УХВАЛА

іменем україни

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Уніка» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПрАТ «СК «Уніка»
звернулось до суду з указаним позовом,
у якому просило стягнути з відповідача
на його користь витрати по виплаті
страхового відшкодування в розмірі 18 028
грн. 43 коп. та понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що у
червні 2007 року ОСОБА_4 та
ЗАТ «Кредо Класік» (правонаступником
якого є позивач) було укладено
договір добровільного страхування
цивільно-правової відповідальності
під час експлуатації відповідачем
автомобіля марки «ВАЗ» реєстраційний
номер НОМЕР_3. 23 липня 2007 року в м. Києві
з вини відповідача сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої був пошкоджений
автомобіль марки «Деу», реєстраційний
номер НОМЕР_2, належний ОСОБА_5
Останньому було виплачено страхове
відшкодування ЗАТ «СК «АХА Україна», у
якій був застрахований пошкоджений
автомобіль.

За зверненням ЗАТ «СК «АХА Україна»
позивачем були відшкодовані кошти,
виплачені потерпілому в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
власнику машини марки «Деу» У зв'язку
із цим позивач вважав, що вправі
стягнути з відповідача виплачені кошти
в порядку регресу.

Рішенням Олевського районного суду
Житомирської області від 22
жовтня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПрАТ «СК «Уніка» 18 028 грн. 43 коп.
Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судового рішення в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові позивачеві про відшкодування
понесених ним витрат за рахунок
відповідача, виходив із того, що розмір
шкоди належним чином не підтверджений.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про задоволення позову,
обґрунтовано виходив із того, що вимоги
ПрАТ «СК «Уніка» щодо стягнення з
ОСОБА_4 суми страхового відшкодування,
як з особи, винної у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
перебувала у стані алкогольного
сп'яніння, є обґрунтованими.

Судом установлено, що 23 липня 2007 року
близько 0 год. 40 хв., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння ОСОБА_4, керуючи
автомобілем марки «ВАЗ2101»,
реєстраційний номер НОМЕР_3 на вул.
Кільцевій в м. Києві

створив аварійну ситуацію, у
результаті чого відбулося зіткнення
двох автомобілів.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджена постановою
Святошинського районного суду м. Києва
від 20 серпня 2007 року (а.с. 24).

На момент дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 під час
експлуатації ним автомобіля марки
«ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 була
застрахована «Кредо Класік»
(правонаступником якого є позивач) (а.с.
10, 86-87).

Цивільно-правова відповідальність
власника пошкодженого автомобіля
марки «Деу» ОСОБА_5 була застрахована
ЗАТ «СК «Український Страховий Альянс»
(а.с. 13).

Розмір шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
власнику автомобіля марки «Деу»,
визначений звітом та становив 19 043 грн.
43 коп. (а.с. 117-142).

У жовтні 2007 року страховою компанією
«Український Страховий Альянс»
(правонаступник ЗАТ «СК «АХА Україна»)
було виплачено ОСОБА_5
страхове відшкодування у зв'язку із
пошкодженням автомобіля (а.с. 64).

29 квітня 2010 року позивачем за
зверненням ЗАТ «СК «АХА Україна» було
перераховано останньому 18 028 грн. 43 коп.
на відшкодування виплачених ОСОБА_5
коштів (а.с. 5).

Факт перерахування позивачем
страховій компанії «АХА Україна»
відшкодування виплачених останньою
коштів підтверджений копією
банківського платіжного доручення (а.с.
5)

Правовідносини, що є предметом спору в
даній справі, випливають із регресу та
регулюються ст. 1191 ЦК України і ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Регрес −? це той випадок, коли
страховику надається право стягнути
суму виплаченого страхового
відшкодування зі свого ж
страхувальника або застрахованої
особи.

Відповідно до ст. 38.1.1 Закону страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати регрес
ний позов до страховика або до водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він керував транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Ураховуючи те, що вина відповідача у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди
та факт перебування його у стані
алкогольного сп'яніння встановлені
постановою суду та доведено факт
перерахування позивачем страховій
компанії «АХА Україна» відшкодування
виплачених останньою коштів
потерпілій особі, то апеляційний суд
правильно дійшов висновку про
задоволення позову.

Разом із тим, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про те, що строк
звернення до суду позивачем не
пропущений, оскільки виплата
страхового відшкодування мала місце 29
квітня 2010 року, а позов зданий до
поштового відділення 25 квітня 2013 року
(а.с. 69).

Доводи касаційної скарги, матеріали
справи, зміст оскаржуваного рішення
суду, не дають підстав для висновку про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
які передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко