АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6879/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К. О. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання
акту недійсним, скасування протоколу,
визнання договору нікчемним та
стягнення незаконно нарахованих
штрафних санкцій, -

В С Т А Н
О В И Л А:

09 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом, за яким
просила суд визнати акт про порушення
№ Д 010193 складений ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» РЕМ 4 від 23 лютого 2012
року недійсним; скасувати протокол № 19
від 28 лютого 2012 року про порушення
споживачем Правил користування
електричною для населення, складений
комісією РЕМ 4; визнати договір № 8401097
про реструктуризацію суми, нарахованої
за актом про порушення від 29.02.2012 року
нікчемним; стягнути з відповідача на
користь позивача незаконно нараховані
штрафні санкції в сумі 3300 грн. та 310,74
грн., та 525 грн., що загалом складає 4135,74
грн., посилаючись на те, що вона
зареєстрована та постійно проживає за
адресоюАДРЕСА_1 та згідно з договором
про користування електричною енергією
для побутових споживачів № 8401097 від 23
лютого 2009 року та на вимогу ст. 25 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» отримує послуги з
електропостачання. 23 лютого 2012 року в
денний час невідомі жінки, як пізніше
з'ясувалося контролери РЕМ 4 - Чечиль
Н.А., Мелюс С.В. без дозволу позивача
увійшли по подвір'я домоволодіння де
вона проживає, а згодом і до будинку, де
без додаткових пояснень здійснили
відключення старого лічильника, та
встановивши новий, не здійснили його
підключення, чим залишили позивача без
електроенергії до 02 березня 2012 року.
Після демонтажу лічильника було
складено акт про порушення № Д 010193 від
23 лютого 2012 року, за яким споживач при
користуванні електричною енергією,
порушив п. 48 Правил користування
електричною енергією для населення, а
саме, самовільне підключення штучного
заземлення нульового дроту
електромережі при зміненій фазировці
електролічильника, стаціонарно
закріпленого на металевому контурі в
підвалі. При ввімкненій нульовій
пробці та включеному заземленні диск
лічильника на навантаження не реагує.
За результатами розгляду акту про
порушення від 23 лютого 2012 року,
визначено обсяг недорахованої
електроенергії - 43 362 кВт/год. на суму 12
291, 95 грн. Під час складання акту,
представниками РЕМ 4 було порушено ряд
вимог ПКЕЕН щодо процедури складання
акту та здійснення за ним нарахувань,
про що позивач особисто доводила до
відома керівництво підприємства, але
не прислуховуючись до посилань
позивача фактично було примушено
визнати виявлені контролерами
порушення. 29 лютого 2012 року з огляду на
відсутність коштів та відсутність
електропостачання, а також наполягання
РЕМ 4, позивач змушена була прийняти
пропозицію РЕМ 4 про укладання договору
«про реструктуризацію суми,
нарахованої за актом про порушення». На
підставі договору позивач 29.02.2012 року
сплатила 1200 грн., 03.03.2012 року сплатила 2100
грн., разом 3300 грн., також згідно
розрахунків було сплачено 310,74 грн. за
технічну повірку та 525 грн. за повторне
підключення до електромережі. 11 травня
2013 року на запит позивача до Державної
інспекції з електричного нагляду за
режимами споживання електричної
енергії і теплової енергії
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України в
Дніпропетровській області, було надано
роз'яснення, що акт про порушення № Д
010193 визнано таким, що складено з
суттєвим порушенням. Враховуючи
викладене, позивач звернулася до
відповідача за усуненням порушень
вказаних у висновку Департаменту, на що
отримала відповідь про відмову.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 червня 2014 року
ухвалено: в задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду змінити, постановити
рішення про скасування Протоколу № 19
від 28 лютого 2012 року про порушення
споживачем ОСОБА_2 Правил користування
електричною енергією для населення,
складений комісією РЕМ-4; визнати
Договір № 8401097 «про реструктуризацію
суми, нарахованою за Актом про
порушення» від 29.02.2012 року нікчемним,
оскільки «ціна договору» визначена
необґрунтовано; стягнути з ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» незаконно нараховані
штрафні санкції в сумі 3300 грн. та 310,74 та
525,00 всього 4135,74 грн. на користь ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права; недоведеність
обставин, які мають значення для
справи, які суд визнав встановленими.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що
зазначений позивачем спосіб захисту,
не передбачений статтею 16 ЦК України,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що акт про порушення правил
користування електричною енергією та
рішення комісії про нарахування
завданих збитків є внутрішніми
документами ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго», які безпосередньо
не покладають на споживача певних
обов'язків, а відтак не порушують його
права та інтереси. Всі інші доводи,
викладені позивачем, не є підставою для
задоволення позову, тому вказані
позовні вимоги в частині визнання акту
про порушення № Д 010193 складений ПАТ
«ДТЕК Дніпрообленерго» РЕМ 4 від 23
лютого 2012 року недійсним; скасування
протоколу № 19 від 28 лютого 2012 року про
порушення споживачем Правил
користування електричною для
населення, складений комісією РЕМ 4
задоволенню не підлягають. Як
встановлено в судовому засіданні,
позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та
є споживачем електричної енергії, яка
постачається за вказаною адресою
відповідачем. Встановлено, що 23 лютого
2012 року представниками
енергопостачальної компанії за
адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1
був складений Акт Н № Д 010193 про
порушення Правил користування
електричною енергією для населення,
згідно якого за вказаною адресою було
виявлено порушення правил
користування електроенергією, а саме,
самовільне підключення штучного
заземлення нульового дроту
електромережі при зміненій фазировці
електролічильника, стаціонарно
закріпленого на металевому контурі в
підвалі. При ввімкненій нульовій
пробці та включеному заземленні диск
лічильника на навантаження не реагує.
На засіданні комісії 28 лютого 2012 року 4
РЕМ по розгляду актів про порушення
споживачем ПКЕЕН було розглянуто Акт Н
№ Д 010193 від 23 лютого 2012 року та
протоколом № 19 встановлено, що ОСОБА_2,
яка мешкає за адресою: м.
Дніпропетровськ, АДРЕСА_1, порушила
вимоги п.48 Правил користування
електричною енергією для населення, а
саме, самовільне підключення штучного
заземлення нульового дроту
електромережі при зміненій фазировці
електролічильника, стаціонарно
закріпленого на металевому контурі в
підвалі. При ввімкненій нульовій
пробці та включеному заземленні диск
лічильника на навантаження не реагує.
Згідно розрахунку розміру
відшкодування збитків за період з
23.02.2009 року по 23.02.2012 року, тобто за 1095
днів, проведеного відповідно до
Методики розрахунку завданої шкоди,
загальна сума завданої шкоди складає 12
291,95 грн. Встановлено, що на засіданні
була присутня позивач, яка отримала
копію протоколу, та рахунок для сплати
та з якою 21.08.2002 року ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» уклали договір № 8401097
про користування електричною енергією
для побутових споживачів
Дніпропетровської області, за адресою:
м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. Акт Н № Д
010193 від 23 лютого 2012 року підписаний
трьома представниками
енергопостачальника, та жодних
заперечень та зауважень з приводу
складання вказаного документу позивач
не надавала, а навпаки погодилася з ним,
про що свідчить її особистий підпис.
Твердження позивача про
невідповідність відомостей,
викладених в акті дійсним обставинам
справи, є безпідставними, оскільки не
підтверджено належними та допустимими
доказами. Решта доводів стосується
суто процедурних порушень і не
спростовують самого факту вчиненого
позивачем порушення. Посилання
позивача на те, що є незаконними
протокол № 19 від 28 лютого 2012 року про
порушення споживачем Правил
користування електричною для
населення, складений комісією РЕМ 4, є
безпідставні. Так, протокол про
порушення Правил споживання
електричної енергії є одним із доказів
такого порушення, який підлягає
перевірці й оцінці судом у сукупності з
іншими доказами. Згідно до ст.ст. 57,64
ЦПК України акти, протоколи є лише
документи, що фіксують певну
інформацію, виступають у вигляді
доказів, які підлягають оцінці судом в
порядку вимог ст. 212 ЦПК України, його
оскарження не передбачено чинним
законодавством або договором як спосіб
захисту судом цивільних прав та
інтересів особи. Крім того, ОСОБА_2
добровільно сплатила на користь ПАТ
«ДТЕК Дніпрообленерго» 29.02.2012 року - 1200
грн. за актом про порушення і 525 грн. за
підключення електроенергії, 05.03.2012 року
- 2100 грн. за актом про порушення,
зазначені обставини також свідчать про
визнання порушення. Згідно ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини. Рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
25.06.2013 року, яке вступило в законну силу,
встановлено, що зазначений акт № Д 010193
від 23.02.2012 року, складений внаслідок
виявлених порушень, відповідачем,
відповідає Правилам та Закону України
«Про електроенергетику». Рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 лютого 2014 року, рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року
про відмову в задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків
скасовано, та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»
збитки в розмірі 8991,95 грн. ту судові
витрати. Також, не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
визнання договору № 8401097 про
реструктуризацію суми, нарахованої за
актом про порушення від 29.02.2012 року
нікчемним. Встановлено, що 29.02.2012 року
між ПАТ «Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго» (правонаступник ПАТ
«ДТЕК Дніпрообленерго») та ОСОБА_2 був
укладений договір № 8401097 про
реструктуризацію суми, нарахованої по
вказаному акту про порушення Правил
користування електричною енергією для
населення в розмірі 12 291,95 грн., згідно п.
2 якого на момент укладання договору по
акту сплачено 1200 грн. Суму, що
залишилася в розмірі 11091, 95 грн. ОСОБА_2
зобов'язалася виплатити до 05.10.2015 року з
обов'язковою щомісячною оплатою до 05
числа кожного місяця згідно графіку.
Договір про реструктуризацію суми,
нарахованої по вказаному акту про
порушення Правил користування
електричною енергією для населення не
суперечить актам цивільного
законодавства та моральним засадам
суспільства, оскільки передбачений цим
законодавством. Всі сторони цього
правочину є дієздатними особами,
жодних відомостей щодо позбавлення або
обмеження дієздатності будь-кого з них
у суду не має, сторонами про такі
обставини не повідомлялось, в
матеріалах справи такі відомості
відсутні. При укладанні правочину було
дотримано форму встановлену законом
для вчинення подібних правочинів,
договір був спрямований на настання
реальних наслідків. Відповідно до
вимог ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним. ОСОБА_2
не було доведено, та не надано жодних
доказів про відсутність в учасників
правочину наміру створити юридичні
наслідки на момент вчинення правочину
та належних доказів, які б свідчили про
те, що оспорюваний правочин, а саме
укладання договору про
реструктуризацію слід визнати
нікчемним. У зв'язку з чим, є
необґрунтованими позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача незаконно нараховані
штрафні санкції в сумі 3300 грн. та 310,74
грн., та 525 грн., що загалом складає 4135,74
грн.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Правовідносини у сфері постачання та
споживання електроенергії регулюються
ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону
України «Про електроенергетику»,
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕН),
Порядком визначення розміру і
відшкодування збитків, завданих
електропостачальнику внаслідок
розкрадання електричної енергії,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 122 від 8 лютого 2006
року, Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006
року (далі - Методика).

Відповідно до ПКЕЕН об'єктом
споживання визначено житловий будинок,
що належить споживачу на праві
власності або користуванні, а
самовільним підключенням - споживання
електричної енергії без укладання з
енергопостачальником договору про
користування електричною енергією або
підключення з порушенням цих Правил.

Статтею 27 Закону України «Про
електроенергетику» від 16 жовтня 1997
року № 575/97-ВР встановлена
відповідальність за порушення
законодавства про електроенергетику і
визначено, що правопорушенням в
електроенергетиці є, зокрема, крадіжка
електричної енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку; порушення
правил користування енергією.

Згідно з п.48 Правил за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку споживач
несе відповідальність згідно із
законодавством.

Відповідно до п.5 Методики, - у разі
виявлення представником
енергопостачальника прихованої
електропроводки, пристрою, що занижує
показання приладу обліку, кількість
днів обчислюється з дня останньої
технічної перевірки і до дня усунення
порушення, але не більш терміну
позовної давності.

Судова колегія встановила, що
відповідно до акту про порушення
Правил № Д 010193 складений ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» РЕМ - 4 від 23 лютого 2012
року було виявлено в домоволодінні
споживача ОСОБА_2 безоблікове
користування електричною енергією:
самовільне підключення штучного
заземлення нульового дроту
електромережі при зміненій фазировці
електролічильника, стаціонарно
закріпленого на металевому контурі в
підвалі. При ввімкненій нульовій
пробці та включеному заземленні диск
лічильника на навантаження не реагує.
Підтвердження факту вказаного
правопорушення позивача, окрім
вказаного акту про порушення Правил, є
схема безоблікового споживання
електроенергії та рішення суду, які
набрали законної сили. Жодних
заперечень чи зауважень щодо дій
представників енергопостачальника при
складанні вказаних актів в цьому акті
не відображено, дії перевіряючих
контролерів не оскарженні. На підставі
акту енергопостачальник має право
визначити величину збитків, завданих
йому протиправними діями споживача.
Розмір завданого збитку розраховано
відповідно до оформленого акту про
виявлення порушення згідно з п.3.1 ф.2.7
Методики обчислення розміру
відшкодування збитків завданих
енергопостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженої Постановою
НКРЕ від 04.05.2006 року № 562.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, судова колегія не вбачає
підстав для задоволення позову,
оскільки не встановлено, що в діях
відповідача є порушення нормативних
актів, які б призвели до неправильного
розрахунку збитків, спричинених
позивачем, а відтак позовні вимоги про
визнання недійсним акту про порушення,
про скасування протоколу № 19 від 28.02.2012
року засідання комісії РЕМ -4 по
розгляду актів про порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією для населення - є
безпідставними.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
29.02.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
реструктуризацію суми заборгованості,
нарахованої по акту про порушення
ПКЕЕН №№ Д 010193 від 23 лютого 2012 року за
заявою позивача (а.с.72,73).

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК
цивільні права й обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства. Кожна особа
має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це
передбаченні законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Разом з тим згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК
України, - кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно статті 4 ЦПК України, ч.1 -
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не любим, а цілком
конкретним способом захисту свого
права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, рішення комісії щодо
розрахунку збитків, яке оскаржується з
підстав неправильного розрахунку
розміру збитків, не встановлює для
позивача будь-яких обов'язків, крім
рекомендації сплатити нараховану
заборгованість.

За волевиявленням позивача згідно її
заяви було укладено між сторонами
договір про реструктуризацію боргу, із
чого вбачається, що позивач погодився з
розміром спричиненого ним збитку
відповідачу.

З наведених підстав позов про визнання
вказаного договору нікчемним є
безпідставним та недоведеним.

Розглядаючи спір, судова колегія
дійшла висновку про недоведеність
наявності порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
позивача за обставинами справи в межах
заявлених нею вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, стосуються переоцінки
доказів у справі.

Згідно з вимогами статті 212 ЦПК України,
- суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів; жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення;
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності; результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді