Справа № 2-183/11 Провадження №
22-ц/772/2325/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Боднар В. В.Категорія: 20
Доповідач: Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка
В.С.,суддів:Денишенко Т.О., Жданкіна В.В.,
при секретарі:Кирилюк Л.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Піщанського районного суду Вінницької
області від 03 червня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до Піщанської селищної
ради про визнання договору
купівлі-продажу майна дійсним та
визнання права власності на нього,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із вказаним позовом, зазначав, що
ОСОБА_8 є спадкоємцем померлої ОСОБА_9,
після смерті якої відкрилася спадщина
на спадкове майно, яке складається з ?
частини житлового будинку з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно заповіту ОСОБА_10
належить ? вказаного житлового будинку.

13 березня 2009 року ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_8
у простій письмовій формі договір
купівлі-продажу вказаного будинку та
сплатив останньому частину домовленої
суми грошей за будинок при свідках
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 17 березня 2009 року
сплатив решту суми грошей власнику ?
вказаного будинку ОСОБА_10, яка діяла
від свого імені і від імені ОСОБА_8 В
даний час ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проживають
за межами України.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_7 просив визнати дійсним договір
купівлі-продажу, укладений між ним та
ОСОБА_8, ОСОБА_10, відповідно до якого він
купив житловий будинок по АДРЕСА_1,
вартістю 93 393 грн., загальною площею70,1
кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.,
зазначеного в технічному паспорті КП
«Тульчинського МБТІ» під літ. «А»,
веранда літ «а», тамбур літ. «а-І»,
вхідний майданчик літ. «а-2», сарай літ.
«Б», гараж літ. «Б-І», літня кухня «Б-2»,
погріб «Б/під», огорожа «І» та визнати
право власності на нього.

Рішенням Піщанського районного суду
Вінницької області від 03 червня 2011 року
позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу
житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10
- дійсним.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 93 393 грн., загальною площею70,1
кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.,
зазначеного в технічному паспорті КП
«Тульчинського МБТІ» під літ. «А»,
веранда літ «а», тамбур літ. «а-І»,
вхідний майданчик літ. «а-2», сарай літ.
«Б», гараж літ. «Б-І», літня кухня «Б-2»,
погріб «Б/під», огорожа «І».

На таке рішення ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин
справи, що мають значення для справи;
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
13 березня 2009 року між ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, ОСОБА_10 був укладений у простій
письмовій формі договір
купівлі-продажу житлового будинку з
відповідними господарськими
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до якого позивач
сплатив 15 000 доларів США.

Однак вказаний договір нотаріально не
посвідчили, що унеможливлює оформлення
його права власності на ОСОБА_7 в
установленому законом порядку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7,
суд виходив з того, що сторонами
досягнуто згоди щодо усіх істотних
умов договору купівлі-продажу будинку,
на виконання яких позивачем було
сплачено обумовлену суму коштів
продавцям: ОСОБА_8 та ОСОБА_10

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегією суддів встановлено, 13 березня
2011 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_10 у
простій письмовій формі був укладений
договір купівлі - продажу, за умовами
якого ОСОБА_7 прийняв у власність
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та
сплатив за нього 15 000 доларів США, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, укладеним у простій
письмовій формі (а.с. 22).

Згідно п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України передбачено,
що договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації (у
редакції чинній на день спірних
правовідносин).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 13 постанови від 06 листопада
2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», вирішуючи спір
про визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
частини другої статті 220 ЦК України не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та 640
ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Суд першої інстанції вирішуючи спір,
всупереч вимогам ст.ст. 208, 640 України,
визнав дійсним договір купівлі-продажу
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 та внаслідок чого
незаконно визнав право власності на
нього за позивачем.

Колегією суддів у апеляційній
інстанції також з'ясовано, що згідно
акту опису та арешту майна від 26 липня
2000 року було описане належне майно
ОСОБА_8, до складу якого входив вказаний
будинок (а.с. 52-53). Згідно витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
виданого Піщанською державною
нотаріальною конторою, накладено арешт
на все майно, яке належить ОСОБА_8 на
підставі обтяження: постанова про
накладення арешту, б/н, 21 липня 2009
року, Відділ ДВС Панського РУЮ
Вінницької області (а.с. 54).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про те, що вказаний будинок не
міг був проданий ОСОБА_8, оскільки на
нього було накладено арешт і оголошено
заборону про відчуження на користь
ОСОБА_6

Окрім того, вирішуючи справу, суд
першої інстанції не витребував з
нотаріальної контори спадкових справ
відносно померлих ОСОБА_13 та ОСОБА_9, в
яких вказано коло спадкоємців, які
прийняли спадщину, внаслідок чого не
залучив до участі у справі належних
відповідачів, зокрема: ОСОБА_8 та
ОСОБА_10, які були продавцями житлового
будинку.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що оскаржуваним рішенням суду
порушуються права ОСОБА_6, оскільки на
виконання рішення Піщанського
районного суду від 11 травня 2000 року за
позовом ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8
на її користь коштів у сумі 4500 грн. та 796
грн. індексації, державним виконавцем
було накладено арешт на спірний
будинок, а тому він не підлягав продажу
до виконання ОСОБА_8 своїх боргових
зобов'язань.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення суду першої
інстанції є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
слід стягнути судові витрати, які вона
понесла під час розгляду справи у суді
апеляційної інстанції, а саме: 375 грн.
(а.с. 47).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції не з'ясовано, які
правовідносини сторін випливають з
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; не надано належної
правової оцінки зібраним у справі
доказам, що має суттєве значення для
правильного вирішення спору, не
залучено до участі належних
відповідачів, а тому колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_7

На підставі викладеного,
керуючись ст. України, ст.ст.1, 3, 13, 57, 60,
303, 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду
Вінницької області від 03 червня 2011 року
скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до
Піщанської селищної ради про визнання
договору купівлі-продажу майна дійсним
та визнання права власності на нього -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
судовий збір у розмірі 365 (триста
шістдесят п'ять) грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий суддя : (підпис)
В.С. Вавшко

Судді:
(підпис) Т.О. Денишенко

(підпис) В.В. Жданкін

З оригіналом вірно :