У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Наумчука М.І.,
Савченко В.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС», про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 3 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що 29
вересня 2011 року приблизно о 18 год. 15 хв.
ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Lexus RХ 350»,
державний номер НОМЕР_1, на перехресті
вул. М. Ульянової та вул. Калузької в м.
Донецьку в порушення вимог п.12.3 Правил
дорожнього руху України скоїв
дорожньо-транспортну пригоду за участю
автомобіля «Ореl Vесtга», державний
номер НОМЕР_2, за кермом якого був
позивач, внаслідок чого належний
позивачу отримав транспортний засіб
отримав механічні пошкодження. Просив
стягнути з ОСОБА_4 на його користь
майнову шкоду у розмірі 145161 грн 72 коп.
та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом
до ОСОБА_3, ПрАТ «Страхова група «ТАС» у
якому просив стягнути на його користь з
ОСОБА_3 майнову шкоду у
розмірі 90066 грн 2 коп., моральну шкоду у
розмірі 10000 грн та з ПрАТ «Страхова
група «ТАС» майнову шкоду у розмірі 50000
грн.

Рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 3 березня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду
у розмірі 133682 грн 89 коп.; моральну шкоду
у розмірі 4000 грн. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат. Після
сплати ОСОБА_3 вказаного відшкодування,
передати ОСОБА_4 автомобіль «Ореl
Vесtга», державний номер НОМЕР_2. У
задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 29 вересня 2011
року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_4, керуючи
автомобілем «Lexus RХ 350», державний номер
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_6 на перехресті
нерівнозначних вул. М. Ульянової та вул.
Калузької в м. Донецьку, в порушення
вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху
України, не вжив заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу, або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди та
скоїв ДТП з автомобілем «Опель»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження. В
результаті ДТП позивачу завдано
майнову та моральну шкоду.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька № 3-3111/11 від 21 листопада
2011 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні
вказаного ДТП.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 9 грудня 2011 року
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 закрите у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Постановою апеляційного суду
Донецької області від 26 січня 2012 року
вказану постанову скасовано,
провадження у справі закрито у зв'язку
з закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Згідно з висновком авто-товарознавчого
дослідження № 01/203 від 6 жовтня 2011 року
вартість ремонту пошкодженого
автомобіля «Opel Vectra» складає 144219 грн 64
коп., дійсна ринкова вартість
автомобіля «Opel Vectra» без урахування
аварійних пошкоджень на момент ДТП
складає 132782 грн 89 коп.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та
відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4 суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
постановою у справі про
адміністративне правопорушення від 21
листопада 2011 року встановлено, що дії
ОСОБА_3 не створювали небезпеку для
руху автомобіля «Lexus RХ 350», і вони не
знаходяться у причинному зв'язку з ДТП
та ці обставини не спростовані
постановою апеляційного суду від 26
січня 2012 року, а тому не підлягають
доказуванню на підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК
України та не взяв до уваги надані
ОСОБА_4 на підтвердження вини ОСОБА_3 у
виникненні ДТП докази.

Проте повністю з такими висновками
суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова Калініського районного суду
м. Донецька від 21 листопада 2011 року
стосувалася притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності і
згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вона має
преюдиційне значення лише щодо
останнього.

Оскільки постановою апеляційного суду
Донецької області від 26 січня 2012 року
скасовано постанову у
адміністративній справі від 9 грудня 2011
року відносно ОСОБА_3, якою закрито
адміністративне провадження у
адміністративній справі щодо нього у
зв'язку із відсутністю складу
адміністративного правопорушення у
його діях і зазначено про його закриття
з підстав спливу строку притягнення до
адміністративної відповідальності, то
відсутні підстави вважати, що цією
постановою не спростовані обставини,
встановлені постановою районного суду
від 21 листопада 2011 року. Вказані
постанови стосувалися притягнення до
адміністративної відповідальності
різних осіб, а тому ними не могли бути
встановлені або спростовані обставини
щодо інших осіб, які б не підлягали
доказуванню згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України
при вирішенні спору, що був предметом
розгляду.

Крім того, в постанові апеляційного
суду зазначено про неповне
встановлення судом першої інстанції
обставин ДТП при винесенні постанови
щодо ОСОБА_3 у зв'язку з чим неможливо
встановити наявність або відсутність в
його діях складу адміністративного
правопорушення та зазначено про
можливість установлення цих обставин
при розгляді цивільної справи.

При наявності таких постанов суд
першої інстанції мав зробити висновок
про наявність порушень ОСОБА_3 Правил
дорожнього руху, зокрема, що згідно них
він мав упевнитись у безпеці маневра у
вигляді повороту на ліво з другорядної
дороги для учасників руху, що рухались
по головній дорозі.

За наведених обставин можливість
встановлення вини ОСОБА_3 при вирішенні
спору про відшкодування шкоди не
виключається навіть при відсутності
постанови про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Можливість наявності вини у виникненні
ДТП і заподіянні шкоди кількох осіб не
виключається і законодавцем (п. 3 ч. 1 ст.
1188 ЦК України).

При вирішенні спору на зазначені
обставини справи суди уваги не
звернули та їх не врахували,
безпідставно не дали оцінки поданим
ОСОБА_4 доказам на підтвердження вини
ОСОБА_3 у виникненні ДТП.

Вказані порушення норм процесуального
права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України)
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, в зв'язку
з чим оскаржувані судові рішення не
можуть вважатись законними і
обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 25 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 3 березня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: В.І. Амелін Т.П.
Дербенцева М.І. Наумчук
В.О. Савченко