Дата документу 09.07.2014
Справа № 334/2244/14-ц
Провадження № 2/334/1376/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Турбіної Т.Ф.

при секретарі
Нетеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні У М. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на двох неповнолітніх дітей,
зазначивши, що 03.08.2012р. між сторонами
був укладений шлюб, який рішенням
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19.12.2013р. розірвано.

Від цього шлюбу мають неповнолітніх
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу
діти проживають з матір'ю, знаходяться
на її утриманні. Відповідач інших дітей
не має, працездатний, працює страховим
агентом і має мінливий нестабільний
дохід. Домовленості щодо участі
відповідача в матеріальному
забезпеченні дітей між сторонами не
досягнуто, тому позивачка просить
стягнути з відповідача аліменти у
твердій грошовій сумі по 663,00 грн. на
кожну дитину, виходячи з рівності прав
та обов'язків батьків щодо утримання
дітей і розміру прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивачка, її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував,
звернувся до суду з позовною заявою про
визначення місця проживання доньки
ОСОБА_4 з батьком, яка ухвалою суду від
09.07.2014 року залишена без розгляду за
його заявою. Проти стягнення з нього
аліментів у твердій грошовій сумі
заперечував, посилаючись на те, що він
має постійне місце роботи - працює в
ПрАТ «СК «Провідна». Крім того, він
виконує оплачувану роботу за
цивільно-правовими угодами, однак ці
заробітки є нерегулярними.

Заслухавши позивача і відповідача, їх
представників, дослідивши та оцінивши
надані докази, суд вважає, що заявлений
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України (СК) батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Одним із основних прав дитини є право
на утримання, яке кореспондується з
конституційним обов'язком батьків
утримувати дітей до їх повноліття та
знайшло своє закріплення у Сімейному
кодексі України. Стягнення аліментів
на утримання дитини є одним із способів
захисту інтересів дитини, забезпечення
одержання нею коштів, необхідних для її
життєдіяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; інші обставини. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути менше, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідно віку, за
винятком випадків, передбачених ст. 184
СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України. Згідно з
вищезазначеними нормами Сімейного
кодексу України аліменти стягуються з
усіх видів доходів платника аліментів.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем 03.08.2012р. був
зареєстрований шлюб Запорізьким
міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Головного
управління юстиції у Запорізькій
області, актовий запис №499, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб. Рішенням Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 19.12.2013р. шлюб між
сторонами розірваний.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження дітей.

Після розірвання шлюбу діти
проживають з матір'ю, знаходяться на її
утриманні, зареєстровані за місцем
проживання відповідача. Відповідач
надавав допомогу на утримання дітей на
власний розсуд. Вказані обставини не
заперечуються сторонами. Відповідач
пояснив, що інших дітей не має,
працевлаштований. Згідно довідки №860
від 06.06.2014р. відповідач працює з 01.03.2013р.
в ПрАТ «СК «Провідна» страховим
агентом. Згідно довідки про доходи,
розмір заробітної плати має мінливий
характер, від 1414,37 грн. до 333,17 грн.,
причина чого із довідки не вбачається,
відповідач пояснень з цього питання
суду не надав. При цьому відповідач
пояснив, що крім основного місця роботи
він виконує роботу на підставі
цивільно-правових угод та отримує
відповідні доходи.

Вказані обставини визнаються судом
такими, що дають підстави для
визначення аліментів у твердій
грошовій сумі. Враховуючи матеріальний
стан дітей, платника аліментів,
відсутність у нього інших дітей, суд
дійшов висновку, що аліменти мають бути
визначені у розмірі 500,00 грн. на кожну
дитину до досягнення дитиною
повноліття, з урахуванням індексації
відповідно до ч.2 ст.184 СК України, яка
передбачає, що визначений судом у
твердій грошовій сумі розмір
аліментів, підлягає індексації
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує стягнення судових витрат,
пов'язаних з розглядом справи, з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213-215, ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на утримання неповнолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісяця у розмірі 1000,00
грн. (по 500,00 грн. на кожну дитину), з
урахуванням індексації відповідно до
закону, починаючи з 14.03.2014р. і до
досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення місячного
платежу аліментів підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.