АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1436/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 216/2629/14-ц
інстанції - Биканов І.Р.
Категорія 55 ( 2 )
У Х В А Л А

22 липня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвали Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 06
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький турбінний
завод «Констар» про стягнення
заробітної плати та компенсації за
затримку її виплати, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький турбінний завод
«Констар» ( далі ПАТ Криворізький
турбінний завод «Констар») про
стягнення заробітної плати та
компенсації за затримку її виплати.

Ухвалою Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу 06 травня
2014 року позовна заява ОСОБА_2 визнана
неподаною та повернута.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить ухвалу суду скасувати та
справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, посилається на те, що, визнаючи
неподаною та повертаючи позовну заяву
з тих підстав, що позивачем не
зазначено ціну позову, суд першої
інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_2
ставить питання про стягнення з
відповідача на його користь заробітної
плати за період з 01 вересня 2013 року по 01
березня 2014 року з урахуванням
компенсації за затримку її виплати, не
зазначивши при цьому суму, оскільки у
нього немає можливості її розрахувати,
у зв'язку з чим позивачем було заявлено
клопотання про витребування
відповідних довідок у відповідача.
Вважає, що посилання суду на те, що
позивачем в позовній заяві не
викладено обставини, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги, є
помилковим, оскільки ОСОБА_2 у позові
зазначив всі відомі йому обставини.
Крім того, посилання суду на те, що
позивачем не зазначено та не надано
докази, які б підтверджували обставини
викладені у позові, не є підставою для
відмови у відкритті провадження,
оскільки відповідно до вимог ст.27 ЦПК
України, сторона зобов'язана подати
докази до початку розгляду справи по
суті. А також, визнаючи неподаною та
повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, з тих
підстав, що в відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК
України позовна заява щодо вимог,
визначених у частині першій ст. 96 цього
Кодексу, може бути подана тільки в разі
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу або скасування його
судом, суд не врахував, що зазначені
положення стосуються стягнення
нарахованої, але не виплаченої суми
заробітної плати, в той час як ОСОБА_2
ставить питання про стягнення
ненарахованих сум заробітної плати.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України
позовна заява щодо вимог, визначених у
частині першій ст. 96 цього Кодексу, може
бути подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Згідно ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про
стягнення заробітної плати та
компенсації за затримку її виплати,
тобто спір виник з приводу з трудових
правовідносин і цей спір підлягає
розгляду у порядку цивільного
судочинства.

До неналежно оформленої позовної заяви
застосовуються положення статті 121 ЦПК
України.

Частина 2 ст.121 ЦПК України зазначає,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виконає вимоги,
визначенні статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідно до ч.6 ст.119 ЦПК України до
позовної заяви, що подається у випадках
визначених частиною третьою ст. 118
цього Кодексу, мають бути додані копії
ухвал про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу або ухвали про
скасування судового наказу.

Проте колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду, у
зв'язку з чим доводи апеляційної скарги
підлягають задоволенню.

Частина перша ст. 96 ЦПК України
зазначає, що судовий наказ може бути
видано у разі, якщо заявлено вимогу про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої працівникові суми
заробітної плати.

Згідно ч.3 ст. 118 ЦПК України, позовна
заява щодо вимог, визначених у частині
першій ст.96 цього Кодексу, може бути
подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Не звернувши увагу на клопотання
позивача про витребування у
відповідача довідки про розмір
заборгованості по заробітній платі з
урахуванням компенсації за затримку її
виплати та не з'ясувавши розмір
нарахованої позивачу заробітної плати
у період з 01 вересня 2013 року по 01
березня 2014 року, суд першої інстанції
дійшов передчасного висновку щодо
застосування вимог ст.ст. 96, 118 ЦПК
України та безпідставно повернув
позивачу його позовну заяву.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушено порядок,
встановлений процесуальним
законодавством для прийняття
позовної заяви, а тому ухвала судді
підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1
ст.312 ЦПК України з направленням
матеріалу до суду першої інстанції
на розгляд відповідно до вимог ст. 122
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м.Кривого Рогу від 06 травня 2014 року
скасувати.

Справу направити в Центрально-Міський
районний суд м.Кривого Рогу для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів