У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану його представником ОСОБА_3, на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 12 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про визнання
кредитного договору неукладеним, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 12 червня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_2 надійшло клопотання, у
якому заявник порушує питання про
поновлення строку на касаційне
оскарження, посилаючись на поважність
причин його пропуску.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір
з урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 23 січня 2014 року та
ухвали апеляційного суду Волинської
області від 12 червня 2014 року.

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2, подану його представником
ОСОБА_3, на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 23 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 12 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про визнання кредитного
договору неукладеним.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко