Справа № 212/7875/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
складі головуючого судді Пустовіт О.Г.,
при секретарі Гарасюти Л.К. без участі
сторін, без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали подання
начальника Жовтневого Відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області про
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Як убачається з матеріалів
справи старший державний виконавець
Мартиненко О.В. звернувся до суду з
поданням, яке погоджено начальником
управління - начальника Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області
Тіщенко Є.В. щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1. Подання обґрунтовано тим, що на
виконанні у державного виконавця
знаходиться зведене виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_1
грошових коштів на користь держави у
сумі - 131790,51 грн.. Боржник неодноразово
викликався до державного виконавця,
проте не з`являвся, злісно ухиляється
від виконання рішень суду.

Фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, в зв'язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
в справі.

При вивченні подання та доданих до
нього матеріалів, встановлено, що воно
не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання державного
виконавця без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця. Однак
останній в судове засідання не
з'явився, що не перешкоджає розгляду
подання.

З матеріалів справи убачається, що
боржник жодного разу не викликався на
прийом до державного виконавця
Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ.
Починаючи з 26.06.2013 року - моменту
відкриття виконавчого провадження по
час звернення до суду з поданням
державним виконавцем направлено
запит до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та 12.08.2013 року
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. 04.07.2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт коштів боржника.

Відповідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, і якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України "Про
державну прикордонну службу України"
встановлено, що на державну
прикордонну службу покладається,
зокрема, запобігання та недопущення
перетинання державного кордону
України особами, яких тимчасово
обмежено у праві виїзду з України.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

16 липня 2014 року державний
виконавець звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,
посилаючись на те, що боржник
добровільно суму боргу не сплатив,
ухиляється від участі при вчиненні
виконавчих дій, за викликом до
державного виконавця не з'являється,
будь який зв'язок з ним відсутній.

Враховуючи зазначене, а також те, що до
подання державним виконавцем не
вказано які саме виконавчі дії
проводилися для з'ясування місця
знаходження боржника, та не надано
доказів того, що боржник має можливість
ухилитися від сплати боргу, виїхавши за
межі України в 2014 році та докази
конкретних намірів ОСОБА_1. на виїзд з
України і наявності у нього
закордонного паспорту, суд дійшов
висновку про безпідставність подання.

Суд вважає, що заявником належними та
допустимими доказами не підтверджено
факт ухилення боржника ОСОБА_1 від
виконання своїх обов'язків згідно
виконавчого листа, не надано доказів
того, що боржник належним чином був
повідомлений про необхідність
з'явитись до виконавчої служби, з
приводу виконання зазначеного
виконавчого листа.

Отже, суд приходить до висновку про
необхідність відмови в задоволенні
подання.

На підставі вище викладеного та
керуючись п.5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1
ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання
начальника Жовтневого Відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області про
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина України ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом п'яти днів з моменту
отримання копії ухвали.

Суддя:
О. Г. Пустовіт