Номер провадження: 22-ц/785/6801;6824/14
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Виноградової Л.Є.,
Гайворонського С.П.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради про визнання
права власності на житлове приміщення,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 06 лютого 2013
року та на ухвалу Малиновського
районного суду м. Одеси від 29 травня 2013
року, -

встановила:

13 серпня 2012 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із позовом до Виконавчого
комітету Одеської міської ради про
визнання права власності на житлове
приміщення, посилаючись на те, що
проживає з 1980 року в квартирі АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_5 залишилась
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1,
тому позивач просить визнати за ним
право власності у порядку набувальної
давності.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 06 лютого 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 було
задоволено.

Визнано за позивачем право
власності на квартиру АДРЕСА_2, яка
складається з двох житлових кімнат,
загальною площею 48,2 кв.м., житловою 25
кв.м, підсобною 22,6 кв.м., корисною 48,2
кв.м.; 1-а кімната 18,2 кв.м.; 2-а кімната 7,4
кв.м.; кухня окрема площею 17 кв.м.;
санвузол 2,4 кв.м.; коридор 2,8 кв.м.;
вбудованна шафа 0,4 кв.м.

05 квітня 2013 року представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернулась до суду з
заявою про внесення виправлення в
заочне рішення.

Ухвалою Малиновського районного
суду м. Одеси від 29 травня 2013 року заяву
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 було
задоволено.

Внесено виправлення в заочне
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 06 лютого 2013 року викладено
резолютивну частину заочного рішення в
наступній редакції «Визнано за ОСОБА_2,
право власності на квартиру АДРЕСА_2,
яка складається з двох житлових кімнат,
загальною площею 48,2 кв.м., житловою 25
кв.м, підсобною 22,6 кв.м., корисною 48,2
кв.м.; 1-а кімната 18,2 кв.м.; 2-а кімната 7,4
кв.м.; кухня окрема площею 17 кв.м.;
санвузол 2,4 кв.м.; коридор 2,8 кв.м.;
вбудованна шафа 0,4 кв.м..

Не погоджуючись з вказаним заочним
рішенням та ухвалою суду, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу у якій просить
заочне рішення та ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що
підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 районний
суд виходив з того, що він добросовісно
заволодів чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти
років, а тому набуває права власності
на це майно (набувальна давність) ст. 344
ЦК України.

Проте погодитись з такими висновками
районного суду не можна, оскільки вони
не відповідають фактичним обставинам
справи і суперечать вимогам закону.

У своїй позовній заяві позивач
стверджував, що з 1978 року він відкрито і
безперервно до теперішнього часу
володів і продовжує володіти нерухомим
майном - квартирою АДРЕСА_2, яка
належала ОСОБА_5, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_5 був відповідальним наймачем
спірної квартири, яка на той час
складалась із однієї житлової кімнати
площею 11 м2, загальною площею 18 м2.(а.с. 46).

У своїй позовній заяві позивач просив
визнати за ним право власності на
квартиру № 11, яка на час виникнення
спору складалась із двох житлових
кімнат житловою площею 25м2, та
підсобних приміщень- окремої кухні -17
м2; санвузла - 2,4 м2; коридору - 2, 8 м2;
вбудованої шафи -0,4 м2, а всього
загальною площею 48, 2 м2.

З приведеного вбачається, що квартира
зазнала реконструкції та
перепланування, внаслідок чого її
площа збільшилась із 18 м2 до 48,2 м2, і в
ній були облаштовані підсобні
приміщення площею 22,6 м2, замість 7 м2, що
надавались у користування ОСОБА_5

На проведення реконструкції і
перепланування квартири дозвіл
власником житла не надавався, не
складалась необхідна
проектно-кошторисна документація,
новостворена квартира в експлуатацію
не здавалась.

Згідно до ст. 331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту прийняття його до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Оскільки спірна квартира після
проведення реконструкції і
перепланування являє собою
новостворене майно, то вона повинна
була бути здана в експлуатацію та
піддана державній реєстрації і лише за
таких умов вона стає об'єктом права
власності.

Так як квартира в експлуатацію не
здавалась, не реєструвалась як
нерухоме майно у встановленому законом
порядку, то відповідно вона не є
об'єктом права власності, а особа, яка
створила це майно вважається власником
матеріалів та обладнання, які були
використані в процесі цього
будівництва - створення майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 344ЦК України право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Отже у даному випадку облік строку
набувальної давності не починався,
оскільки спірна квартира не
піддавалась державній реєстрації,
тому, на думку судової колегії підстави
для задоволення позову відсутні,
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

Також підлягає скасуванню і ухвала
суду від 29 травня 2013 року, якою
визначено номер будинку, де
розташована спірна квартира, оскільки
вона є похідною від рішення від 6 лютого
2013 року.

Керуючись: п. 2 ч. 1 ст. 307; п. 3, 4 ст. 309;
ст.ст. 312, 316; 317; 319 ЦПК України, судова
колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 6 лютого 2013 року та ухвалу
цього ж суду від 29 травня 2013 року -
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
ОСОБА_2 у задоволенні позову до
Виконавчого комітету Одеської міської
ради про визнання права власності на
житлове приміщення -квартиру АДРЕСА_2 -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області:

Н.А. Кононенко

Л.Є. Виноградова

С.П.Гайворонський