Ухвала

іменем україни

17 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її та ОСОБА_5
мати - ОСОБА_8, після смерті якої
відкрилась спадщина до складу якої
входить у тому числі квартира АДРЕСА_1.
Під час оформлення спадщини вона
дізналась, що спірна квартира на
підставі договору купівлі-продажу від
19 листопада 2010 року належить ОСОБА_5
Вважала вказаний договір таким, що
укладений з порушенням норм діючого
законодавства, оскільки ОСОБА_6, яка
діяла від імені ОСОБА_8 на підставі
доручення, діяла й від імені ОСОБА_5
Також вважала, що укладення цього
договору не було направлено на
виникнення реальних наслідків
відповідно до закону.

Ураховуючи наведене, позивачка просила
визнати спірний договір недійсним.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від

20 січня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 19 листопада 2010 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрований у реєстрі за № 4831.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12
березня

2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи
у задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції, на підставі доказів, поданих
сторонами, які належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшов до
правильного висновку про те, що
позивачка не довела, що відповідачі
уклали договір купівлі-продажу
внаслідок зловмисної домовленості
представником однієї сторони (ОСОБА_6
від імені ОСОБА_8) з другою стороною (ст.
232 ЦК України), що є її процесуальним
обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). При
цьому достовірно встановлено, що
представник діяла ні в своїх інтересах,
ні в інтересах іншої особи,
представником якої вона одночасно є.
Вчинення ОСОБА_6 дій по реєстрації
права власності на підставі
довіреності від ОСОБА_5 після укладення
договору купівлі-продажу не впливає на
його дійсність.

Крім того, доводи касаційної скарги
фактично стосуються переоцінки
доказів, перепису фактичних обставин з
метою ухвалення іншого рішення суду, що
не є повноваженням суду касаційної
інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильного застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник