Справа №306/658/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Дроботя В.В.,

при секретарі: Саваріна Т.І.,

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 25 квітня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - орган опіки і піклування
про визначення місця проживання
дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини,
посилаючись на те, що вона є матір'ю
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зараз проживає з
відповідачем в АДРЕСА_1. З ОСОБА_1 вони
не проживають, шлюб між ними розірвано.
Відповідач забороняє позивачу
спілкуватися з дитиною та всіляко
перешкоджає в їх спілкуванні, а тому
вона просить визначити місце
проживання дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2.

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 25 квітня 2014
року позов ОСОБА_2 - задоволено.
Визначено місце проживання дитини
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_2.

Надано згоду ОСОБА_2 на виїзд з дочкою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російську
Федерацію без згоди батька.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, якою
просить скасувати рішення
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 25 квітня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд
першої інстанції ухвалив рішення
необґрунтовано з порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
неповно та неправильно встановивши
обставини, які мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
дійсності та фактичним обставинам
справи.

В першому судовому засіданні
сторони попросили час для можливості
добровільного врегулювання спору. В
наступне судове засідання сторони не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у рішенні,
колегія приходить до висновку в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, що
ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно рішення Свалявського районного
суду Закарпатської області від 11
жовтня 2011 року, яке набуло законної
сили - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано. Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
залишено проживати разом з батьком
ОСОБА_1.(а.с.7).

Ст.160 СК України встановлено, що місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ст.161 СК України
встановлено, що якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов від 18
березня 2014 року складеного Головною
адміністрації Зоновської сільської
ради Є.Г. Ворожцовою стверджується, що
гр. ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2
однокімнатній квартирі з своїми
синами. Врівноважена, ввічлива,
цілеспрямована, працелюбна, піклується
про своїх дітей, хороша господиня, з
людьми ввічлива та доброзичлива.
Працює на посаді спеціаліста в
приватній фірмі (а.с.21,22).

Позивачка працює в приватного
підприємця ОСОБА_4. з 16.12.2013 року на
посаді спеціаліста по зв'язках з
громадськістю та отримує дохід в сумі
20000 рублів в місяць.

Колегія також враховує те, що апелянт
ОСОБА_1 подав до апеляційного суду
нотаріально посвідчену заяву в якій
зазначив, що дає згоду на прийняття, по
лінії матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
громадянства Росії його дочкою, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає
разом з ним.

Також апелянт надав нотаріально
посвідчену заяву про те, що дає свою
згоду на тимчасові поїздки малолітній
дочці за кордон до Російської
Федерації на період з 07.06.2014 року по
07.06.2015 року в супроводі матері.

Враховуючи викладене, колегія
вважає, що суд вірно встановив фактичні
обставини справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307-308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 25 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення і може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий

Судді