Справа № 614/718/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

01.08.2014 року суддя Борівського
районного суду Харківської області
Люба В. І.,

розглянувши в залі суду в смт. Борова
Харківської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Вищесолоненської сільської ради
Борівського району Харківської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом, відповідно
до ст.ст. 158, 197 ЦПК України без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 23.07.2014р. звернувся до
Борівського районного суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій вказав, що згідно заповіту,
зареєстрованого секретарем
Вищесолоненської сільської ради
Борівського району Харківської
області Бурлачка І.Г. за № 13 від 03.07.2006
р., ОСОБА_4, на випадок своєї смерті,
заповіла йому земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 6,8762 га, розташовану на
території Вищесолоненської сільської
ради Борівського району Харківської
області, яка належить їй згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії Р2 №778891,
виданого Борівською
райдержадміністрацією Харківської
області 08.10.2002 р., на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №230 від 18.08.2002 р.,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №278, кадастровий
номер земельної ділянки :01:000:0118.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. померла.

Звернувшись 01 квітня 2014 р. до
Борівської ДНК Харківської обл. для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після померлої
ОСОБА_4, йому було відмовлено у видачі
вищевказаного свідоцтва постановою
державного нотаріусу №485/02-31 від 01.04.2014
р., так як в дублікаті заповіту чітко не
вказано яке майно (земельна ділянка або
право на земельну частку (пай)) було
заповідане, де воно знаходиться та інші
визначальні ознаки (номер, документ, на
підставі якого належить майно та інше).

Тому, він просить визнати за ним в
порядку спадкування за заповітом
право власності на земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 6,8762 га, розташовану на
території Вищесолоненської сільської
ради Борівського району Харківської
області, яка належить їй згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії Р2 №778891,
виданого Борівською
райдержадміністрацією Харківської
області 08.10.2002 р., на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №230 від 18.08.2002 р.,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №278, кадастровий
номер земельної ділянки :01:000:0118,
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в
якій підтвердив вищевикладене,
підтримав свої позовні вимоги та
просить справу розглядати за його
відсутності.

Представник відповідача
Вищесолоненської сільської ради також
надав до суду заяву, в якій проти
позовних вимог не заперечує та просить
справу розглядати за його відсутності.

Тому відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
суд розглядає цивільну справу без
участі сторін, згідно наданих ними
заяв.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі,
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи
до уваги конкретні обставини у справі
та оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, вважаю, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню, оскільки відповідно до
вимог ч.1 ст.1218 ЦК України: «До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті».

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені в
заповіті.

Згідно ст.1225 ЦК України: «Право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення».

На підставі ч.1 ст.1235 ЦК України:
«Заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин».

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого 13.07.2012р. Вищесолоненською
сільською радою Борівського району
Харківської області ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7).

З копії Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р2
№778891, виданого Борівською
райдержадміністрацією Харківської
області 08.10.2002 р., на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №230 від 18.08.2002 р., вбачається, що
ОСОБА_4 була власником земельної
ділянки площею 6,8762 га, розташованої на
території Вищесолоненської сільської
ради Борівського району Харківської
області з цільовим призначенням
земельної ділянки - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, кадастровий номер
земельної ділянки :01:000:0118 (а.с.11).

Відповідно до заповіту
зареєстрованого секретарем
Вищесолоненської сільської ради
Борівського району Харківської
області Бурлачка І.Г. за № 13 від 03.07.2006
р., ОСОБА_4, на випадок своєї смерті,
заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 6,8762 га, розташовану на
території Вищесолоненської сільської
ради Борівського району Харківської
області, яка належить їй згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії Р2 №778891,
виданого Борівською
райдержадміністрацією Харківської
області 08.10.2002 р., на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №230 від 18.08.2002 р.,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №278, кадастровий
номер земельної ділянки :01:000:0118.

Постановою нотаріуса Борівської ДНК №
485/02-31 від 01.04.2014 р. ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, так як в
дублікаті заповіту чітко не вказано
яке майно (земельна ділянка або право
на земельну частку (пай)) було
заповідане, де воно знаходиться та інші
визначальні ознаки (номер, документ, на
підставі якого належить майно та інше)
(а.с. 13), але у п. 23 постанови Пленуму ВСУ
№ 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у
справах про спадкування» закріплено,
що у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Крім того, дані факти та відповідні
правовідносини підтверджуються
матеріалами справи: копією паспорта та
копією картки фізичної особи - платника
податків, виданого на ім'я ОСОБА_1 (а.с.
4-5), копією заповіту ОСОБА_4 від 03.07.2006р.,
з якого вбачається, що вона заповіла
ОСОБА_1 належний їй земельний пай (а.с.6),
копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7), копією
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (а.с.8-10),
копією Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р2
№778891, виданого Борівською
райдержадміністрацією Харківської
області 08.10.2002 р., на підставі
розпорядження Борівської районної
державної адміністрації Харківської
області №230 від 18.08.2002 р., з якого
вбачається, що ОСОБА_4 була власником
земельної ділянки площею 6,8762 га,
розташованої на території
Вищесолоненської сільської ради
Борівського району Харківської
області з цільовим призначенням
земельної ділянки - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, кадастровий номер
земельної ділянки :01:000:0118 (а.с.11),
копією довідки про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки відділу ДЗА у
Борівському районі Харківської
області № 01-31-1252 від 26.04.2013 р. (а.с. 12),
постановою державного нотаріуса
Борівської ДНК Харківської області про
відмову у вчиненні нотаріальної дії №
485/02-31 від 01.04.2014 р. (а.с. 13).

Тому вважаю, що позивач ОСОБА_1 довів
свої позовні вимоги про визнання права
власності за ним на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. 3, 10, 11, 60, 158, 197 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст. 377, 1261 ЦК
України ст.ст. 81, 120 ЗК України, суддя

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Вищесолоненської сільської ради
Борівського району Харківської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку загальною площею 6.8762
га, розташовану на території
Вищесолоненської сільської ради
Борівського району Харківської
області в с. Вище Солоне Борівського
району Харківської області, передану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Борівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення складене та надруковане суддею
в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя
Люба В. І.