Справа № 370/800/14-ц
Головуючий у І інстанції Косенко
А.В.Провадження № 22-ц/780/4549/14
Доповідач у 2 інстанції Мережко
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.

При секретарі: Черепинець А.І.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
3-я особа Гавронщинська сільська рада
Макарівського району Київської
області про визначення додаткового
строку достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивач звернулася в
суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її батько -
ОСОБА_4, який проживав за адресою:
АДРЕСА_1, разом із своєю матір'ю ОСОБА_5

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на
житловий будинок з погосподарськими
спорудами і будівлями за адресою:
АДРЕСА_1., який належав їй на праві
власності.

Враховуючи, що ОСОБА_4, проживав разом з
ОСОБА_5 у спадковому будинку,
відповідно до ст. 1268 ЦК України, є таким
що прийняв спадщину.

ОСОБА_4 не встиг оформити спадщину
після смерті ОСОБА_5, в установлений
законом строк, оскільки помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач зазначає, що вона не змогла
подати своєчасно заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини,
оскільки це пов'язано з об'єктивними,
нездоланними істотними труднощами,
через психологічний стан та брак
коштів, тому просила визначити їй
додатковий строк для прийняття
спадщини.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
позов в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
постановити нове рішенням, яким
задовольнити її позов. В
апеляційній скарзі зазначала, що у неї
двоє малолітніх дітей, які часто
хворіли, через що вона була позбавлена
можливості подати своєчасно заяву до
нотаріальної контори.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача
- ОСОБА_4 (а.с. 6).

Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5, померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року ( а.с. 8).

Відповідно довідки Гавронщинської
сільської ради Макарівського району
Київської області від 26 березня 2014
року, ОСОБА_4 з 2002 року проживав за
адресою: АДРЕСА_1, разом із своєю матір'ю
ОСОБА_5 до її смерті, а після смерті
ОСОБА_5 проживав один до дня свої
смерті. ( а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на житловий будинок з
погосподарськими спорудами і
будівлями за адресою: АДРЕСА_1, який
належав їй на праві власності ( а.с. 10).

Враховуючи, що ОСОБА_4, проживав разом з
ОСОБА_5 у спадковому будинку,
відповідно до ст. 1268 ЦК України, є таким
що прийняв спадщину.

ОСОБА_4 не встиг оформити спадщину
після смерті ОСОБА_5, в установлений
законом строк, оскільки помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України
відповідач є спадкоємцем першої черги
за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1266 ЦК
України внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.
Враховуючи, що ОСОБА_4 не встиг оформити
спадщину після смерті своєї матері,
його дочка ОСОБА_2 - позивач по справі,
успадковує ту частину спадщини, яка б
належала за законом ОСОБА_4

Заповіту на випадок смерті ОСОБА_5 не
склала.

Із заявою про прийняття спадщини, після
померлої ОСОБА_5, звернувся відповідач
ОСОБА_3 ( а.с. 16).

Позивач протягом шестимісячного
строку не подала заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини,
оскільки, втративши двох близьких
людей - бабу та батька, знаходилася в
тяжкому психологічному стані, і двоє
малолітніх дітей постійно хворіли, що
позбавляло її можливості займатися
справами оформлення спадщини.

На її звернення до нотаріальної
контори, їй було роз'яснино, що
відповідно до ст. 1270 ЦК України
нею пропущено строк для подання заяви
про прийняття спадщини, і необхідність
звернення до суду для вирішення
питання про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. ( а.с. 15).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК України. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій
справі у разі відсутності письмової
згоди спадкоємців, які прийняли
спадщину (частина друга статті 1272 ЦК
України), а також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, суд не повинен вирішувати
питання про визнання за ним права на
спадщину. Спадкоємець після визначення
йому додаткового строку для прийняття
спадщини має право прийняти спадщину в
порядку, установленому статтею 1269 ЦК
України, звернувшись в нотаріальну
контору, після чого вважається таким,
що прийняв спадщину.

Повторне визначення судом додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини одним і тим же спадкоємцем
законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд
повинен вказати відповідно певний
період часу з моменту набрання судовим
рішенням законної сили, протягом якого
спадкоємець може подати заяву про
прийняття спадщини, а не конкретну
календарну дату, до якої спадкоємець
може подати заяву про прийняття
спадщини. Додатковий строк, достатній
для подання заяви про прийняття
спадщини, не може перевищувати
шестимісячного строку, встановленого
статтею 1270 ЦК України для прийняття
спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину в
наданий судом додатковий строк, має
право звернутися до суду з вимогами про
внесення змін до свідоцтва про право на
спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли
спадщину, не дають згоду на внесення
нотаріусом за місцем відкриття
спадщини цих змін. На підставі рішення
суду нотаріус видає спадкоємцям нові
свідоцтва про право на спадщину.

У разі коли після спливу строку для
прийняття спадщини та розподілу її між
спадкоємцями спадщину прийняли інші
спадкоємці (стаття 1272 ЦК України), такі
спадкоємці мають право вимагати
передання їм частки в натурі шляхом
перерозподілу майна, яке збереглося,
або сплати грошової компенсації. При
переході за цих обставин спадкового
майна як відумерлої спадщини до
територіальної громади такий
спадкоємець має право вимагати його
передання в натурі, а у разі його
продажу має право на грошову
компенсацію на підставі статті 1280 ЦК
України.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як підставу
своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач надала суду докази, що у неї
двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_7 -
ІНФОРМАЦІЯ_3, які протягом листопада 2012
року - квітня 2013 року хворіли, тому не
мала можливості своєчасно подати заяву
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори.

За змістом ст. 1272 ЦК України,
спадкоємець, яки пропустив строк для
прийняття спадщини, може звернутися до
суду з позовом про визначення йому
додаткового строку для прийняття
спадщини, достатнього для подання
такої заяви.

Поважними причинами слід вважати такі
причини, які з огляду на моральні норми
суспільства виправдовують поведінку
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суд України «Про судову
практику у справах про спадкування» N 7
від 30.05.2008 року у резолютивній частині
рішення суд повинен вказати відповідно
певний період часу з моменту набрання
судовим рішенням законної сили,
протягом якого спадкоємець може подати
заяву про прийняття спадщини, а не
конкретну календарну дату, до якої
спадкоємець може подати заяву про
прийняття спадщини. Додатковий строк,
достатній для подання заяви про
прийняття спадщини, не може
перевищувати шестимісячного строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України
для прийняття спадщини.

Суд першої інстанції, прийшов до
помилкового висновку про відсутність
підстав для визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, і враховуючи, що позивач
пропустила строк подання заяви до
нотаріальної контори з поважних причин
- хвороба дітей, тяжкий психологічний
стан після смерті двох близьких людей,
які з огляду на моральні норми
суспільства виправдовують поведінку
спадкоємця, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року -
скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа:
Гавронщинська сільська рада
Макарівського району Київської
області про визначення додаткового
строку достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 два
місяці з дня набрання рішення законної
сили.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: