Провадження № 2-с/202/20/2014
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2014 року Індустріальний
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді:
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про
скасування судового наказу №2-н/202/1081/2013
від 21 листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2013 року за заявою КП
«Коменергосервіс» ДМР видано судовий
наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на корись
КП «Коменергосервіс» ДМР
заборгованість за послуги
центрального опалення та гарячого
водопостачання за період з 01 листопада
2009 року по 20 жовтня 2014 року в розмірі
3072,18 грн.. 3% річних в сумі 246,09 грн.,
судовий збір в сумі 114,70 грн. та витрати
на правову допомогу в сумі 350,00 грн.

18 квітня 2014 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про скасування даного судового
наказу, оскільки заборгованість за
теплопостачання перед КП
«Коменегосервіс» допущена через
важкий матеріальний стан і скрутне
сімейне становище та на лютий 2014 року
ним вже погашена.

Будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи,
сторони в судове засідання не
з'явилися, представника не направили,
що у відповідності з положеннями ч.6
ст.105-1 ЦПК України не є перешкодою
розгляду заяви.

На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.

Перевіривши викладені в заяві доводи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та матеріали справи №2-н/101/1081/2013
суд вважає, що вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи,
судовим наказом №2-н/101/1081/2013
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська стягнуто
заборгованість, яка виникла за період 01
листопада 2009 року по 20 жовтня 2014 року в
розмірі 3072,18 грн.. 3% річних в сумі 246,09
грн. за послуги центрального опалення
та гарячого водопостачання, які
надавалися споживачу ОСОБА_1 в АДРЕСА_1
(а.с.8).

Розглядаючи вимоги заяви, суд
перевіряє додержання вимог ст. 100 ЦПК
України при видачі судового наказу та
слідує роз'ясненням, наданим у п.п 9, 19
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження» про те,
що при вирішенні питання про
скасування судового наказу належить
приймати до уваги не лише зазначення в
заяві про те, що наказ оспорюється, а
доводи про обставини, які свідчать про
повну чи часткову необґрунтованість
вимог стягувача та посилання на докази,
якими боржник обґрунтовує свої
заперечення проти заявлених вимог.

Так, заявлені КП «Коменергосервіс»
вимоги про стягнення боргу за
комунальну послугу - центральне
опалення та гаряче водопостачання,
передбачені ст. 96 ЦПК України,
наявність права вимоги підтверджена
особовою карткою, розрахунком,
рішеннями Дніпропетровської міської
ради від 15 липня 2009 року стосовно
тарифів на послуги центрального
опалення та гарячого водопостачання та
виконавця таких послуг, а з поданої
ОСОБА_1 заяви вбачається, що він
фактично визнав наявність боргу, його
розмір та добровільно виконав свої
зобов'язання за договором з надання
послуг центрального опалення та
гарячого водопостачання до його
квартири після видачі судового наказу,
в порядку його виконання і остаточно
погасив борг у лютому 2014 року, про що
свідчать квитанції від 01 лютого 2014 року
- на 2500,00 грн., від 26 лютого 2014 року - на
2000,00 грн.

В подальшому заявник не допускав
прострочення виконання зобов'язання зі
сплати послуг, що підтверджується
квитанцією від 03 квітня 2014 року - на 429,89
грн.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку, що в заяві не наведено
обставин та доказів необґрунтованості
вимог КП «Коменергосервіс» за судовим
наказом, а відтак, суд не вбачає підстав
для його скасування.

Одночасно суд відзначає, що сама по
собі наявність обставин з фактичного
виконання судового наказу, не може бути
підставою для його скасування, а усі
питання, пов'язані із виконанням
судового рішення, в тому числі і
судового наказу, врегульовані розділом
VI «Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень у цивільних
справах та рішень інших органів
(посадових осіб)» ЦПК України та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України
за результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу суд має
право залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу №2-н/202/1081/2013 від 21 листопада 2013
року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
оголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
О.В. Колесніченко