Справа № 357/4861/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П.
,

при секретарі - Дорошкевич В.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася позивачка з позовом
про розірвання шлюбу, яка в
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що22 серпня 2012 року вона
одружилася з відповідачем ОСОБА_2. Від
шлюбу вони мають одну дитину, доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб не склався, на
даний момент сім'я розпалася взагалі
через несумісність характерів та різні
погляди на життя. Позивачка вважає, що
збереження сім'ї у подальшому не
можливе, вказує на те, що збереження
шлюбу суперечить її інтересам. Просить
суд розірвати шлюб, укладений між нею
та відповідачем.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, просила
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'являється, останнього про час та
місце слухання справи було повідомлено
належним чином.

Враховуючи неявку у судове засідання
відповідача по справі, з метою
дотримання встановлених
законодавством строків розгляду судом
справи зі згоди позивачки, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом було встановлено, що між
сторонами 22 серпня 2012 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
було зареєстровано шлюб, зроблено
відповідний актовий запис № 936.

Сторони згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши та проаналізувавши докази
по справі, суд встановив наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб
розривається судом, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їх права, а також
права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною
припинення шлюбно-сімейних відносин
являється те, що між сторонами
втрачено почуття любові одне до
одного. Сім'я розпалася та існує
формально. Оскільки подальше спільне
проживання подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін,
шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. Шлюб - це сімейний союз, при
цьому слово "сімейний" засвідчує, що
шлюб створює сім'ю, а слово "союз"
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує
стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Для
поваги до права дружини або чоловіка
на пред'явлення вимоги про розірвання
шлюбу потрібен прояв другим з подружжя
власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та
звернулася до суду з цим позовом,
наполягає на розірванні шлюбу.
Збереження шлюбу можливе на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги та підтримки,
тобто на тому, що є моральною основою
шлюбу, а позивачка не має намір
зберігати шлюб з відповідачем. Суд
вважає, що причини, що спонукають
позивачку наполягати на розірванні
шлюбу є обґрунтованими і подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечило б її інтересам, що має
істотне значення, внаслідок чого шлюб
підлягає розірванню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка при реєстрації
шлюбу змінила прізвище, вона має право
залишити його після розірвання шлюбу.

Післяшлюбне прізвище позивачки
визначити як ОСОБА_1, оскільки остання
ставить питання про його залишення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК
України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити у
повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який було зареєстровано 22 серпня 2012
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області було зареєстровано
шлюб, зроблено відповідний актовий
запис № 936.

Позивачці прізвище залишити шлюбне -
ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним
законної сили направити до відділу
реєстрації актів цивільного стану
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
для виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідача про перегляд заочного
рішення, яку він може подати до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення у загальному порядку: подати
апеляційну скаргу про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подаються
апеляційному суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області.

Суддя О. П. Шовкопляс