Справа № 154/1809/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пікула Н.В. Провадження №
22-ц/773/1340/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Русинчука М.М., Мудренко
Л.І.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського управління
юстиції, за апеляційною скаргою
заявника ОСОБА_2 на ухвалу
Володимир-Волинського міського суду
від 29 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Володимир-Волинського
міського суду від 29 липня 2014 року в
задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання
дій державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського управління
юстиції ОСОБА_1 неправомірними
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила оскаржувану ухвалу суду
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою скасувати постанову державного
виконавця про повернення виконавчого
листа.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у відділі державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції (далі-відділ ДВС)
перебуває виконавчий лист, виданий
21.10.2013 року Володимир-Волинським
міським судом на виконання рішення
цього ж суду від 27.09.2013 року про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 688,55
грн. матеріальної та моральної шкоди.
08.11.2013 року головним державним
виконавцем відділу ДВС ОСОБА_1 винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
вказаного виконавчого листа та надано
боржнику строк для добровільного його
виконання до 15.11.2013 року.

Постановою від 27.05.2014 року виконавчий
лист повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке
може бути звернено стягнення, а
здійснені державним виконавцем заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними. Боржниця не працює,
пенсії не отримує. В постанові
зазначено про повторне пред'явлення
виконавчого документа до виконання в
строк до 27.05.2015 року.

Звертаючись із скаргою на дії
державного виконавця Павлюк К.П.
покликалася на те, що державним
виконавцем не проведено достатніх дій
по виконанню виконавчого листа та
безпідставно винесено постанову про
його повернення стягувачу.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження"(далі -
Закону) рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження(крім боржника)
до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Згідно вимог ч.3 ст. 23 Закону у разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення, а в разі повернення
виконавчого документа у зв'язку із
встановленою законом забороною щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника,- з
моменту закінчення дії відповідної
заборони.

Відповідно до п.2 ч.1, ч. 5 ст. 47 Закону
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернено стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними. Повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Судом встановлено з матеріалів
виконавчого провадження, що державним
виконавцем було вжито необхідних
заходів щодо своєчасного та повного
виконання рішення суду. Зокрема,
державним виконавцем перевірялось
наявність коштів та майна боржника,
яких не виявилось; встановлювалось
місце знаходження боржника та
виносились постанови про її привід;
постановою державного виконавця
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику з забороною його
відчуження; перевірялась наявність в
боржника закордонного паспорта та
виявлено його відсутність.

На підставі наведеного, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що постанова про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідає вимогам Закону, а тому дії
державного виконавця є правомірними, у
зв'язку з чим обґрунтовано відмовив в
задоволенні скарги ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про те, що
державним виконавцем в порушення ст.11
Закону безпідставно повернуто
виконавчий документ стягувачу не
заслуговують на увагу та
спростовуються встановленими
обставинами справи, яким суд дав
належну оцінку. Разом з тим апелянт не
позбавлена можливості захистити своє
право, пред'явивши виконавчий документ
до виконання повторно у строки
визначені постановою про повернення
виконавчого документа.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для скасування
оскаржуваної ухвали, яка постановлена
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського
міського суду від 29 липня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді