У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 6
жовтня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя та виділ його частки в натурі
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 6
жовтня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 січня
2013 позов задоволено частково. Виділено
ОСОБА_3 в домоволодінні АДРЕСА_1: в
житловому будинку «А», прибудові «А 1»,
веранді «а» та мезоніні «мз»:
приміщення 1-7 (2,8 м2 , приміщення 1-9 (3,9 м2 ,
приміщення 1-10 (10,1 м2 , приміщення 1-11 (7,1 м2
, приміщення 1-12 (25,3 м2 , приміщення 1-13 (0,6
м2 , приміщення 1-І (14,7 м2 , приміщення 1-19
(12,2 м2 , приміщення 1-17 (13,4 м2 , приміщення
1-16 (43,7 м2 , приміщення 1-18 (0,4 м2 , а усього
134,2 м2 ; господарські будівлі та споруди:
гараж «Б», оглядову яму «о/я», сарай «1»,
навіс «Е», зливну яму «з/я», камін,
ґанок; що складає 45/100 ідеальних часток
домоволодіння, визнавши за нею право
власності на дану частину
домоволодіння.

Виділено ОСОБА_4 в домоволодінні
АДРЕСА_1: в житловому будинку «А»,
прибудові, «А 1», веранді «а» та
мезоніні «мз»: приміщення 1-1 (8,0 м2 ,
приміщення 1-2 (13,4 м2 , приміщення 1-3 (13,6 м2
, приміщення 1-4 (40,7 м2 , приміщення 1-5
(6,5 м2 , приміщення 1-6 (14,3 м2 , приміщення
1-7 (1,3 м2 , приміщення 1-8 (1,3 м2 , приміщення
1-14 (10,6 м2 , приміщення 1-15 (5,8 м2 ,
приміщення 1-16 (6,0 м2 , а усього 121,5 м2 ;
господарські будівлі та споруди:
вбиральню «Г», літній душ «Д», ґанок,
погріб «пг»; що складає 55/100 ідеальних
часток домоволодіння, визнавши за ним
право на дану частину домоволодіння.
Ворота № 1, хвіртку № 2, огорожу №№ 3, 4, 5,
замощення «І» у зазначеному
домоволодінні залишено в спільній
частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
виходячи з 1/2 часток кожного із
співвласників. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 51
058 грн у зв'язку із зміною ідеальних
часток у власності. Зобов'язано ОСОБА_3
за власні кошти здійснити наступні
переобладнання в житловому будинку
«А», прибудові «А1», веранді «а» та
мезоніні «мз» у зазначеному
домоволодінні: встановити глуху
перегородку в приміщенні 1-16; збудувати
сходи на другий поверх в приміщеннях 1-12
та 1- 17 (роботи виконати організацією, що
має дозвіл на їх проведення).
Зобов'язано ОСОБА_4 за власні кошти
здійснити наступні переобладнання в
житловому будинку «А», прибудові «А 1»,
веранді «а» та мезоніні «мз» у
вказаному домоволодінні: закласти
дверний проріз між приміщеннями 1-4 та
1-10; встановити перегородку в
приміщенні 1-7. Зобов'язано ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у вказаному домоволодінні
переобладнати системи опалювання в дві
незалежні системи відповідно до
протипожежних норм, збудувати
незалежні системи локальних очисних
споруд для очистки
господарчо-побутових стоків та
виконати окремі димарі. Виділено:
ОСОБА_3 земельну ділянку по АДРЕСА_2
площею 500 м2 відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 24 вересня 2010 року, яка
зафарбована у додатку № 7 до висновку у
жовтий колір, що складає 1/2 ідеальної
частки земельної ділянки за державним
актом право власності на земельну
ділянку від 24 квітня 2007 року; визнано
за нею право власності на дану частину
земельної ділянки. Виділено ОСОБА_3
земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 382 м2
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 24
вересня 2010 року, яка зафарбована
у додатку № 8 до висновку у жовтий
колір, що складає 1/2 ідеальної частки
земельної ділянки за державним актом
на право власності на земельну ділянку
від 24 квітня 2007 року; визнано за нею
право власності на дану частину
земельної ділянки. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 лютого 2013 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_4 відмовлено на підставі
п.5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 травня 2013 року у допуску
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про
поділ майна подружжя та виділ його
частки в натурі, за заявою ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 лютого 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовлено.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 6 жовтня
2011 року посилаючись на неможливість, з
технічної точки зору переобладнання та
перебудування домоволодіння, оскільки
воно відноситься до категорії
неподільного об'єкту нерухомості. Ця
обставина існувала на час розгляду
справи, але не могла бути відомою
заявнику на час розгляду справи та
стала йому відомою після отримання
відповіді інспекції ДАБК в
Дніпропетровській області № С- 25/1/06 від
13 лютого 2014 року, вона входить до
предмету доказування та впливає на
висновки суду у розподілі
домоволодіння в натурі. Підтвердженням
цього являється відсутність дозволу
компетентних органів на
переобладнання, реконструкцію та
перебудування житлового будинку.

Ухвалою Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 11
квітня 2014 року заяву ОСОБА_4 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 6 жовтня
2011 року задоволено. Рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 6 жовтня
2011 року скасовано та призначеного
справу до судового розгляду.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 квітня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
зазначену вище ухвалу місцевого суду
повернуто заявнику на підставі ст. 293
ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та залишити заяву ОСОБА_4 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 6 жовтня
2011 року без задоволення.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3
заявнику, а справу - до суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що ухвала
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 11 квітня
2014 року про задоволення заяви
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 6 жовтня
2011 року не підлягає оскарженню окремо
від рішення суду.

Проте такого висновку апеляційний суд
дійшов із порушенням вимог
процесуального закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, ст. 129
Конституції України однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного оскарження рішення суду,
а відповідно до ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод таке конституційне право
повинно бути забезпечене судовими
процедурами, які повинні бути
справедливими.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 28 квітня 2010 року №
12-рп/2010 судове рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку у
випадках, коли закон не містить прямої
заборони на таке оскарження.

Частиною 3 ст. 365 ЦПК України
передбачено, що судове рішення за
наслідками провадження за
нововиявленими обставинами може бути
оскаржено в порядку, встановленому цим
Кодексом для оскарження судових рішень
суду відповідної інстанції. З
набранням законної сили новим судовим
рішенням втрачають законну силу судові
рішення інших судів у цій справі.

Системний аналіз ч. 3 ст. 365 ЦПК України
дає підстави зробити висновок про те,
що в апеляційному порядку можуть бути
оскаржені будь-які ухвали, які
постановлені за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, з ухвалою судді
апеляційного суду погодитись не можна,
оскільки при оскарженні ухвали суду
першої інстанції ОСОБА_4 був дотриманий
встановлений процесуальним законом
порядок її оскарження.

Ураховуючи викладене та положення п. 2
ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана
ухвала апеляційного суду не може
вважатись законною та підлягає
скасуванню, а справа передачі до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 квітня
2014 року скасувати, справу передати до
суду апеляційної інстанції для
вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська