інстанції Дутчак І.М.Провадження №
22-ц/780/4983/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 54
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби
О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря:
Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі вказаним позовом, який
мотивував наступним:

18 жовтня 2005 року розпорядженням
сільського голови села Княжичі
Броварського району Київської області
№ 57 його було прийнято на роботу на
посаду начальника комунального
підприємства «Джерело». 15 серпня 2006
року розпорядженням сільського голови
села Княжичі № 51 з даної посади
позивача звільнено.

Засновником і розпорядником майна КП
«Джерело» є Княжицька сільська рада,
яка згідно із Статутом КП «Джерело»
здійснює наймання начальника
підприємства шляхом укладення з ним
контракту. У 2005-2006 р.р. Княжицька
сільська рада не здійснювала
розрахунки з КП «Джерело» за виконані
роботи, у зв'язку з чим станом на 01
серпня 2006 року загальна заборгованість
сільської ради перед підприємством
складала більше 300000 грн., з яких: 61711 грн.
86 коп. - заборгованість по заробітній
платі працівникам, у тому числі 10868 грн.
13 коп. заборгованість по заробітній
платі позивача. Згідно розрахунку
позивача сума індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати становить 14336 грн. 99
коп. і 581558 грн. 53 коп. відповідно. Також
позивач вважає, що Княжицькою
сільською радою йому не було виплачено
заробітну плату в розмірі 12312 грн. 62 коп.
та компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 2000,00 грн.

З урахуванням уточнень позовних вимог
просив суд стягнути з Княжицької
сільської ради на його користь суму
індексації заробітної плати в розмірі
14336 грн. 99 коп., компенсацію втрати
частини заробітної плати в розмірі 581 558
грн. 53 коп., заробітну плату в розмірі
12312 грн. 62 коп. та компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі 2000
грн., всього - 610 208 грн. 14 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для вирішення справи,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Обґрунтував її тим, що рішення
суду від 01 лютого 2008 року ніякого
відношення до даної справи не має. Суд
першої інстанції не взяв до уваги
рішення Конституційного Суду України
від 15 жовтня 2013 року, щодо відсутності
строку позовної давності за вимогами
про стягнення нарахованої заробітної
плати.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду в повній мірі відповідає
наведеним вимогам, підстави для його
скасування чи зміни відсутні.

В ході розгляду справи судом було
встановлено, що в період з 18.10.2005 року по
15.08.2006 року позивач працював
начальником комунального підприємства
«Джерело», що підтверджується
матеріалами справи, зокрема копіями
наказів про прийняття на роботу та
звільнення з роботи, копією трудової
книжки позивача, тощо. Таким чином за
висновками суду першої інстанції,
незважаючи на те, що Княжицька сільська
рада Броварського району Київської
області є засновником зазначеного
підприємства, а прийняття та
звільнення з роботи позивача
здійснювалося розпорядженням
сільського голови, позивач у вказаний
період перебував у трудових відносинах
не з сільською радою, а саме з означеним
підприємством. Дана обставина також
була встановлена рішенням
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 01 лютого 2008 року,
яке на даний час вступило в силу, відтак
висновки якого мають преюдиціальне
значення. При цьому як при розгляді
даної справи, так і під час розгляду
позову ОСОБА_2 до Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області та сільського голови села
Княжичі (рішення від 01 лютого 2008
року), позивач наполягав на вимогах
саме до сільської ради, а не до
підприємства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовував своє
рішення насамперед відсутністю
трудових відносин між сторонами,
відтак і відсутністю обов'язку
відповідача виплачувати заробітну
плату позивачу. З даними висновками
суду першої інстанції погоджується й
колегія суддів апеляційного суду,
вважаючи їх обґрунтованими.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип
змагальності сторін в цивільному
процесі, який полягає в тому, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях. За
таких умов суд може приймати та
покладати в основу рішення по справі
лише ті обставини, які були доведені
сторонами. В той же час обґрунтованість
своїх вимог до відповідача позивачем
так доведено й не було.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір, повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим. Таким чином рішення
суду першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий :

Судді :