Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів -
Кеміня М.П., Куштана Б.П.

при
секретарі - Марчишак Ю.М.

з участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 25 червня 2014 року справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну
розміру аліментів та стягнення
додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суд з позовом до ОСОБА_3, в якому з
врахуванням уточнень, викладених в
заяві від 25.06.2014 р. (а.с. 24-28), на підставі
ст.ст. 180, 185, 192 СК України просила:

- змінити розмір аліментів,
визначений рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 24.11.2004 р., що
стягуються з відповідача на її користь
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із розміру 1/4
частини всіх видів заробітку
відповідача щомісячно на стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі в
розмірі 1 000,00 грн. щомісячно;

- стягнути з відповідача на
користь позивача додаткові витрати на
утримання доньки щомісячно до
досягнення нею повноліття, а саме: на її
навчання та розвиток - 200,00 грн.; на
відвідини басейну - 150,00 грн.; на
поповнення мобільного зв'язку - 25.00 грн.
Крім того, стягнути витрати в розмірі 1/2
від вартості її лікування у
стоматолога в сумі 1 250,00 грн.; 1/2
вартості придбаного одягу та взуття в
сумі - 1 532,00 грн.; 1/2 вартості телефону
«Nokia Lumia 620 Yellow» та чохла до нього в сумі
936,00 грн.

Вимоги обґрунтовувала тим, що
матеріальний стан відповідача
покращився, оскільки він припинив
сплачувати аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Водночас зросли витрати
на утримання неповнолітньої ОСОБА_6
Крім того, відповідач участі у
вихованні доньки не приймає,
матеріальної допомоги на утримання
доньки та її оздоровлення не надає,
продуктами харчування та одягом не
забезпечує.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 25 червня 2014
року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з
01.06.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В решті позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з відповідача на
користь держави судовий збір в сумі 243,60
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовну заяву про зміну розміру
аліментів задовольнити:

- змінити розмір аліментів, визначений
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 24.11.2004 р., що стягуються з
відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, із розміру 1/4 частини всіх
видів заробітку відповідача щомісячно
на стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн.
щомісячно;

- стягнути з відповідача на
користь позивача додаткові витрати на
утримання доньки щомісячно до
досягнення нею повноліття, а саме: на її
навчання та розвиток - 200,00 грн.; на
відвідини басейну - 150,00 грн.; на
поповнення мобільного зв'язку - 25.00 грн.
Крім того, стягнути витрати в розмірі 1/2
від вартості її лікування у
стоматолога в сумі 1 250,00 грн.; 1/2
вартості придбаного одягу та взуття в
сумі - 1 532,00 грн.; 1/2 вартості телефону
«Nokia Lumia 620 Yellow» та чохла до нього в сумі
936,00 грн.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі аналогічні обґрунтуванню
позовної заяви. Крім того, зазначає, що
відповідач під час розгляду справи
судом першої інстанції не довів факту
надання доньці фінансової допомоги та
її матеріального забезпечення. Оплата
відповідачем комунальних послуг у
будинку, в якому проживає його донька,
та сплата благодійних внесків на
потреби гімназії не є сплатою
аліментів.

Вказує на те, що суд першої інстанції
ухвалив рішення не по суті позовних
вимог, оскільки стягнув з відповідача
аліменти на утримання доньки в твердій
грошовій суму в розмірі 800,00 грн.
щомісячно, починаючи з 01.06.2014 р. і до
досягнення дитиною повноліття. Суд не
взяв до уваги надані нею докази, які
підтверджують, що саме вона піклується
дитиною.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від
24 листопада 2004 р., що набрало законної
сили 27 грудня 2004 року, стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку ОСОБА_3 щомісячно, але
не менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, починаючи з
22.10.2004 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 8-9).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану (ч.1 ст.192 СК України).

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, висловленої в
постанові від 05.02.2014 р. № 6-143 цс 13), з
огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою й
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів у певній твердій грошовій
сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з
зазначених підстав, застосуванню
підлягає не тільки ст. 192 СК України, але
й низка інших норм, присвячених
обов'язку батьків утримувати своїх
дітей.

Визначаючи розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач на даний час офіційно не
працює, має нерегулярний, мінливий
дохід в середньому 3000,00 грн. щомісячно
(а.с. 18-21), а тому, відповідно до ч.1 ст.184
СК України розмір аліментів може бути
визначений у твердій грошовій сумі, а
саме 800,00 грн.

Заперечення позивачки щодо
участі відповідача в утриманні дитини
спростовуються матеріалами справи та
поясненнями сторін, з яких вбачається,
що дитина разом з позивачкою проживає
за адресою: АДРЕСА_1, в будинку, в якому
також проживає відповідач, який і
здійснює витрати з оплати комунальних
послуг. Відповідач сплачує благодійні
внески на потреби гімназії, в якій
навчається донька; витрати на її
відпочинок, харчування та одяг. Крім
того, як вбачається з довідок № 3-538/14
від 03.04.2014 р. та № 3-538/14 від 16.05.2014 р.,
виданих РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції, у
відповідача, станом на 01.03.2014 р. та 16.05.2014
р. відсутня заборгованість по
аліментам по справі з виконання
виконавчого листа № 2-4499/2004 від 25.11.2004 р.
(а.с. 56).

Враховуючи те, що судом збільшено
розмір аліментів на утримання
неповнолітньої ОСОБА_6, окремо від
аліментів відповідач здійснює витрати
по оплаті комунальних послуг в будинку,
якому проживають сторони та дитина,
харчуванню, сплачує благодійні внески
до гімназії, надає доньці кишенькові
гроші, крім того, відповідач, як
вбачається з виданих РВ ДВС довідок про
відсутність заборгованості по
аліментам, належним чином виконує свої
зобов'язання зі сплати аліментів, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що у задоволенні позовної
вимоги про стягнення з відповідача
додаткових витрат на утримання дитини
слід відмовити.

Разом з тим, заслуговують на увагу
доводи позивачки, про те, що суд виніс
рішення не по суті позовних вимог,
оскільки позивачка заявляла вимогу про
зміну розміру аліментів із 1/4 частини
всіх видів заробітку відповідача
щомісячно на стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00
грн. щомісячно. Проте, із змісту
резолютивної частини оскаржуваного
рішення не вбачається, що розмір
аліментів був змінений, оскільки
зазначено лише, що аліменти підлягають
стягненню з відповідача в твердій
грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно. За
таких обставин резолютивна частина
рішення в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до абз.4 п.23 постанови
Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. N 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», у новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили, тому рішення
суду першої інстанції підлягає зміні в
частині визначення часу 01.06.2014 р., з
якого повинні сплачуватися аліменти в
новому розмірі, оскільки судом
безпідставно було встановлено, що
аліменти повинні сплачуватись в новому
розмірі з 01.06.2014 р.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст.182, 192 СК
України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 25 червня 2014 року змінити,
виклавши резолютивну частину в
наступній редакції:

«Змінити розмір аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_3,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
мешканки АДРЕСА_1, на утримання доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, який був
встановлений рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 24.11.2004 р. в 1/4
частці від заробітку (доходу) на розмір
аліментів у твердій грошовій сумі 800,00
грн. щомісячно, з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення дитиною
повноліття».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і:

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Куштан Б.П.