АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4825/14
Головуючий 1 інст. - Вовк Л.В.
Справа №627/191/14-ц
Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кружиліної О.А.,

Кіся П.В.,

при секретарі -
Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника Приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» - Коваленко Олени Василівни на
рішення Краснокутського районного
суду Харківської області від 28 травня
2014 року у справі за позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

07 лютого 2014 року приватне
сільськогосподарське підприємство
«ОАЗИС» звернулось з позовом до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди,
в якому просили суд стягнути з ОСОБА_3
на користь Приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» суму завданої шкоди у розмірі 58
468,60 грн. та судові витрати,
обґрунтовуючи свій позов наступним. В
2006 році ПСП «ОАЗИС» та ОСОБА_4 уклали
договір оренди земельної ділянки
строком на 5 років. Після закінчення
строку дії договору, позивач
продовжував користуватися земельною
ділянкою, яка належить відповідачу. У
вересні 2012 року ОСОБА_3 самовільно
зібрав врожай соняшнику, чим завдав
підприємству збитки в сумі 11996,60 грн.
Договір оренди відповідач укладати
відмовляється, чинить перешкоди для
користування земельною ділянкою,
внаслідок чого підприємство не мало
змоги вчасно провести посівні роботи
та отримати відповідний дохід. ПСП
«ОАЗИС» вважає, що упущена вигода
складає 46472,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов, просив його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник
відповідача, у судовому засіданні
позов не визнали, просили відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Краснокутського
районного суду Харківської області від
28 травня 2014 року, в задоволенні
позовних вимог приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
Приватного сільськогосподарського
підприємства «ОАЗИС» - Коваленко Олена
Василівна, просить скасувати рішення
Краснокутського районного суду
Харківської області від 28 травня 2014
року у цивільній справі № 627/191/14-ц за
позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Суд першої
інстанції залишив поза увагою, що
відповідач від підписання договору
ухиляється, на письмові пропозиції
укласти належним чином договір оренди
не відповідає, незважаючи на письмове
зобов'язання про укладення договору
оренди на три роки та отримання ним на
перед соняшнику в рахунок орендної
плати за три роки.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
представника Приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» - Коваленко Олени Василівни
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Статтями 10, 11, 58, 60, 61, 179, 212, 213 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Для встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі», рішення є
законним тоді коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно розтлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного
кодексу України, договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однією із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно із ч. 3 ст. 640 Цивільного
кодексу України, договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
або в разі необхідності і
нотаріального посвідчення, і державної
реєстрації - з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 125
Земельного кодексу України, право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладання договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Відповідно до ст.ст. 14, 15, 18, 20
Закону України «Про оренду землі»,
договір оренди земельної ділянки
укладається у письмовій формі, набирає
чинності після досягнення
домовленості з усіх істотних умов,
підписання його сторонами і державної
реєстрації в порядку, встановленому
законом. Невід'ємною частиною договору
оренди землі є: план або схема
земельної ділянки, яка передається в
оренду, її кадастровий план з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів, акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), акт приймання-передачі
об'єкта оренди.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване встановленням таких
фактів та відповідних їм
правовідносин:

Судом встановлено, що 25 липня 2005
року між сторонами був укладений
договір оренди земельної ділянки № 140,
державна реєстрація якого здійснена у
Краснокутському РВР ХРФДП від 19 грудня
2006 року № 96, відповідно до якого
ОСОБА_3 передав, а позивач прийняв у
строкове платне користування належну
відповідачеві на підставі державного
акту на право власності земельну
ділянку на території Олексіївської
сільської ради. Договір укладався
строком на 5 років, строк дії договору
закінчився в грудні 2011 року.

У п. 14 вищевказаного договору
оренди сторони також передбачали, що
договір набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації, а також зазначили, що
невід'ємними частинами договору є план
або схема земельної ділянки,
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень), у її
використанні встановлених земельних
сервітутів, акт визначення земельної
ділянки в натурі (на місцевості), акт
приймання-передачі об'єкта оренди.

Судовим розглядом встановлено та
не заперечувалось сторонами, що після
2011 року між ОСОБА_3 та ПСП «ОАЗИС»
договір оренди земельної ділянки не
укладався та вищевказаний договір не
поновлювався, план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду,
кадастровий план, акти визначення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та акт приймання-передачі
об'єкту оренди не складалися. Оскільки
договір оренди не був подовжений,
неправомірності дій відповідача та
покладення на нього обов'язку
відшкодувати шкоду не вбачається.
Договір оренди від 25.09.2012 року (а.с.7), на
який посилається позивач, як на
підставу своїх позовних вимог, не
відповідає вимогам діючого
законодавства та не може вважатись
таким, що укладений між сторонами.

Суд першої інстанції правильно
дійшов до висновку, що оскільки договір
оренди земельної ділянки не був
подовжений, неправомірності дій
відповідача та покладення на нього
обов'язку відшкодувати шкоду не
вбачається.

Судова колегія вважає, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження при
розгляді справи апеляційним судом.

З урахуванням наведеного суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог Приватного
сільськогосподарського підприємства
«ОАЗИС» до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення відносно скасування
чи зміни оскаржуємого судового рішення
і висновків суду першої інстанції не
спростовують, в її задоволенні
належить відмовити на підставі ст.308
Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Приватного сільськогосподарського
підприємства «ОАЗИС» - Коваленко Олени
Василівни - відхилити.

Рішення Краснокутського
районного суду Харківської області від
28 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: