Номер провадження: 22-ц/785/6956/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Гончаренко В.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 19 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину,-

встановила:

У травні 2014 року позивачка ОСОБА_3
(уточнюючи свої позовні вимоги)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що вона перебуває у шлюбі з
відповідачем з 03 вересня 2010 року. Від
шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначила, що
вони з відповідачем на даний час не
проживають разом та не підтримують
подружні стосунки, спільне
господарство не ведуть. Дитина
проживає разом з нею та знаходиться на
її утриманні. Позивачка також
зазначила, що відповідач останні
десять років працює за строковими
контрактами у компанії з морських
перевезень, отримує щомісяця заробітну
платню у розмірі 1755,42 доларів США.

Оскільки вони з відповідачем разом не
проживають, а також не можуть дійти до
спільного рішення стосовно розміру
аліментів, то позивачка просила
розірвати між ними шлюб та стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 4000
грн. щомісяця до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісяця,
починаючи з 26 травня 2013 року до набуття
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати в частині стягнення
аліментів, та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Рішення суду оскаржується лише в
частині стягнення аліментів, а тому в
іншій частині рішення не
переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
частково та стягуючи з відповідача
аліменти на утримання дитини у розмірі
1000 грн., суд першої інстанції виходив з
того, що докази, якими позивачка
обґрунтовує свої вимоги, не
підтверджують того факту, що
відповідачу нараховується щомісяця
заробітна плата та він спроможний
сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн.
щомісяця.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи, та не
спростовується сторонами, що з 03
вересня 2010 року сторони знаходяться у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
(а.с.10).

Відповідно до довідки (виписки з
домової книги про склад сім'ї) № 234 від
12.05.2014 року дитина проживає разом з
матір'ю (а.с.11).

З заяви ОСОБА_4 від 19.06.2014 року
вбачається, що позовні вимоги він
визнає частково, та згоден сплачувати
аліменти на утримання доньки у розмірі
1000 грн. (а.с.18).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд
при визначенні розміру аліментів
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
прийняв до уваги посилання позивачки
на те, що відповідач останні десять
років працює за строковими контрактами
у компанії з морських перевезень та
отримує заробітну платню у розмірі 1755,42
доларів США, оскільки з довідки
підрахунку заробітної плати від 04.08.2013
року (а.с.8), на яку посилається
позивачка не вбачається, що
відповідачу щомісяця нараховується
заробітна плата, тим більше, відповідач
стверджує, що на даний час він офіційно
ніде не працює.

З довідки ТОВ «Марлоу Навігейшн
Україна» від 07.08.2014 року за № 1/27, яку
позивачка просила приєднати до
матеріалів справи, лише зазначено, що
ОСОБА_4 були надані посередницькі
послуги з працевлаштування на судна
іноземних судновласників та останній
був працевлаштований на посаді матроса
з 27.10.2013 року по 16.05.2014 року. Але з
наданої позивачкою довідки не
вбачається яку заробітну платню
отримує відповідач.

Таким чином, вимога позивачки щодо
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини у розмірі 4000 грн. є
необґрунтованою.

Посилання ОСОБА_3 на те, що відповідач
отримує велику зарплатню є голослівним
та нічим не підтверджуються, тому не
може бути прийнято судом до уваги.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів вважає, що зазначені
обставини судом першої інстанції були
враховані.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції дослідив усі обставини по
справі, надав належну оцінку доказам,
та врахував матеріальне становище
відповідача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 19 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.М. Гончаренко

В.О. Суворов