АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1628/2014р.
Головуючий в І інстанції
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 07 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В., Слюсаренко
О.В.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 10 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Надніпрянської
селищної ради Дніпровського району
м.Херсона про визнання права власності
в порядку спадкування за законом, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом посилаючись на ті
обставини, що квартира АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло №13 від 02.07.1997р., належить в
рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 являлись його та
відповідача за позовом батьками.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 після його
смерті відкрилась спадщина на належну
йому частку у спірній квартирі, а саме
на 1/3 частину. Мати та брат на момент
смерті батька були прописані та
проживали в квартирі, тому фактично
прийняли спадщину після померлого,
однак не оформили спадщину у
встановленому законом порядку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_5 Після
смерті матері відкрилась спадщина на
належну їй 1/2 частину квартири. В
шестимісячний строк він звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Однак йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
прийняття спадщини, оскільки у нього
відсутній правовстановлюючий
документ, що підтверджує, що це майно
належить спадкодавцю та витяг з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно. Остаточно просив визнати за ним
право власності на 1/2 частину спірної
квартири у порядку спадкування за
законом , після смерті матері - ОСОБА_5

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в якому
посилаючись на те, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
№13 від 02.07.1997р., йому та батькам -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить в рівних
частках квартира АДРЕСА_1. Після смерті
батька, він та його мати фактично
прийняли спадщину, оскільки проживали
та були прописаними у спірній квартирі.
Таким чином йому та матері стало
належати по 1/2 частини спірної
квартири. Після смерті матері він також
прийняв спадщину, оскільки проживав зі
спадкодавцем та був прописаним у
спірній квартирі. З заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався. Просив визнати за
ним право власності на 1/6 частину
квартири після смерті батька,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та на 1/4 частину
квартири після смерті матері, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 10 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, у
порядку спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_5 Зустрічний позов
ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1, у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3
право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1, у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просив рішення
суду в частині задоволення зустрічного
позову скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким визнати за
ОСОБА_2 право власності на ? частину
квартири.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу
відхилити як необгрунтовану.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло від 02.07.1997р. за №13 та довідки
ХДБТІ за 36695 від 18.04.2012р., квартира
АДРЕСА_1, належала на праві приватної
спільної сумісної власності ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.5,6). Згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9). Після його смерті
відкрилась спадщина на 1/3 частини
квартири. Спадкоємцями першої черги
після померлого являлись: дружина
померлого - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_3, які
на момент смерті спадкодавця проживали
зі спадкодавцем та були прописані у
квартирі. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
фактично прийняли спадщину і їх частки
в спадковому майні становлять по 1/2
частині квартири. Згідно свідоцтва про
смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.10). Після померлої відкрилась
спадщина на 1/2 частину квартири.
Спадкоємцями першої черги після
померлої є її сини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 у встановлений законом
термін звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини (а.с.7). Відповідач ОСОБА_3 на
момент смерті матері проживав разом
з нею та до теперішнього часу
прописаний у квартирі.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (в
редакції 1963 р.), часом відкриття
спадщини, зокрема, визнається день
смерті спадкодавця.

До першої черги спадкоємців за законом,
як це передбачено ст. 529 ЦК України (в
редакції 1963 р.), віднесені в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців першої
черги належить також дитина померлого,
яка народилася після його смерті. Онуки
і правнуки спадкодавця є спадкоємцями
за законом, якщо на час відкриття
спадщини немає в живих того з їх
батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці, яка
належала б при спадкоємстві за законом
їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в
редакції 1963 року) спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також
діти померлого зачаті при його житті і
народженні після його смерті.

Відповідно до ст.549 ЦК України
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину : 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК України (в
редакції 1963 р.), вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття спадщини
(стаття 549 цього Кодексу).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
після смерті ОСОБА_4 спадщину за
законом на його частку майна прийняли
лише ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 1/6 частині
спірної квартири, які на день його
смерті були зареєстровані у спірній
квартирі і фактично в ній проживали.
ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв
спадщину після смерті свого батька,
оскільки не вчинив жодної дії,
передбаченої вищевказаною нормою
закону (ст. 549 ЦК). Після смерті ОСОБА_5 її
сини, позивач та відповідач по справі,
прийняли спадщину в рівних частинах,
тобто по ? частині спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки суд дійшов до нього на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, та наявних в ній
доказів, яким дана відповідна оцінка.
Правильно встановивши юридичну
природу виниклих правовідносин, суд
застосував закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються як такі,
що не підтверджені належними доказами
та не спростовують мотивованих
висновків суду.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У ХВ А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 10 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: