Справа № 199/8277/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

при секретарі Голубніченко В.О.,

за участю представника
відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» про відшкодування шкоди
завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
відшкодування шкоди завданої в
наслідок дорожньо-транспортної
пригоди, зазначивши, що 14 грудня 2012 року
в м. Дніпропетровську в районі будинку
№8 по вулиці Чернишевського відповідач
ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Skoda Fabia»,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_5
скоїла зіткнення з автомобілем «Hyundai
Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, який перебуває у
його володінні.

В результаті чого автомобілю «Hyundai
Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2,
були завдані пошкодження, чим саме
позивачу, як власнику заподіяно
матеріальні збитки, розмір яких, згідно
висновку №23 від 18 лютого 2013 року
складає 15 546, 89 грн.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 була застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Українська
Пожежно-страхова компанія», згідно
полісу № АВ/6092984 від 11.04.2012.

17 грудня 2012 року позивач звернувся до
Приватного акціонерного товариства
«Українська Пожежно-страхова
компанія» з заявою про настання
страхового випадку відповідно до
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності» про виплату
страхового відшкодування, до якої було
долучено усі належні докази.

20 грудня 2012 року позивач разом з
представником Страховика звернувся до
ПП «АЕЛІТА» де було проведено огляд
пошкодженого автомобіля та складено
рахунки на проведення відновлюваного
ремонту за заміну пошкоджених деталей
№ 5348 та № 5355 від 20 грудня 2012 року на
суму 5082,00 грн. та 16036,00 грн. відповідно,
для визначення обсягу пошкоджень та
складання рахунків відповідно до
Замовлення-наряду №128897 були проведені
роботи вартістю 100,00 грн. Окрім того під
час ДТП було пошкоджено (знищено) шину
переднього правового колеса вартість
якої становить приблизно 1 400,00 грн. В
зв'язку із знищенням переднього
правого колеса 18 грудня 2012 року позивач
придбав дві шини вартість кожної з них
становить 3 024,00 грн. та встановлено їх
на транспортний засіб з метою
відновлення подальшої можливості
використання останнього, вартість
робіт по заміні передньої колісної
пари становить 100,00 грн.

08 лютого 2013 року, про що було
повідомлено Страховика, авто, у зв'язку
з неможливістю використання після ДТП,
було частково відновлено. Відповідно
до рахунку № 5348 від 20 грудня 2012 року
вартість ремонту склала 13 818,00 грн.,
оскільки під час ремонту було усунуті
скриті дефекти, про наявність яких було
завчасно зазначено у відповідному
рахунку, у зв'язку з чим вартість
ремонту збільшилася на 8 736,00 грн.

12 березня 2013 року на банківський
рахунок позивача надійшли кошти в сумі
11 955,74 грн., таким чином Страховик
прийняв рішення про виплату страхового
відшкодування, однак зазначена сума не
покриває збитків понесених позивачем.

21 березня 2013 року позивач звернувся до
Страховика та висловив свою незгоду з
прийнятим рішенням, щодо суми
страхового відшкодування та долучив
документи на підтвердження своєї
позиції, а також затребував надання
інформації щодо порядку та підстав
розрахунку суми страхового
відшкодування.

У зв'язку з неможливістю в подальшому
користуватися пошкодженим автомобілем
09 квітня 2013 року, позивач звернувся до
ПП «АЕЛІТА», де на підставі рахунку №
5355 від 20 грудня 2012 року було проведено
відновлювальні роботи пошкодженого
автомобіля вартістю 16 036,00 грн.

24 квітня 2013 року позивач отримав
відповідь Страховика, щодо результатів
розгляду звернення від 21 березня 2013
року, відповідно до якої було
відмовлено в наданні інформації щодо
порядку нарахування суми страхового
відшкодування.

Таким чином позивач з урахуванням
уточнених позовних вимог просить
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 недоплачену частину прямої
матеріальної шкоди завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди в сумі - 3
558,81 грн.; стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну виплату
відшкодування в сумі - 684,46 грн.;
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 суму зростання боргу з
урахуванням інфляційних змін - 243,12 грн.;
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 три проценти річних за
користування чужими коштами в сумі -
146,14 грн.; стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 вартість прихованих дефектів з
урахуванням коефіцієнту зносу в сумі - 5
591,04 грн.; стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну виплату
відшкодування прихованих дефектів в
сумі - 945,58 грн.; стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3, суму зростання боргу по
відшкодуванню вартості прихованих
дефектів з урахуванням інфляційних
змін - 384,42 грн.; стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 три проценти річних за
користування чужими коштами по
відшкодуванню вартості прихованих
дефектів в сумі - 203,61 грн.; стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в сумі - 3 000,00 грн.; стягнути з
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3,
солідарно, суму франшизи - 1000,00 грн.;
стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3, солідарно, різницю між сумою
належного до виплати страхового
відшкодування та ринковою вартістю
відновлювального ремонту в сумі - 7 528,31
грн.; стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3, солідарно, вартість 3-х
шин, в сумі - 4 536,00 грн.; стягнути з
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3,
солідарно, вартість заміни шин у сумі -
100,00 грн.; стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3, солідарно, різницю
вартості прихованих дефектів що не
компенсується за рахунок Страховика, в
сумі - 3 144,96 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на
користь,ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі - 3
000,00 грн. та стягнути з відповідачів
судові витрати.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
надав пояснення аналогічні змісту
позовних вимог, на задоволенні позову
наполягав.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до суду не
з'явилися, повідомлені належним чином,
про причини неявки суд не сповістили.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала,
підтримала надані письмові
заперечення та просила суд відмовити
позивачу у задоволені позову. Щодо суми
франшизи, то позивач жодного разу не
звернувся до власника автомобіля з
питання виплати йому суми франшизи, як
то передбачено чинним законодавством,
а тому його звернення до суду є
передчасним.

Представник відповідача Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» ОСОБА_1 в
судовому засіданні проти позову
заперечувала, підтримала надані
письмові заперечення та пояснила, що
страхове відшкодування виплачено
відповідно до норм чинного
законодавства. Щодо прихованих
дефектів, то позивач не сповістив
страхову компанію про огляд
пошкодженого автомобіля на предмет
виявлення прихованих пошкоджень. Таким
чином, на теперішній час неможливо
встановити чи є виявлені приховані
пошкодження результатом ДТП.

Суд, вислухавши позивача,
представників відповідачів, допитавши
спеціаліста ОСОБА_7, експерта ОСОБА_8,
вивчивши надані письмові заперечення,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року в
м. Дніпропетровську в районі будинку №
8 по вулиці Чернишевського відповідач
ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Skoda Fabia»,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_5
скоїла зіткнення з автомобілем «Hyundai
Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, який перебуває у
його володінні.

В результаті ДТП автомобілю «Hyundai Tucson»,
державний номерний знак НОМЕР_2, були
завдані пошкодження, чим саме позивачу,
як власнику заподіяно матеріальні
збитки.

Постановою судді
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2013
року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 240
грн.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справах, що
набрало чинності, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті ж самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає встановленим
факт заподіяння позивачу матеріальної
шкоди внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5, яка є власником автомобіля «Skoda
Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1,
застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Українська
Пожежно-страхова компанія» згідно
полісу № АВ/6092984 від 11.04.2012.

Приватним акціонерним товариством
«Українська Пожежно-страхова
компанія» прийнято рішення про виплату
ОСОБА_3 страхового відшкодування
згідно полісу № АВ/6092984 від 11.04.2012 та
перераховано 11955,74 грн. та 2682,73 грн., що
не заперечують і сторони по справі.

Страхове відшкодування було виплачено
на підставі також акту огляду
пошкодженого автомобіля від 17 грудня
2012 року (а.с.72).

Відповідно до зазначеного акту
передбачено, що якщо під час ремонту
будуть виявлені приховані пошкодження,
про це необхідно повідомити страховика
з метою складання додаткового акту
огляду. В іншому випадку ПрАТ
«Українська Пожежно-страхова
компанія» не проводить виплату
відшкодування за приховані
пошкодження (а.с.72 зв.). Сторони ДТП та
ПрАТ «Українська Пожежно-страхова
компанія» погодили такі умови.

В процесі ремонту автомобіля «Hyundai
Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2,
який належить ОСОБА_3, були виявлені
приховані пошкодження (а.с.14). Разом з
тим, позивач не запросив для
додаткового огляду ані спеціалістів
ПрАТ «Українська Пожежно-страхова
компанія», ані ОСОБА_5. За таких
обставин, суд вважає слушними
посилання представників відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 що позивач порушив
домовленість щодо повідомлення
страховика про додатковий огляд, а тому
вартість ремонту прихованих
пошкоджень відшкодуванню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку
проте, що страхове відшкодування
виплачено в повному обсязі відповідно
до норм чинного законодавства, а відтак
позовні вимоги щодо стягнення з ПрАТ
«Українська Пожежно-страхова
компанія» компанія» на користь ОСОБА_3
недоплачену частину прямої
матеріальної шкоди завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди в сумі - 3
558,81 грн.; стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 пені за несвоєчасну виплату
відшкодування в сумі - 684,46 грн.;
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 суму зростання боргу з
урахуванням інфляційних змін - 243,12 грн.;
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 три проценти річних за
користування чужими коштами в сумі -
146,14 грн.; стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 вартість прихованих дефектів з
урахуванням коефіцієнту зносу в сумі - 5
591,04 грн.; стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну виплату
відшкодування прихованих дефектів в
сумі - 945,58 грн.; стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3, суму зростання боргу по
відшкодуванню вартості прихованих
дефектів з урахуванням інфляційних
змін - 384,42 грн.; стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 три проценти річних за
користування чужими коштами по
відшкодуванню вартості прихованих
дефектів в сумі - 203,61 грн. - задоволенню
не підлягають.

Що стосується вимог про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в сумі - 3 000,00 грн., то суд зазначає,
що страховиком відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю (ст.26-1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Разом з тим, доказів
ушкодження свого здоров'я під час ДТП
позивачем не надано, а тому в цій
частині позову також слід відмовити, як
таких що не ґрунтуються на вимогах
закону.

Судом також встановлено, що полісом
№АВ/6092984 від 11.04.2012 передбачена
франшиза у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» встановлено, що франшиза -
це частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування.

З урахуванням зазначених вище обставин
та положень закону, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача в
частині стягнення суми франшизи
підлягають частковому задоволенню, а
саме слід стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 суму франшизи - 1000,00 грн.,
оскільки саме вона, як власник
автомобіля, застрахувала свою
відповідальність, в частині стягнення
солідарно суми франшизи слід
відмовити, оскільки такі вимоги не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

Що стосується позовних вимог позивача
з приводу стягнення моральної шкоди,
суд зазначає наступне.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої в наслідок порушення її
прав і така шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
законом.

Як роз'яснює Пленум Верховного Суду
України в п.5 своєї постанови №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (з послідуючими
змінами) при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди суд
обов'язково повинен з'ясувати:
наявність такої шкоди, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачу моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру.

Суд вважає, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
позивачу було заподіяно моральну
шкоду, яка виразилась в негативних
емоціях та стресі, який він пережив під
час дорожньо-транспортної пригоди;
непоправній втраті часу проведеного на
місці пригоди із моменту зіткнення, до
оформлення співробітниками ДАІ всіх
необхідних документів; а також зазнав
моральних та психічних переживань,
пов'язаних з пошкодженням належного
йому майна.

Разом з тим, виходячи з принципу
розумності та справедливості, суд
вважає, що позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню та з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
на відшкодування моральної шкоди
підлягає стягненню 500 грн. 00 коп.

Що стосується витрат пов'язаних з
заміною шин, то позивачем не доведено
необхідність міняти всі чотири шини
при пошкоджені однієї, а тому в цій
частині позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню, а
саме слід стягнути з відповідача
ОСОБА_5, на користь позивача ОСОБА_3,
суму франшизи в розмірі 1000 грн. 00 коп. та
стягнути з відповідача ОСОБА_4, на
користь позивача ОСОБА_3, на
відшкодування моральної шкоди 500 грн. 00
коп. В іншій частині позову слід
відмовити.

З урахуванням результату розгляду
справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України з відповідачів ОСОБА_5, та
ОСОБА_4, на користь позивача ОСОБА_3,
підлягають стягненню понесені ним
судові витрати в розмірі по 39 грн. 48 коп.
з кожної. З позивача ОСОБА_3, на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» підлягає стягненню понесені
ними судові витрати за проведення
судової експертизи в розмірі 1771 грн. 20
коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
компанія» про відшкодування шкоди
завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5, ІПН
НОМЕР_3, на користь позивача ОСОБА_3, ІПН
НОМЕР_4, суму франшизи в розмірі 1000 (одна
тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІПН
НОМЕР_5, на користь позивача ОСОБА_3, ІПН
НОМЕР_4, на відшкодування моральної
шкоди 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5, ІПН
НОМЕР_3, та ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_5, на
користь позивача ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4,
понесені ним судові витрати в розмірі 39
(тридцять дев'ять) грн. 48 коп. з кожної.

Стягнути з позивача ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4,
на користь Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» () понесені ними судові витрати за
проведення судової експертизи в
розмірі 1771 (одна тисяча сімсот сімдесят
одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 11 червня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець