Справа №1519/7463/14-ц
Провадження №2/521/493/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді -
Плавича І.В.,

при секретарі -
Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ТОВ «Кей-Колект» до відділу
державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області про
звільнення майна з-під арешту, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду
наразі знаходиться на розгляді
цивільна справа за позовом ТОВ
«Кей-Колект» до відділу державної
виконавчої служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області про звільнення майна з-під
арешту, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_1.

В обґрунтування власної позиції та
пояснюючи підстави звернення в суд
сторона позивача вказувала, що 14 грудня
2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з одної
сторони, та ОСОБА_1 - з іншої сторони, був
укладений кредитний договір №0,
згідно якого банк надав позичальнику
кредитні кошти на споживчі цілі. На
забезпечення виконання основного
зобов'язання, позичальник надав в
іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Однак як зазначає представник
позивача, ОСОБА_1 порушив умови
укладеного договору, у зв'язку з чим у
позичальника утворилась
заборгованість. Між ТОВ «Кей-Колект» та
ОСОБА_1 була досягнута згода щодо
позасудової реалізації іпотечного
майна, однак при цьому було виявлено, що
державною виконавчою службою
накладено низку арештів на все майно
ОСОБА_1, в тому числі - вказану квартиру.

Виходячи з викладеного, ТОВ
«Кей-Колект» звернулось з даним
позовом до суду, в якому сторона
просила скасувати арешт, накладений
відділом державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області.

Представник ТОВ «Кей-Колект» у
відкрите судове засідання не з'явився,
але від особи надійшла заява про
підтримання заявлених вимог та розгляд
справи за відсутності сторони.

Представник відділу державної
виконавчої служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області у відкрите судове засідання не
з'явився, відділ повідомлявся судом про
розгляд даної цивільної справи,
причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи ОСОБА_1 у
відкрите судове засідання не з'явився,
але від особи надійшла заява про
підтримання заявлених вимог та розгляд
справи за відсутності сторони.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги виниклі
обставини та пояснення сторін за суттю
спору, дослідивши письмові докази,
надавши належну юридичну оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами по справі, суд приходить до
висновку про задоволення заявленого
позову - виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було
встановлено, що на забезпечення
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором №0 від 14
грудня 2007 року, 14 грудня 2007 року між
АКІБ «УкрСиббанк» - з одної сторони, та
ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений
договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

ОСОБА_1 порушив умови укладеного
договору, однак сторони дійшли згоди
щодо реалізації іпотечного майна в
позасудовому порядку та вирішення
питання про погашення кредиту.

Проте сторонами було встановлено, що
згідно постанови відділу державної
виконавчої служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області від 15 грудня 2010 року, - було
зокрема накладено арешт на зазначену
квартиру.

У зв'язку з цим задоволення законних
вимог кредитора за рахунок іпотечного
майна боржника виявилось неможливим.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання. В силу ст. 547 ЦК
України, правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання,
вчинений із недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Як регламентує ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

В силу ст. 575 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи. Закладом є застава
рухомого майна, що передається у
володіння заставодержателя або за його
наказом - у володіння третій особі.
Правила про іпотеку землі та інші
окремі види застав встановлюються
законом.

Як встановлює ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Виходячи з даних норм цивільного
закону суд погоджується із
обґрунтованістю позиції позивача, що в
даному випадку ТОВ «Кей-Колект» має
переважне право на задоволення за
рахунок заставленого майна власних
вимог до боржника.

Як регламентує ст. 60 ч.ч. 1,2,5 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника. У
всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення даного позову та
зняття арешту зі спірного майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Кей-Колект» до відділу
державної виконавчої служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області про
звільнення майна з-під арешту, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - ОСОБА_1 -
задовольнити.

Скасувати постанову ВП №23271652 від 15
грудня 2010 року відділу державної
виконавчої служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області, якою накладено арешт на майно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, - в
частині накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 77,2кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: