У х в а л а

іменем україни

9 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Страбичівської
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області, про визнання
недійсними рішень та державних актів
на право власності на земельні ділянки,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 24
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 21
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
визнати недійсними рішення
Страбичівської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області від 4 квітня 2007 року
№ 99, 100, 102 в частині виділення
земельних ділянок, розташованих на
території господарського двору
АДРЕСА_1; визнати недійсними державні
акти на право власності на земельні
ділянки, видані 5 липня 2007 року ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Свої вимоги
мотивував тим, що земельні ділянки,
передані відповідачам, розташовані в
межах господарського двору, що належав
на праві власності КАТП
«Великолучівське». Земельні ділянки
передані відповідачам без згоди
пайовиків земельних ділянок
с. Страбичово. Крім того, на
кадастрових планах координати
поворотних точок спірних земельних
ділянок вказують інше місце
розташування цих земельних ділянок в
натурі.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 24
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 21 лютого 2014
року, у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої або апеляційної інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права .

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, дійшов вірного
висновку про те, що рішенням
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 9 грудня
2011 року, яке набрало законної сили,
встановлено, що рішення сільської ради
про надання відповідачам земельних
ділянок були прийняті відповідно до
чинного законодавства. Крім того,
позивач не надав на підтвердження
своїх позовних вимог належних та
допустимих доказів про
невідповідність фактичного
розташування земельних ділянок
затвердженій технічній документації
та не довів, чим саме порушуються його
права внаслідок прийняття сільською
радою оскаржуваних рішень та видачі
державних актів на право власності на
спірні земельні ділянки.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 24
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 21
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

В.О. Савченко