Ухвала

іменем україни

1 серпня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дарницького районного суду

м. Києва від 1 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від

22 травня 2014 року

в справі за позовом Обʼ?єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Престиж» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 1 квітня

2014 року позовні вимоги ОСББ «Престиж»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСББ «Престиж» заборгованість
за житлово-комунальні послуги в
розмірі

2 999 грн 47 коп, інфляційні витрати в
розмірі 905 грн 50 коп, 3 % річних в розмірі
270 грн 20 коп та судові витрати в розмірі
229 грн 40 коп.

Ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 22 травня 2014 року
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 1 квітня 2014 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є
власником трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1, балансоутримувачем якої є
ОСББ «Престиж», яке здійснює утримання
та обслуговування цього будинку. За
несвоєчасне та невиконання у повному
обсязі ОСОБА_2 оплати за надані їй
житлово-комунальні послуги утворилась
заборгованість в розмірі 2 999 грн 47 коп.
Договір про надання послуг з утримання
будинку та прибудинкової території між
сторонами не укладався.

13 грудня 2010 року винесено судовий наказ
про стягнення заборгованості з ОСОБА_2
за оплату житлово-комунальних послуг.

29 жовтня 2012 року ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва судовий наказ
скасовано.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 7 листопада

2013 року позовну заяву ОСББ «Престиж» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
повернуто позивачу для подання до
належного суду.

29 листопада 2013 року ОСББ «Престиж»
направив до Дарницького районного суду
м. Києва позовну заяву до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, форму якого затверджує
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
містобудування та житлової політики.

Укладення договору між власником
окремого приміщення у житловому
комплексі та управителем є
обов'язковим і не залежить від членства
в об'єднанні.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» власники
квартир, приміщень зобов'язані укласти
договір про обслуговування та оплату
комунальних послуг з управителем
незалежно від членства в об'єднанні.
Відмова від укладення договору, від
оплати рахунків або несплата рахунків
не допускається. Такі дії є порушенням
прав інших членів об'єднання і
підставою для звернення до суду про
стягнення заборгованості із плати по
відповідних рахунках у примусовому
порядку. Власники несуть
відповідальність за своєчасність
здійснення платежів на рахунок
управителя незалежно від використання
приміщень особисто чи надання належних
їм приміщень в оренду, якщо інше не
передбачено договором.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» у разі порушення виконавцем
умов договору споживач має право
викликати його представника для
складання та підписання акта-претензії
споживача, у якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо,
акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами.

Таким чином відсутність між сторонами
договору не може слугувати підставою
для звільнення відповідача від оплати
отриманих послуг. Тому задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку, про
стягнення з

ОСОБА_2 заборгованості за
житлово-комунальні послуги, оскільки
остання не своєчасно та не у повному
обсязі оплачувала спожиті
житлово-комунальні послуги.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Доводи скаржника щодо пропуску
позивачем строку позовної давності не
заслуговують на увагу, оскільки судами
встановлено, що строк позовної
давності переривався частковим
погашенням боргу за спожиті
житлово-комунальні послуги та
предʼ?явленням позивачем позовних
вимог до боржника, тому на момент
звернення до суду строк не був
пропущений.

Судові рішення першої та апеляційної
інстанції, ухвалені у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
права.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду

м. Києва від 1 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від

22 травня 2014 року, в справі за позовом
Обʼ?єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Престиж»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко