печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4950/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С.В.,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів та за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів. В обґрунтування позову
зазначив, що 03.08.2012р. уклав з
відповідачем договір купівлі-продажу,
відповідно до якого передав останньому
товари для риболовлі, який в свою чергу
зобов'язувався оплатити їх вартість в
розмірі 710 000 грн. Разом з тим,
відповідач свої зобов'язання за
договором не виконав, а тому просить
стягнути з нього в примусовому порядку
суму заборгованості в розмірі 710 000 грн.,
3% річних в розмірі 5 483,01 грн.,
інфляційні збитки в розмірі 1 830 грн.,
пеню в розмірі 27 415,07 грн. та понесені
ним судові витрати в розмірі 3 441 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 18.06.2013р. позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів та позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання
договору недійсним об'єднано в одне
провадження.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 19 вересня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 16 січня 2014 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково, в позові ОСОБА_3
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 710
000,00 грн. заборгованості за договором,
5483,01 грн. трьох процентів річних, 1830 грн.
інфляційних витрат та вирішено питання
стосовно судових витрат.

В іншій частині позову ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 червня 2014 року
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_4 позов
підтримали з викладених в позовній
заяві підстав та просили задовольнити,
у задоволенні позову ОСОБА_3 просили
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 проти задоволення позову ОСОБА_1
заперечував, позов ОСОБА_3 підтримав та
просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 в судовому засіданні
заперечував проти позову ОСОБА_1 та
просив відмовити в його задоволенні,
позов ОСОБА_3 підтримав та просив
задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу, дослідивши
письмові матеріали справи, приходить
до наступного.

03 серпня 2012 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
товарів у розстрочку № 1-06/12, відповідно
до якого відповідач придбав у позивача
товари для риболовлі та зобов'язувався
оплатити їх вартість в розмірі 710 000 грн.
з розстрочкою платежу, а саме 410 000 грн.
в термін до 31.10.2012 р. включно та 300 000 грн.
в строк, який буде додатково погоджений
між сторонами, у випадку відсутності
такого погодження, до 31.12.2012 р. включно.

Також договором передбачено, що якщо
ОСОБА_2 буде допущено прострочення
сплати вартості товарів, вся сума
заборгованості та обумовлена даним
договором пеня можуть бути стягнені з
ОСОБА_2 на користь продавця в
примусовому порядку за рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя (ч. 2 ст. 65 СК
України).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначені
підстави, за наявності яких правочин
може бути визнаний недійсним, а саме:
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою (зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, п'ятою (правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним)
та шостою (правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей) статті 203 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання ОСОБА_3 на те, що договір
купівлі-продажу необхідно визнати
недійсним, оскільки вона, як дружина
покупця не надавала згоди на придбання
товарів для риболовлі, зважаючи на їх
значну вартість, не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
позивачка не надала доказів, що договір
укладений не за згодою подружжя та не в
інтересах сім'ї. Крім того, в судовому
засіданні представник відповідача
проти факту укладення договору не
заперечував.

Виходячи з наведеного, у задоволенні
об'єднаного позову необхідно
відмовити, оскільки договір укладений
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку ( ч. 1. ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен
виконати свій обов'язок щодо оплати
одразу в повному обсязі, тобто сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Однак сторони можуть відійти від цього
положення, застосувавши розстрочення
платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором
купівлі-продажу передбачена оплата
товару через певний час після його
передачі покупцю, покупець повинен
провести оплату в строк, передбачений
договором.

Якщо покупець не виконує свого
обов'язку щодо оплати переданого йому
товару в установлений договором
купівлі-продажу строк, продавець
набуває право вимоги такої оплати (ч. 3
ст. 692 ЦК України).

При направлені справи на новий розгляд
суд касаційної інстанції посилався на
невідповідність договору ч.1 ст. 695 ЦК
України, а саме неврегульованості
порядку оплати коштів за договором.

Разом з тим, договором купівлі продажу
товарів у розстрочку від 03.08.2012 №1-06/12
передбачено, що ОСОБА_2 зобов'язується
першу частину вартості товарів у
розмірі 410 000,00 грн. сплатити шляхом
безготівкового поповнення рахунку
ОСОБА_1, щодо другої частини вартості в
розмірі 300 000,00 грн., то в порядку та в
строк, що будуть додатково погоджені та
оформлені відповідним додатком до
договору.

Таким чином, порядок оплати коштів за
договором врегульований самим
договором.

Крім того, дійсність договору та
підпису в ньому відповідачем не
оспорюється, а в судовому засіданні
його представник повідомив, що договір
підписаний відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 договір не оскаржив,
до правоохоронних органів не
звертався.

Обов'язок по договору потрібно
виконувати.

Своїм підписом ОСОБА_2 засвідчив факт
отримання ним товару в повній
комплектності та належної якості.

За приписами ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку про необхідність стягнення
заборгованості за договором в розмірі
710 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, а тому з нього необхідно
стягнути 3% річних в розмірі 5 483, 01 грн.
та інфляційні витрати в розмірі 1 830 грн.

3% річних від договору становлять 5 483,01
грн. (410 000(сума боргу)*3%*64 (дні
прострочення)/100/365+ 710 000 грн.(сума
боргу)*3%*57 (дні прострочення)/100/365).

Інфляційні витрати становлять 1 830 грн.
(410 000грн.*100,2%/100% -410 000 грн., 710 000
грн.*100,2%/100%-710 000 грн.).

Також позивач просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі 27 415 ,07 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Договором не передбачено стягнення
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язання, а тому позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення пені задоволенню
не підлягають.

Виходячи з наведеного позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів підлягає
частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України
підлягають присудженню понесені та
документально підтверджені судові
витрати позивача ОСОБА_1 в сумі 3 441 грн.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 546, 548, 549, 625, 629, 655,
692 ЦК України, ст. ст. 60, 65 СК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 203, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1)
до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) про стягнення
грошових коштів - задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в розмірі 710 000 грн., 3 %
річних 5483,01 грн., розмір інфляції 1830 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 3441 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) до
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_1 (РНОКПП
НОМЕР_1) про визнання недійсним
договору купівлі-продажу - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
С.В.Вовк