає за можливе розглянути
справу без участі сторін, на підставі
наявних у справі доказів, у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України та роз'яснень, що містяться у п.
17 Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судом окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ, щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що
розмір аліментів на дитину може бути
визначений судом у частці заробітку
(доходу) матері, батька.

На підставі статті 27 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
діючої на Україні з 27 вересня 1991 року,
держави-учасники визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини,
в межах своїх здібностей і фінансових
можливостей.

Судом встановлено, що сторони у справі
перебували у зареєстрованому шлюбі з 24
квітня 2010 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с.
3).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, від подружнього життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Відповідно до рішення Білопільського
районного суду Сумської області від 21
лютого 2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 розірвано (а. с. 5).

З довідки про склад сім'ї, виданої
виконавчим комітетом
Іскрисківщинської сільської ради № 234
від 07 липня 2014 року вбачається, що
ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1
разом із батьками: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
братом ОСОБА_6 та сином ОСОБА_3, 2010 року
народження (а. с. 6).

При визначенні розміру аліментів
суд враховує стан здоров'я та
матеріальне положення дитини та її
матері, а також відповідача, який є
працездатним і зобов'язаний утримувати
свою неповнолітню дитину до досягнення
нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення позову і стягнення з
відповідача на користь позивачки
аліментів на утримання малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки заробітку (доходу), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з дня звернення з
даним позовом до суду.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК
України стягненню з відповідача на
користь держави підлягає судовий збір
в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,
статтею 27 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, п. 17 Постанови
Пленуму Верховного суду України №3 від
15 травня 2006 року «Про застосування
судом окремих норм Сімейного Кодексу
України при розгляді справ, щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», ст. ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини, задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4
частки заробітку (доходу), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 11 липня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі Апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя