АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції Сирбул О.Ф.
Апеляційне провадження №22-ц/796/7320/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Волошиної В.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю позивача
ОСОБА_2,

представника
позивача ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2013 року, ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
17 березня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про роз'яснення
рішення, ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви про
виправлення описки у рішенні у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
припинення правовідношення та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визначення частки у спільній
сумісній власності та визначення
порядку користування квартирою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволені: за ним
визнано Ѕ частку у спільній сумісній
власності на квартиру АДРЕСА_1;
визначено порядок користування
приміщенням квартири АДРЕСА_1 та
виділено в користування ОСОБА_4 жилу
кімнату, позначену на плані 4, площею
18,6мІ, жилу кімнату, позначену на плані 6,
площею 18,7мІ, вбиральню, позначену на
плані 7, площею 5,7м№, лоджію, яка
примикає до кімнати, позначеної на
плані 6, площею 2,1мІ, а в користування
ОСОБА_2 виділено жилу кімнату,
позначену на плані 3, площею 23,6мІ, жилу
кімнату, позначену на плані 5, площею
14,7мІ, вбиральню, позначену на плані 8,
площею 3,0мІ, веранду, позначену на плані
5, площею 4,8мІ, а місця загального
користування - кухню, позначену на
плані 2, площею 13,4мІ, коридор,
позначений на плані 1, площею 14,0мІ,
лоджію, яка примикає до кухні,
позначену на плані 2, площею 2,4мІ
залишити у спільному користуванні
сторін; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 3441,00грн. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Дарницького райсуду м. Києва
від 12 червня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 4
грудня 2012 року, за сторонами визнано
право спільної сумісної власності на
спірну квартиру, ОСОБА_2 вселено у цю
квартиру та зобов'язано ОСОБА_4 не
чинити їй перешкод у користуванні нею.

Відповідно до технічного паспорту
квартира АДРЕСА_1, розташована на 9
поверсі 16 поверхового будинку та
складається з 4 кімнат загальною площею
121,0мІ, жилою площею 75,6мІ.

Також судом встановлено, що між
сторонами склався порядок
користування спірною квартирою: ОСОБА_2
разом із донькою користуються
кімнатами площею 23,6мІ і 14,7мІ, а іншими
кімнатами площею 18,6мІ і 18,7мІ
користується ОСОБА_4

Виходячи з того, що позовні вимоги
ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження
у судовому засіданні, а зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 доведені і
грунтуються на вимогах закону, суд
дійшов висновку про їх задоволення та
відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Крім того, ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва від 17.04.2014 у
задоволенні заяви ОСОБА_3 як
представника за довіреністю ОСОБА_2 про
роз'яснення оскаржуваного у даній
справі рішення Дарницького райсуду м.
Києва від 12.03.2014 року відмовлено на
підставі ч.1 ст.221, п.п.3,4 ч.1 ст.215 ЦПК
України.

Ухвалою Дарницького райсуду м. Києва
від 17.04.2014 у задоволенні заяви ОСОБА_3 як
представника за довіреністю ОСОБА_2 про
виправлення описки в рішенні
Дарницького райсуду м. Києва від 12.03.2014
відмовлено за безпідставністю та
необґрунтованістю заяви.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить скасувати
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12.03.2014 та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 відмовити, а позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному
обсязі. Крім того, просить скасувати
ухвали Дарницького райсуду м. Києва від
17.03.12014 та задовольнити його заяви про
виправлення описки та роз'яснення
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12.03.2014. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 та її представник просили
задовольнити апеляційні скарги з
наведених у них доводів та скасувати
оскаржувані рішення та ухвали суду
першої інстанції. Відповідач проти
доводів апеляційної скарги
заперечував та просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
повно та всебічно з'ясував обставини,
що мають значення для вирішення спору,
та правовідносини, що випливають зі
встановлених обставин, правильно
застосував норми матеріального права,
проте зробив висновки, що не
відповідають установленим обставинам.

Так, правильно встановлено судом, що
спірна квартира АДРЕСА_1 належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності як придбана у період шлюбу,
що встановлено судовим рішенням
(т.1ас5-7).

Відповідно до ст.ст.63,68 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності, а
розірвання шлюбу не припиняє право
спільної сумісної власності на майно,
набуте у шлюбі. Відповідно до ст.ст.69,70
СК України дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу, і у разі поділу
такого майна їх частки є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними чи шлюбним договором.

З огляду на викладене частки ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у спірній квартирі є рівними, а
тому правильним є висновок суду першої
інстанції про визнання права власності
на Ѕ частину спірної квартири за ОСОБА_4
При цьому за ОСОБА_2 також слід визнати
право власності на Ѕ частину спірної
квартири, адже з визначенням часток у
праві власності осіб власність є
спільною частковою (ч.1ст.356 ЦК України).

Що стосується визначення порядку
користування спірною квартирою як
спільною частковою власністю, то
відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. З огляду
на викладене позовні вимоги ОСОБА_4
грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до технічного паспорту на
спірну квартиру (т.1 ас117-118) вона
складається з чотирьох кімнат жилою
площею 75,6мІ, у тому числі кімнат площею
23,6мІ, 18,6мІ, 14,7мІ, 18,7мІ. За таких обставин
частка кожного зі співвласників
спірної квартири складає 75,6мІ : 2 = 37,8мІ
жилої площі.

Враховуючи фактичний порядок
користування жилими приміщеннями у
спірній квартирі, який склався між
сторонами, а також їх площу, позовні
вимоги ОСОБА_4 про виділення у його
користування жилих кімнат площею 18,6мІ +
18,7мІ = 37,3мІ, а у користування ОСОБА_2
кімнат площею 23,6мІ + 14,7мІ =
38,3мІзаслуговують на увагу.

Запропонований ОСОБА_2 варіант порядку
користування спірною квартирою з
виділенням їй у користування кімнат
площею 23,6мІ + 18,6мІ = 42,2мІ, а у
користування ОСОБА_4 кімнат площею 18,7мІ
+ 14,7мІ = 33,4мІ не можна вважати таким, що
грунтується на вимогах закону, адже
розмір площі, що пропонується кожному
зі співвласників у користування,
суттєво відрізняється від розміру
жилої площі, що відповідає частці
кожного з них у праві часткової
спільної власності.

Крім того, позовних вимог про поділ
спільного майна ОСОБА_2 не заявляла, а
тому її доводи про те, що слід врахувати
інтереси доньки, яка фактично мешкає з
нею, і відійти від рівності часток у
спільному майні, - не заслуговують на
увагу як такі, що не є предметом спору у
даній справі.

Заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що в
технічному плані на спірну квартиру,
виданому у 2011 році (т.1ас177), є технічна
помилка, а саме в ньому зазначено, що з
кімнати площею 14,7мІ відсутній вихід на
балкон (лоджію). Як встановлено у
безспірному порядку з пояснень сторін,
на вказану лоджію є вихід з двох кімнат
- площею 18,6мІ і площею 14,7мІ, як це вірно
зазначено у технічному плані, виданому
у 2001 році (т.1 ас118). За таких обставин
висновок суду про виділення зазначеної
лоджії у користування ОСОБА_2 не
відповідає вимогам закону, її слід
залишити у спільному користуванні
сторін.

Також заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що технічний
план на спірну квартиру не містить у
собі даних про площу балкону, лоджії та
веранди, а також про їх нумерацію
літерами чи цифрами, а тому зазначення
в оскаржуваному рішенні суду таких
даних не відповідає фактичним
обставинам.

Невідповідність висновків суду
встановленим обставинам відповідно до
ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення.

Оскільки оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, апеляційні скарги на ухвали
суду першої інстанції про відмову у
його роз'ясненні та про відмову у
виправленні описки у ньому задоволенню
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_2, задовольнити частково. Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
12 березня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 та за ОСОБА_2 право
власності за кожним по Ѕ частині
квартири АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши у
користування ОСОБА_4 жилі кімнати
площею 18,6мІ і 18,7мІ, а також лоджію,
вихід на яку є з кімнати площею 18,7мІ, а у
користування ОСОБА_2 виділити жилі
кімнати площею 23,6мІ і 14,7мІ; місця
загального користування залишити у
спільному користуванні сторін.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Апеляційні скарги ОСОБА_3, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_2, ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви про
роз'яснення рішення та на ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
17 березня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про виправлення
описки у рішенні відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
В.М. Волошина

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №753/11944/13
Головуючий у 1
інстанції Сирбул О.Ф.

Апеляційне провадження №22-ц/796/7320/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

22 липня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Волошиної В.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю позивача
ОСОБА_2,

представника
позивача ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2013 року, ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
17 березня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про роз'яснення
рішення, ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви про
виправлення описки у рішенні у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
припинення правовідношення та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визначення частки у спільній
сумісній власності та визначення
порядку користування квартирою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_2, задовольнити частково. Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
12 березня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4 та за ОСОБА_2 право
власності за кожним по Ѕ частині
квартири АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши у
користування ОСОБА_4 жилі кімнати
площею 18,6мІ і 18,7мІ, а також лоджію,
вихід на яку є з кімнати площею 18,7мІ, а у
користування ОСОБА_2 виділити жилі
кімнати площею 23,6мІ і 14,7мІ; місця
загального користування залишити у
спільному користуванні сторін.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Апеляційні скарги ОСОБА_3, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_2, ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 17 березня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви про
роз'яснення рішення та на ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
17 березня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про виправлення
описки у рішенні відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
В.М. Волошина

О.І. Шкоріна