АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1543/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. РІШЕННЯ
25 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцова В.
О.суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 03 квітня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Свої позовні
вимоги обгрунтував тим, що між ВАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та
ОСОБА_7 було укладено кредитний договір
якого останній надано кредит в розмірі
користування до 23 вересня 2011 року, на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності.
Згідно розрахунку заборгованість по
сплаті кредиту, складає 1221,63 доларів
США заборгованості за кредитом та 185,58
доларів США заборгованості за
За несвоєчасне погашення кредиту чи
порушення строків сплати процентів
передбачено, що позичальник сплачує
кредитодавцю штрафні санкції.
Кредитодавець відповідно до п. 3.2.4
кредитного договору має право вимагати
дострокового повернення кредиту та
сплати процентів за користування ним у
випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за договором.
Таким чином сума простроченої
заборгованості ОСОБА_7 за кредитним
договором №U010 від 25 вересня 2006 року,
станом на 16 серпня 2010 року становить
грн., яка складається із заборгованості
за кредитом в розмірі 4671,63 доларів США,
заборгованості за процентами за
користування кредитом в розмірі 185,58
доларів США, що еквівалентно 1464,23 грн.
штрафу за прострочення повернення
кредиту та процентів у розмірі 4813,18 грн.
Між позивачем та ОСОБА_8 було укладено
договір поруки від 25 вересня 2007 року,
відповідно до якого поручитель
зобов'язався в разі невиконання або
порушення боржником ОСОБА_7 зобов'язань
перед кредитодавцем погасити
заборгованість по кредитному договору,
а саме: суми кредиту, процентів та інші
виплати, що випливають з умов
кредитного договору.
Відкрите акціонерне товариство
«Всеукраїнський Акціонерний банк»
було перейменоване на Публічне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
акціонерний банк». В Єдиному
державному реєстрі юридичних а
фізичних осіб-підприємців 18 травня 2010
року було зареєстровано зміни
найменування юридичної особи.
Просить стягнути солідарно з ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на юристь ПАТ «ВіЕйБі Банк»
транзитний рахунок в ПАТ «ВіЕйБі Банк».
В ході розгляду справи позивач
звернувся до суду із заявою про
зменшення позовних вимог в частині
стягнення пені, а саме просить стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на користь позивача ПАТ «ВіЕйБі
та 552,01 грн. судових витрат.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 03 квітня 2014
року в задоволенні позовних вимог ПАТ
«ВіЕйБі Банк» було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк»
просить рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 03 квітня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно до вимог п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні
позову, районний суд виходив з того, що
позивачем не було надано об'єктивних
доказів того, що останнім фактично було
видано кошти відповідачці ОСОБА_7 за
кредитним договором від 25.09.2006 року,
укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та
ОСОБА_7, а тому відсутні підстави для
солідарного стягнення на користь Банку
з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як
поручителя, суми заборгованості за
кредитом у розмірі 37254,59 грн.

Проте, даний висновок місцевого суду є
не вірним виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.09.2006 року між
ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_7 був
укладений кредитний договір про
надання останній кредиту в сумі 12000
доларів США, із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13,5 %
річних. 25.09.2006 р. зазначений договір
підписаний сторонами. Згідно з п. 2.3.
договору - повернення Кредиту буде
здійснюватися у готівковій формі ...,
щомісячно рівними частинами по 200
доларів США до 10 числа кожного місяця
....

Відповідно до п.1.1.2 кредитного договору
кінцевий строк погашення кредиту
встановлено до 23 вересня 2011 року.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно із ст.ст. 11, 509 ЦК України
зобов'язання виникають, зокрема, з
договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_7
зобов'язана належним чином виконувати
умови наведеного вище кредитного
договору.

Доводи відповідачки та її представника
у суді першої інстанції про те, що
ОСОБА_7 хоча й укладала кредитний
договір з позивачем, але фактично
останній їй не видавалися кошти є
необґрунтованими з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
до укладеного кредитного договору №
11010 від 25 вересня 2006 року між позивачем
та відповідачкою ОСОБА_7 неодноразово
укладались додаткові угоди, а саме:
17.04.2008 року, 23.06.2008 року, 28.11.2008 року,
04.02.2009 року, 09.04.2009 року за №3, 09.04.2009 року
за №4, 25.06.2009 року за №5. При цьому,
відповідач ОСОБА_7, у суді першої
інстанції, не заперечувала про
укладення зазначених договорів з
позивачем ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Крім того, з виписки по рахунку коштів
по особовим рахункам відповідачки
ОСОБА_7 по погашенню кредиту та
процентів вбачається, що за кредитним
договором від 25.09.2006 року, укладеним між
ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_7 у період з 25
вересня 2006 року по 30 червня 2009 року
здійснювались погашення за кредитом та
процентами.

Згідно висновку №1065-Б/13-23
судово-економічної експертизи від
28.10.2013 року, що була призначена за
клопотанням відповідачки ОСОБА_7, було
здійснено погашення за наведеним вище
кредитним договором у періоди
визначені договором і заборгованість
за кредитом складає 4403,55 доларів США та
заборгованість за процентами складає
0,66 доларів США. При цьому, відповідачка
ОСОБА_7 також, у суді першої інстанції,
не заперечувала проти погашення
заборгованості за кредитним договором
від 25.09.2006 року, укладеного між нею та
ПАТ «ВіЕйБі Банк», а тому колегія
суддів вважає встановленим факт
передачі грошових коштів за кредитом
позивачем відповідачці.

Пунктом 3.2.3 кредитного договору
передбачено, що кредитодавець у разі
несвоєчасного погашення Кредиту та/або
процентів має право вимагати
дострокового погашення Кредиту в
повному обсязі, сплати процентів за
його користування та сплатити
відповідні штрафні санкції.

Пунктом 4.2 кредитного договору
визначено, що у разі несвоєчасного
погашення кредиту, сплати процентів,
визначених цим договором, позичальник
сплачує кредитодавцю пеню в розмірі
подвійної облікової процентної ставки
визначеної в п.1.1.3 цього договору, за
кожний день прострочення виконання.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно розрахунку заборгованості
позивача та наведеного висновку
відповідачка ОСОБА_7 прострочила
виконання обов'язку по погашенню
кредиту з серпня 2010 року та
заборгованість за кредитом становить 4
403,55 доларі США, що еквівалентно 51446,09
грн., відсотками - 0,47 доларів США, що
еквівалентно 5,49 грн., пенею - 258,69
доларів США, що еквівалентно 3022,24 грн. і
дана заборгованість підлягає
стягненню.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що у забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором від 25.09.2006 року між позивачем
та відповідачем ОСОБА_8 було укладено
договір поруки від 25.09.2006 року,
відповідно до п.2.1 якого поручитель
зобов'язався в разі невиконання таабо
порушення боржником - ОСОБА_7
зобов'язань перед кредитодавцем
погасити заборгованість по кредитному
договору, а саме: суми кредиту,
процентів, та інші виплати, що
випливають з умов кредитного договору.

Відповідно до положень ст.ст.553, 554 ЦК
України, поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Тому, колегія суддів вважає, що поданий
позов підлягає до повного задоволення
про стягнення солідарно з відповідачів
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь позивача
ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості по
кредитному договору від 25.09.2006 року,
укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та
ОСОБА_7 у розмірі 4 662, 71 доларів США, що
еквівалентно 54473,82 грн.

Посилання місцевого суду, як на
підставу відмови у задоволенні позову,
а саме у зв'язку із пропуском позивачем
строку позовної давності згідно п.7 ч.13
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів» є невірним. Оскільки,
положення даної норми щодо строку
позовної давності поширюються
виключно позасудового порядку
повернення споживчого кредиту, що було
викладено у правовій позиції постанови
ВСУ від 20 листопада 2013 року в справі за
№6-126цс13.

Таким чином, судом ухвалено рішення з
неправильним застосуванням норм
матеріального права та таке, що не
відповідає обставинам справи, а тому не
може бути визнано законним і
обґрунтованим відповідно до вимог
ст.ст. 213; 214 ЦПК України, в зв'язку з чим
підлягає до скасування з
постановленням нового рішення згідно
встановлених обставин справи, - про
задоволення позовних вимог.

Ураховуючи те, що позов підлягає до
задоволення, тому відповідно до ст.88
ЦПК України, з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, понесенні останнім при подачі
позову.

Керуючись ст. ст.303; 307; 309; 316; 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 03 квітня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» заборгованість по
кредитному договору № 11010 від 25 вересня
2006 року по тілу кредиту 4 403,55 доларі США,
що еквівалентно 51446,09 грн., відсотки - 0,47
доларів США, що еквівалентно 5,49 грн.,
пеню - 258,69 доларів США, що еквівалентно
3022,24 грн., а всього - 4 662, 71 доларів США, що
еквівалентно 54473,82 грн.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
судові витрати, які складаються із
сплаченого судового збору в сумі 432,01
грн., та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в
сумі 120 грн. та судового збору при
подачі апеляційної скарги 251,01 грн.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :