Справа № 455/785/14
Головуючий у 1 інстанції: Бонецький Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/5420/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря : Іванової
О.О.,

з участю: представника
позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_4 на ухвалу Старосамбірського
районного суду Львівської області від
06 червня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Товариства з обмеженою
відповідальністю» Мрія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Старосамбірського
районного суду Львівської області від
06 червня 2014 року відкрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю» Мрія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином.

Одночасно з пред»явленням позову
позивачем було подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все майно ( рухоме та нерухоме
) та кошти ОСОБА_5 та ТзОВ «Мрія» та
оголосити заборону на їх відчуження.

Ухвалою Старосамбірського районного
суду Львівської області від 06 червня
2014 року у задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу від 06 червня 2014 року
про відмову у задоволенні заяви про
забезпечення позову і постановити
нову, якою задоволити заяву про
забезпечення позову. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначає, що поза
увагою суду першої інстанції залишені
обставини за яких виникли підстави для
пред»явлення позивачем позову, а саме:
обставини вчинення ОСОБА_5, котрий
обіймав посаду директора ТзОВ «Мрія»
внаслідок неналежного виконання ним
службових обов»язків щодо охорони
життя та здоров»я неповнолітніх
внаслідок несумлінного до них
ставлення, що 21.06.2013 року спричинило
смерть сина позивача - неповнолітнього
ОСОБА_6, чим ОСОБА_5 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст.137 КК
України, що встановлено вироком
Сколівського районного суду
Львівської області від 30.10.2013 року.

Необхідність вжиття заходів
забезпечення позову полягала в тому, що
подальше вільне користування та
розпорядження ОСОБА_5 і ТзОВ «Мрія»
майном (рухомим та нерухомим ) та
належними коштами, може призвести до
приховування чи перереєстрації майна (
рухомого та нерухомого ) на третіх осіб,
а також переведення коштів на користь
третіх осіб, що очевидно - утруднить та
зумовить неможливість виконання в
майбутньому рішення суду в разі
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні з
наступних мотивів.

Заява про забезпечення позову
мотивована тим, що необхідність вжиття
заходів забезпечення позову полягала в
тому, що подальше вільне користування
та розпорядження ОСОБА_5 і ТзОВ «Мрія»
майном (рухомим та нерухомим ) та
належними коштам , може призвести до
приховування чи перереєстрації майна (
рухомого та нерухомого ) на третіх осіб,
а також переведення коштів на користь
третіх осіб, що очевидно - утруднить та
зумовить неможливість виконання в
майбутньому рішення суду в разі
задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви
про вжиття забезпечення позову, суд
першої інстанції зазначив, що
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв»язку із застосуванням відповідних
заходів. Оскільки накладення арешту на
майно та кошти ТзОВ»Мрія» може
перешкодити господарській діяльності
даного товариства та призвести до
незворотних негативних наслідків, суд
першої інстанції дійшов висновку , що в
забезпеченні позову накладенням
арешту на майно та кошти товариства
слід відмовити. Враховуючи те, що
позивачем у своїй заяві не доведено
співмірності забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно та
кошти ОСОБА_5 заявленим позивачем
вимогам, то слід відмовити і у
задоволенні заяви щодо майна і коштів
ОСОБА_5,

Колегія суддів погоджується з
правильністю оскаржуваної ухвали про
відсутність підстав для вжиття
заходів забезпечення позову, і крім
цього вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності ч.3 ст.151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову,
позивачем не наведено обставин, щодо
вжиття з боку відповідачів якихось дій,
спрямованих на відчуження ними майна
або коштів, що свідчило б про вжиття
ними заходів, які унеможливлять або
утруднять виконання рішення суду у
випадку задоволення позову.

Отже, за відсутності належного
обґрунтування необхідності вжиття
щодо відповідачів заходів
забезпечення позову , одного лише
бажання позивача вжити заходи
забезпечення позову, недостатньо для
задоволення заяви про забезпечення
позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена з додержанням вимог
закону, доводи апеляційної скарги
правильності оскаржуваної ухвали не
спростовують, тому апеляційну скаргу
слід відхилити, а оскаржувану ухвалу -
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 -
відхилити.

Ухвалу Старосамбірського районного
суду Львівської області від 06 червня
2014 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.