Справа № 639/2456/14-ц
№2/639/1056/14
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

22 липня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.

за участю секретаря
Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, прокуратура Жовтневого
району м. Харкова про відібрання дитини
та стягнення аліментів, суд-

Встановив:

20 березня 2014 року до суду звернулася
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, треті особи:
Департамент праці та соціальної
політики Управління служб у справах
дітей в особі служби у справах дітей
Жовтневого району м. Харкова, прокурор
Жовтневого району міста Харкова про
відібрання дитини та стягнення
аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 30.10.2013р.
Жовтневим районним судом м. Харкова
розглянуто цивільну справу за
№639/3211/13-ц за її позовом до ОСОБА_2,
третя особа Департамент праці та
соціальної політики Управління служб у
справах дітей в особі служби у справах
дітей Жовтневого району м. Харкова про
стягнення аліментів та визначення
місця проживання дитини, зустрічний
позов ОСОБА_2 до неї, третя особа
Департамент праці та соціальної
політики Управління служб у справах
дітей в особі служби у справах дітей
Жовтневого району м. Харкова про
визначення місця проживання дитини.
Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова по даній справі визначено
місце проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею Дане судове
рішення набуло законної сили.

Проте, відповідач в добровільному
порядку рішення суду не виконує,
утримує дитину у місті Києві. Малолітня
дитина знаходиться без материнського
догляду та фактично знаходиться на
виховання у сторонніх людей - родичів
співмешканки відповідача. Крім того
відповідач збирається в подальшому
вивезти дитину за межі України .

Вимогу про стягнення аліментів з
відповідача позивач обґрунтовує тим,
що відповідач має постійний дохід,
працює охоронцем в ТОВ „Скат-центр" в
місті Києві. Враховуючи зобов'язання
батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття позивач
просить стягнути аліменти на утримання
дитини в розмірі ? частки від
заробітку(доходу) відповідача, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи із дня
пред'явлення цього позову і до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали
позовні вимоги та надали пояснення
відповідні вищенаведеному.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, йому належним чином
повідомлено про час та місце розгляду
справи, про що свідчить зворотне
повідомлення, про причини неявки суду
не повідомив.

Представник третьої особи
Департаменту праці та соціальної
політики Управління служб у справах
дітей в особі служби у справах дітей
Жовтневого району м. Харкова позов
підтримала в повному обсязі.

Представник прокуратури Жовтневого
району міста Харкова у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив .

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухав пояснення позивачки, її
представника, представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків , встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Так, рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 30 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково, визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1 за місцем
її проживання за адресою АДРЕСА_1. У
задоволені позову про стягнення
аліментів відмовлено.

Ухвалою судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області від 29 січня 2014 року , рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 30 жовтня 2013 року залишено без змін.

Незважаючи на те, що рішенням суду від 30
жовтня 2013 року місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з матір'ю
ОСОБА_1 за місцем її проживання за
адресою АДРЕСА_1, відповідач продовжує
тривати дитину у себе, добровільно
виконати рішення суду відмовляється.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 СК України
батьки мають право вимагати відібрання
малолітньої дитини від будь-якої особи
, яка триває її у себе не на підставі
закону або рішення суду.

Таким чином відповідач триває
малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
у себе всупереч рішення суду від 30
жовтня 2013 року, у зв'язку з чим
позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повнолітнього віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частина
заробітку (доходу) матері, батька,
яка стягуватиметься як аліменти на
дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду з дня подачі позову.

У судовому засіданні встановлено,
що малолітня дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з відповідачем,
який його матеріально утримує. Після
відібрання дитини у відповідача та
повернення матері ОСОБА_1, ОСОБА_3 буде
проживати з матір'ю за місцем її
реєстрації - АДРЕСА_1 та утримуватися за
її рахунок

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача у справі
аліментів на користь позивачки на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частки заробітку (доходів)
щомісяця, починаючи з 22 липня 2014 року, а
не з дня подачі позову, як передбачено
ст. 191 СК України, оскільки на
теперішній час дитина знаходиться у
батька , який його матеріально утримує.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судовий збір ,
сплачений у зв'язку зф зверненням до
суду з зазначеним позовом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3,4, 10, 11,60, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК
України , суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Відібрати у батька ОСОБА_2
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
, який тримає його у себе не на підставі
рішення суду про визначення місця
мешкання дитини та передати
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання їх спільного
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4
частки заробітку (доходу) , починаючи 22
липня 2014 року і до досягнення ним
повнолітнього віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. .

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць та
відібрання дитини і повернення її
матері ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив,за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільно-процесуальним
законодавством.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Суддя
І.В. Іванова