УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 20 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 14 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що вона наказом відповідача від 1
серпня 2012 року була призначена на
посаду спеціалістом-лікарем відділу
врегулювання та розстеження страхових
випадків (за сумісництвом), однак 15
серпня 2013 року її було звільнено з
посади у зв'язку із прийняттям на
постійне місце роботи працівника, який
не являється сумісником. Однак, вона
вважає таке звільнення незаконним,
оскільки відповідачем порушено ч. 1 ст.
235 КЗпП України, згідно якої у разі
звільнення без законної підстави,
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 20
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 14 травня 2014
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, та передати
справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно із абз. 4 ст. 43-1 КЗпП України
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадку звільнення за
суміщуваної роботи у зв'язку з
прийняттям на роботу іншого
працівника, який не є сумісником, а
також у зв'язку з обмеженнями на роботу
а сумісництвом, передбаченими
законодавством.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, з висновками якого погодився
апеляційний суд, на підставі доказів,
наданих сторонами й належним чином
оцінених судами (ст. 212 ЦПК України),
обґрунтовано виходив із того, що
позивача було звільнено у зв'язку із
прийняттям на постійне місце роботи
працівника, який не являється
сумісником на підставі абз. 4 ст. 43-1 КЗпП
України із дотриманням вимог чинного
трудового законодавства, а тому
відсутні підстави для поновлення його
на роботі.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 20
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 14
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко