У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Готри Т.Ю.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 04 червня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» (далі по
тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк») подало
апеляційну скаргу на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
04 червня 2014 року яким у задоволенні
його позову до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
відмовлено.

В апеляційній скарзі, просить рішення
суду скасувати, як таке що винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення даного позову.
На обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що строк позовної давності
перервався, так як рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від
18.06.2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість по даному кредитному
договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали даної
справи та цивільної справи №303/1566/13 і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Встановлено, що 27.02.2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, згідно якого
останній отримав кредит в сумі 2300 Євро
під 15,96 % річних з кінцевим терміном
повернення 26.02.2010 року (а.с.22-25).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань по даному кредитного
договору 27.02.2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
іпотечний договір, предметом якого
стало належне позивачу нерухоме майно,
а саме: житловий будинок з надвірними
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.27-30).

Своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_2 не виконував належним
чином внаслідок чого виникла
заборгованість, яка згідно розрахунку
банку становить 188 615,26 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки до такого суд дійшов на
підставі всебічно досліджених доказів,
наявних в матеріалах справи на момент
винесення оскаржуваного рішення.

Зокрема в кредитному договорі чітко
встановлено остаточний термін
повернення коштів - 26.02.2010 року, позивач
звернувся з даним позовом у травні 2014
року, тобто з пропуском трирічного
строку позовної давності і відповідач
ставив питання про застування строків
давності (а.с.54).

При цьому не можуть бути взяті до уваги
доводи апеляції щодо переривання
строку позовної давності з посиланням
на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 18.06.2013 року
зважаючи на наступне.

Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

З логічного змісту ст. 264 ЦК України
слідує, що переривання перебігу
позовної давності може мати місце лише
в межах строку давності, а не після його
спливу, оскільки строк який сплив не
може перерватися.

В обґрунтування доводі апеляції щодо
переривання строку позовної давності
апелянтом долучено до апеляційної
скарги рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 18.06.2013 року,
яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованість по
даному кредитному договору в розмірі 65
190,54 грн. та судові витрати (а.с.65).
Вказане рішення ухвалено по справі
№303/1566/13.

Разом з тим, з матеріалів цивільної
справи №303/1566/13 вбачається, що позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості по кредитному договору
був пред'явлений 11.03.2013 року (згідно
штемпеля вхідної кореспонденції суду),
тобто з пропуском трирічного строку
позовної давності по даному кредитному
договору, а відтак пред'явлення такого
позову не перериває строку позовної
давності по справі, що наразі
розглядається.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги щодо переривання строку
позовної давності підлягають
відхиленню.

Інших якихось доводів апеляційна
скарга не містить.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів апеляційного суду приходить
висновку, що суд першої інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відмови в задоволенні позову через
сплив позовної давності.

Зазначене є підставою для відхилення
апеляційної скарги відповідно до ст. 308
ЦПК України, яка перевірена
апеляційним судом з врахуванням
приписів ст. 303 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 04 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді