Справа № 442/240/14
Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/783/3348/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді Мельничук О.Я.,

суддів Шандра М.М., Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

за участю позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18 березня
2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_4
Вважає рішення суду незаконним та
необгрунтованим, таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки справу
розглянуто поспішно і одноособово без
з"ясування усіх обставин по справі.
Звертає увагу, що позивач ухиляється
від пошуку самостійних джерел
утримання дітей, не дбає про
матеріальне утримання дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та її представника,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає із
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов"язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, а обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинстава, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до ОСОБА_4
є батьками для неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 28 травня 2013
року з відповідача на користь позивача
стягувались аліменти на доньку ОСОБА_5
та сина ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі
по 450 грн. щомісячно на кожну дитину,
починаючи з 18 квітня 2013 року. На час
постановлення 28 травня 2013 року рішення
судом про стягнення з відповідача
аліментів, позивач була зареєстрована
як СПД-ФО, а відповідач знаходився на
обліку в центрі зайнятості як
безробітний, де отримував допомогу в
розмірі 544 грн.

Згідно ч.2 ст. 183 СК України, передбачено,
що стягуються аліменти на двох і більше
дітей, суд визначає єдину частку від
заробітку (доходу) матері, батька на їх
утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено,
обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів

1. при визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

При постановленні рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 18 березня 2014
року суд виходив з тих підстав, що з
моменту ухвалення судового рішення від
28 травня 2013 року погіршилося
матеріальне становище дітей, син
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 почав відвідувати
дошкільний заклад - дитячий садок
"Ангелятко", що потребує в зв"язку з цим
більших витрат. Враховано матеріальний
стан позивача, яка не працює та
знаходиться на обліку в центрі
зайнятості як безробітна та
відповідача, який офіційно
працевлаштований на посаді судді
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області. Взято до
уваги, що попереднім рішенням з
відповідача - ОСОБА_4 стягнуто аліменти
на утримання дітей в твердій грошовій
сумі, у зв"язку з тим, що останній ніде
не працював і мав нерегулярний дохід.
Також враховано прожитковий мінімум.
Суд вважав, що аліменти в розмірі 1/3
частини із всіх видів заробітку ОСОБА_4
щомісячно але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
на доньку ОСОБА_5 та сина ОСОБА_7, до
досягнення ними повноліття, в повній
мірі забезпечить дітям належний та
достатній рівень матеріального
утримання, який відповідає
встановленому законодавством розміру
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

З такими висновками колегія суддів
погоджується в повній мірі, поскільки
суд вірно врахував усі істотні
обставини, при визначенні розміру
аліментів на дітей, а саме:
матеріальний стан позивача- ОСОБА_2, яка
не працює, перебуває на обліку в центрі
зайнятості, відвідування сина - ОСОБА_6
дошкільного закладу "Ангелятко",
навчання доньки - ОСОБА_5 у школі.

Не заслуговують на увагу покликання
апелянта на те, що він здійснює
додаткове матеріальне утримання своїх
непрацездатних батьків, оскільки
останнім не представлено жодних
доказів про необхідність надання такої
допомоги та її надання.

Також слід зазначити, що згідно з
вимогами ст.192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом, а тому
відповідач в майбутньому не
позбавлений права звернутися до суду
із позовом про зміну розміру аліментів
у зв"язку з зміною істотних обставини
які можуть вплинути або впливають на
визначення розміру аліментів.

З урахуванням вищенаведеного, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстави для скасування
рішення суду відсутні, а тому
апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід
відхилити, а рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Згідно з вимогами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я.
Мельничук

Судді:
М.М.
Шандра

Н.М.
Курій