Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2877/14
Головуючий у 1 інстанції: Редько О.В.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„22" липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 27 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
визнання договору підряду недійсним,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У литопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду із позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору підряду.

У позові зазначала, що 06 червня
2012 року між нею та відповідачем був
укладений договір підряду на виконання
будівельних робіт.

За умовами договору відповідач,
як підрядник, зобов"язувався виконати
ремонтно-будівельні роботи, пов"язані з
будівництвом прибудови до належної їй
частини житлового будинку, з
використанням матеріалів, придбаних за
кошти замовника, а саме: здійснити
підготовчі роботи- зняти існуючі
металоконструкції, перенести та
встановити існуюче огородження,
перенести стойки газової магістралі;
виконати вирізку та демонтаж бетону,
виконати земляні роботи по влаштуванню
фундаменту, здійснити заливку
армованого бетону під кладку стін;
виконати кладку стін з послідуючим
утепленням полістирольними плитами,
монтаж покрівлі, стелі, закласти
утеплювач, гіпсокартон, закласти
електропроводку; виконати оздоблюючи
роботи всередині приміщення; здійснити
демонтаж віконного блоку, проріз стіни
з послідуючим встановленням блоку
дверей та закладанням прорізу;
здійснити підготовку підлоги, покласти
ламінат та встановити плінтуси.
Виконані роботи згідно акту
прийому-передачі передати замовнику,
який зобов"язується їх прийняти та
оплатити.

Вартість робіт у договорі
визначалась згідно наданого кошторису,
із зазначенням суми оплати в акті
прийому-передачі, після здачі робіт
замовнику.

Укладений із ОСОБА_2 договір про
проведення будівельних робіт вважає
таким, що суперечить нормам ЦК України,
зокрема, ст.ст. 840,877 ЦК, оскільки в ньому
не були встановлені норми витрат
матеріалу, строки повернення його
залишку та основних відходів, не
передбачена відповідальність
підрядника за невиконання або
неналежне виконання своїх обов"язків.

Пункт 2.1 договору, згідно з яким
ціна робіт визначається згідно
наданого кошторису із зазначенням суми
оплати в акті прийому-передачі після
здачі робіт замовнику, суперечить ч.1
ст. 844 ЦК України, за положеннями якої у
разі, якщо робота виконується
відповідно до кошторису, складеного
підрядником, кошторис набирає чинності
та стає частиною договору підряду з
моменту підтвердження його замовником,
тобто надання та затвердження
кошторису після здачі робіт за
договором законодавством не
передбачено, і в результаті вартість
робіт за договором підряду визначена
не була.

В порушення вимог ст. 877 ЦК
України в договорі не були визначено а
ні склад, а ні зміст
проектно-кошторисної документації, не
визначено, яка із сторін і в який строк
зобов"язана надати документацію,
відсутнє в договорі і посилання на
проект будівництва.

Оскільки договір від 06.06.2012 року
про проведення ремонтно-будівельних
робіт суперечив наведеним нормам ЦК
України, крім того, підрядник ФОП
ОСОБА_2 не мав ліцензії на виконання
будівельних робіт, з цих підстав
укладений між нею та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 договір
будівельного підряду просила визнати
недійсним.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із наведеним в
мотивувальній частині рішення
обґрунтуванням підстав відмови у
позові, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у позові
з інших правових підстав.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних, або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ч.ч.1,3 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено й не заперечувалось
сторонами, що 06 червня 2012 року між
ОСОБА_3, як замовником, та ФОП ОСОБА_2, як
підрядником, був укладений письмовий
договір на виконання
ремонтно-будівельних робіт з
застосуванням матеріалів, придбаних за
рахунок коштів замовника(п.1.1).

Відповідно до п.2.1 договору, сторони
погодили, що вартість робіт за
договором встановлюється згідно
наданому кошторису із зазначенням суми
оплати в акті прийому-передачі, після
здачі робіт замовнику.

Розділом 3 договору був врегульований
строк виконання зобов"язань, розділом 4
- зобов"язання сторін, розділом 5 були
врегульовані питання відповідальності
сторін(а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов"язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов"язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Як визначено у ст. 875 ЦК України, за
договором будівельного підряду
підрядник зобов"язується збудувати і
здати у встановлений строк об"єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов"язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов"язок не покладається на
підрядника, прийняти об"єкт або
закінчити будівельні роботи та
оплатити їх.

До договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

В обгрунтування заявленого до ФОП
ОСОБА_2 позову ОСОБА_3 , яка не
заперечувала факт укладання та
виконання сторонами цього договору,
посилалася на його недійсність з
підстав невідповідності умов договору
вимогам цивільного законодавства,
зокрема, положенням ст. 844 ЦК України
щодо можливості визначення ціни
договору у кошторисі, ст. 877 ЦК України
про те, що договором будівельного
підряду мають бути визначені склад і
зміст проектно-кошторисної
документації, а також має бути
визначено, яка із сторін і в який строк
зобов"язана надати відповідну
документацію.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що положення
підписаного сторонами договору від
06.06.2012 року не містили ряду умов, які у
п.5 Загальних умов укладання та
виконання договорів підряду в
капітальному будівництві,
затверджених постановою КМ України №
688 від 01.08.2005 року, визначаються в
якості істотних умов договору підряду.
Оскільки відсутні у договорі умови
сторонами не погоджувались, то
договір між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 в силу
ч.1 ст.638 ЦК України не є укладеним, а
тому недійсним визнаватися не може.

З таким правовим обгрунтуванням
відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3 погодитися не можна, враховуючи,
що воно не погоджується з нормами
матеріального права та з фактичним
обставинам справи, які визнавалися
сторонами та були встановлені іншими
судовими рішеннями.

Відповідно до п.11 Загальних умов
укладання та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві,
затверджених постановою КМ України №
668 вд 01.08.2005 року, якими керувався суд
при розгляді справи, договір підряду
вважається укладеним з моменту його
підписання сторонами і скраплення
підписів печатками, а оцінюючи умови
договору, суд також не врахував, що
згідно ч.2 ст. 630 ЦК України, якщо у
договорі не міститься посилання на
типові умови, такі типові умови можуть
застосовуватися як звичай ділового
обороту, якщо вони відповідають
вимогам ст. 7 ЦК України.

В порушення вимог ст. 11 ЦПК України суд
фактично вийшов за межі позовних вимог,
пославшись на неукладеність договору
підряду, хоча його укладання
сторонами не заперечувалося.

Крім того, обставини вчинення
сторонами фактичних дій, пов"язаних із
виконанням їх обов"язків за договором,
були встановлені рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 12 березня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП
ОСОБА_2 про захист прав споживачів
шляхом розірвання договору від 06.06.2012
року, стягнення понесених витрат та
пені, яке набрало законної сили 17 липня
2013 року (а.с.43-46, 49-53), рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 14 жовтня 2013
року, зміненого рішенням апеляційного
суду Запорізької області від 04 грудня
2013 року, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
було стягнуто 16934 грн. 91 коп. вартості
виконаних ним за договором
робіт(а.с.39-42,47-48).

На вказані обставини та на їх правові
наслідки суд належної уваги не
звернув, а тому невірно визначився із
характером спору.

Судом не враховано, що, виходячи з
встановленої ст.ст. 6, 627 ЦК України
презумпції свободи договору, сторони є
вільними в укладанні договору,
визначенні контрагента та визначенні
умов договору. Свобода договору
полягає в можливості відступу від
положень актів цивільного
законодавства, якщо імперативність не
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами. Межі свободи
договору визначаються також з
урахуванням звичаїв ділового обороту,
вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови(пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов"язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину, серед
іншого, є недодержання в момент його
вчинення стороною чи сторонами вимог,
які встановлені, зокрема, ч.1 ст. 203 ЦК
України, згідно з якою зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Закріплені ст.ст. 840, 877 ЦК України норми
регулюють питання, що пов"язані з
виконанням договору, не мають
імперативного характеру, тому відступ
від їх положень при укладанні договору
не є обставинами, з якими законодавець
пов"язує можливість визнання договору
недійсним. У зв"язку з цим заявлений
ОСОБА_3 позов про недійсність договору
підряду від 06.06.2012 року як такого, що
суперечить нормам цивільного
законодавства, слід визнати
безпідставним.

Доводи ОСОБА_3 про недійсність договору
підряду в порядку ст. 227 ЦК України, з
підстав відсутністі у ФОП ОСОБА_2
дозволу на виконання будівельних
робіт, також не знайшли підтвердження і
спростовуються даними державної
реєстрації ФОП ОСОБА_2, як суб"єкта
господарювання (свідоцтво № 0009240
від 19.04.2002 року), діяльність якого
передбачає будівництво житлових і не
житлових будівель.

Таким чином, ухвалене по справі рішення
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_3 хоча по суті є правильним, однак
воно підлягає зміні в частині
правового обґрунтування підстав
відмови, виходячи з безпідставності
вимог ОСОБА_3 про недійсність договору
в порядку ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України
та зважаючи на помилковість висновку
суду першої інстанції про те, що
договір підряду на виконання ремонтно -
будівельних робіт від 06.06.2012 року не був
укладеним.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 березня 2014 року по даній
справі змінити в частині правового
обґрунтування відмови у задоволенні
позову ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору підряду.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: