АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/4860/14
Справа № 639/1798/13-ц
Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Бездітко В.М.

Довгаль А.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія» на рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 24 вересня 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія АХА
Страхування» до ОСОБА_6, Приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія» про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, -

В С Т А Н О В И
Л А :

В лютому 2013 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_6 і просила стягнути з
нього в порядку регресу 212124 грн.
матеріальної шкоди в порядку регресу.
Позивач посилався на те, що 19..10.2009 року
мала місце дорожньо-транспортна
пригода з вини відповідача. Відповідач
ОСОБА_7, керуючи автомобілем ВАЗ 2107
державний номер НОМЕР_1 не додержався
безпечної дистанції і допустив
зіткнення з автомобілем «Сузукі»
державний номер НОМЕР_2, який належав
ВАТ ХЗ «Гедеон Ріхтер» і яким керувала
ОСОБА_8 В результаті ДТП було
пошкоджено автомобіль «Сузукі», який
застраховано у АК «Страхова компанія
«АХА Страхування» згідно умов договору
страхування №2880-а/09к від 01.10.2009 року.
Згідно страхового акту АО «СК «АХА
Страхування» погодилося виплатити
страховтелю - ВАТ ХЗ «Гедеон Ріхтер»
страхову винагороду в сумі 2124 грн.
Зазначену суму сплачено страховатею
23.02.2010 року.

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду із заявою про залучення у якості
відповідача ПрАТ «Страхове товариство
«Гарантія». Позивач посилався на те, що
в процесі розгляду справи стало відомо,
що цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_6 застрахована за полісом ВС/5294539
в ВАТ «СТ «Гарантія», правонаступником
якої є ПрАТ «Страхове товариство
«Гарантія». Позивач уточнив позовні
вимоги і просив стягнути з відповідача
ОСОБА_6 510 грн., а зі «Страхового
товариства «Гарантія» стягнути 2124 грн.
Свої позовні вимоги позивач ніяк не
обґрунтовував (а.с.101).

Ухвалою суду від 15 серпня 2013 року ПрАТ
«Страхове товариство «Гарантія»
залучено до участі у справі.

24.09.2013 року від ОСОБА_6 надійшла заява
про те, що він погодився з уточненим
позовом, проти уточненого позову не
заперечує і просить розглядати справу
у його відсутність. Інші сторони в
судове засідання не з'явилися.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено. Стягнуто на користь ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування» з
ОСОБА_6 в порядку регресу матеріальні
збитки в розмірі 510 грн. та судовий збір
в сумі 57 грн.35 коп. Стягнуто на користь
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» з ПрАТ «Страхове
товариство «Гарантія» 2124 грн. в порядку
регресу та судовий збір в сумі 172 грн.15
коп.

В апеляційній скарзі Страхове
товариство «Гарантія» просить рішення
суду в частині стягнення з нього 2124 грн.
в порядку регресу та 172 грн.15 коп.
судових витрат скасувати і у
задоволенні позову в цій частині
відмовити за пропуском строку позовної
давності. Апелянт посилається на те, що
ДТП за участю транспортних засобів під
керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 сталося
19.10.2009 року. Саме з цього часу у позивача
виникло право регресної вимоги до
відповідача іншої страхової компанії.
Позивач в позові посилається на ст.993 ЦК
України, якою передбачено застосування
суброгації а не регресу.

В судове засідання позивач та
представник апелянта не з'явилися, про
час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується розпискою про
отримання повістки. На підставі ч.2 ст.
305 ЦПК України колегія вважає можливим
розглянути справу за їх відсутністю.

Заслухавши доповідача, відповідача
ОСОБА_6, перевіривши обставини справи
колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.09.2009 року сталася
дорожньо-транспортна пригода. Водій
ОСОБА_6 керуючи автомобілем ВАЗ 2107
державний номер НОМЕР_1 порушивши п.13.1
Правил дорожнього руху України
допустив зіткнення з автомобілем
«Сузукі» державний номер НОМЕР_2, який
належав ВАТ хімічний завод «Гедеон
Ріхтер» (а.с.10). В наслідок ДТП
автомобілю «Сузукі» завдано технічні
пошкодження. Вартість відновлюваного
ремонту автомобіля «Сузукі»
встановлена 3497,71 грн.

Згідно договору страхування наземного
транспортного транспорту №2880-а/09к-03
від 01.10.2009 року укладеного між АТ «СК
«АХА Страхування» та ВАТ хімічний
завод «Гедеон Ріхтер» позивач
зобов'язався у разі настання
страхового випадку відшкодувати
збитки у межах страхової суми у порядку
та на умовах, передбачених договором
(а.с.14-22). Позивач погодився виплатити
власнику автомобіля завдані збитки і
уповноважена особа підприємства -
власника транспортного засобу
отримала страхове відшкодування в
розмірі 2124 грн. (а.с.46).

Судом встановлено, що згідно з полісом
№ВС/5294539 від 17.06.2009 року, укладеного між
ВАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_10
встановлено ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну майну в розмірі 25500
грн. (а.с.82).

Згідно ст.8 Закону України «Про
страхування» Страховий ризик - певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що сплачену
власнику автомобіля «Сузукі» суму за
пошкодження спричинені з вини водія
ОСОБА_6 повинна в прядку регресу
відшкодувати ПрАТ «Страхове
товариство «Гарантія», яке взяло на
себе обов'язок відшкодовувати шкоду
заподіяну майну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з вини
цього водія.

Враховуючи, що 510 грн., що складає
франшизу за договором страхування
позивач власнику автомобіля «Субару»
не виплатив, то суд обґрунтовано
стягнув цю суму з відповідача ОСОБА_6,
який проти позову не заперечував і
рішення суду не оскаржив.

Відповідач ПрАТ «Страхове товариство
«Гарантія» проти укладеного з ОСОБА_6
договору страхування не заперечував.
Посилання на те, що суд не встановив тип
договору не є підставою для відмови у
позові. Апелянту, як страховику відомо
договір якого типу укладено з ОСОБА_6
Апелянтом не доведено, що на час ДТП
автомобілем керував не ОСОБА_6

Колегія вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку наданим доказам і
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Колегія
погоджується з ухвалою суду і відхиляє
апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 24 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
і може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -