У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу, подану
представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, треті
особи: Служба у справах дітей
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради, Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Новомосковського міського відділу
УМВС України в Дніпропетровській
області, про усунення перешкод у
здійснення права користування та
розпорядження власністю, визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку; за
зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_4, третя
особа - Служба у справах дітей
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради, про вселення та усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням,

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним вище позовом, у якому
посилаючись на те, що з 2009 року він
припинив з ОСОБА_2 сімейні відносини та
має намір розпорядитися належною йому
на праві власності квартирою, просив
усунути перешкоди у здійсненні ним
права користування та розпорядження
власністю шляхом визнання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1, зобов'язати Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Новомосковського
міського відділу УМВС України в
Дніпропетровській області зняти його з
реєстраційного обліку в спірній
квартирі.

Зазначав, що з 2002 року по 2009 рік він
проживав однією сім'єю, без реєстрації
шлюбу, з ОСОБА_2 Від цих стосунків мають
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, який зареєстрований у
зазначеній вище квартирі.

У жовтні 2012 року ОСОБА_2, діючи в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
сина ОСОБА_5, звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4 про
вселення, усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням,
мотивуючи тим, що з 2010 року сімейні
відносини у них з ОСОБА_4 погіршилися і
вони остаточно їх припинили, оскільки
останній став проживати з іншою жінкою,
змінив замки на двері спірної квартири,
в зв'язку з чим вона з дитиною була
змушена переїхати на інше місце
проживання.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 висловлює
небажання щодо проживання
малолітнього сина ОСОБА_5 в квартирі,
тим самим позбавляє дитину права
користування житловим приміщенням,
просила суд вселити її та малолітнього
ОСОБА_5 в спірну квартиру, зобов'язати
ОСОБА_4 не чинити перешкоди їй та сину в
користуванні даною квартирою.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено,
зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Вселено ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди
малолітньому ОСОБА_5 в користуванні
даною квартирою.

Вирішено питання стосовно розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 червня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині задоволених
зустрічних позовних вимог та ухвалено
в скасованій частині нове рішення про
відмову в позові.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і ухвалити у
справі нове рішення про відмову в
задоволенні первісного позову та
задоволення зустрічних позовних вимог,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права.

Крім того, заявником заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження зазначених вище
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням (ухвалою)
апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Доводи заявника щодо поважності
пропуску строку на касаційне
оскарження рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2014 року можна
визнати поважними, у зв'язку з чим
заявлене клопотання підлягає
задоволенню.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі рішення, суд першої
інстанції виходив з доведеності та
обґрунтованості задоволених судом
зустрічних позовних вимог. Разом з тим,
інші первісні та зустрічні позовні
вимоги суд першої інстанції визнав
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Апеляційний суд погодився з
обґрунтованими висновками
міськрайонного суду про
безпідставність первісних позовних
вимог ОСОБА_4

Також відповідають вимогам закону і
висновки апеляційного суду про відмову
в задоволенні зустрічного позову,
оскільки суд першої інстанції вселяючи
малолітнього ОСОБА_5 до спірної
квартири, фактично визначив місце
проживання дитини разом з батьком, тим
самим вийшов за межі позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Поновити представникові ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12 грудня 2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18
червня 2014 року.

Представникові ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у
відкритті касаційного провадження в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, яка
діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5,
треті особи: Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Новомосковської міської ради, Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Новомосковського
міського відділу УМВС України в
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод у здійснення права
користування та розпорядження
власністю, визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку; за зустрічним
позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, до ОСОБА_4, третя особа - Служба у
справах дітей виконавчого комітету
Новомосковської міської ради, про
вселення та усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук