АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -8977/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції- Богдан О.О.
Доповідач - Барановська Л.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«22» липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Панченка М.М., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 20.05.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: Служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасове вивезення за межі
України неповнолітніх дітей без згоди
та супроводу батька, надання дозволу
на оформлення проїздних документів на
дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітніх дітей без згоди
та супроводу матері.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з»явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 р. позивачка
звернулась до суду із вказаним позовом
до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації про
надання дозволу на тимчасове
вивезення за межі України
неповнолітніх дітей без згоди та
супроводу батька, надання дозволу на
оформлення проїздних документів на
дітей.

В травні 2014 р. представник
ОСОБА_3-ОСОБА_5 подав до суду зустрічний
позов до ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітніх дітей без згоди
та супроводу матері.

Рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 20.05.2014 року
позовні вимоги задоволені частково.

Надано дозвіл неповнолітнім ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
багаторазові тимчасові виїзди за межі
України до Республіки Болгарія, Польщі,
Угорщини, Франції, Німеччини, Іспанії,
Італії, Австрії, Латвії, Естонії, Литви,
Королівства Нідерландів, Швеції,
Швейцарії, Чехії, Словаччини, Словенії,
Сербії, Хорватії, Чорногорії,
Македонії, Греції, Кіпру, Турецької
Республіки, Грузії, Російської
Федерації, Молдови, Румунії, Тунісу,
Об»єднаний Арабських Еміратів, Єгипту,
Ізраїлю, Королівства Таїланд, Куби,
Сполученого Королівства Великої
Британії та Північної Ірландії до
досягнення кожним з дітей 16-річного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно, у супроводі
матері ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) без згоди та
супроводу батька ОСОБА_3 (ПІН НОМЕР_2), а
також у супроводі інших осіб,
уповноважених матір»ю дітей ОСОБА_4 без
згоди та супроводу батька - ОСОБА_3.

Надано дозвіл ОСОБА_4 на оформлення та
виготовлення проїздних документів,
необхідних для тимчасових
багаторазових виїздів за межі
території України її неповнолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними
16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно, без згоди
батька ОСОБА_3.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітніх дітей без згоди та
супроводу матері задоволено.

Надано дозвіл ОСОБА_3 без згоди матері
ОСОБА_4 тимчасового виїзду
неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до
Республіки Туреччина з 04.06.2014 року по
11.06.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду
в частині задоволення позову ОСОБА_4 та
ухвалити нове рішення, яким надати
дозвіл на разовий виїзд ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 до м. Несебер, Республіки
Болгарія на міжнародний
конкурс-Фестиваль дитячої творчості
«Радост на береге», який відбудеться в
період з 14.06.2014 р. по 30.06.2014 р. без
супроводу батька, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга представника
ОСОБА_3 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.ст.150,155 СК України,
батьки зобов»язані піклуватись про
здоров»я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов»язків мають ґрунтуватись на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини.

Як слідує із матеріалів справи,
сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є колишнім
подружжям і від спільного проживання у
шлюбі мають двох доньок: ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, які
перебувають на утриманні та вихованні
матері - позивачки ОСОБА_4

Судом першої інстанції
встановлено, що донька сторін ОСОБА_7
навчається у Вищому мистецькому
коледжі Київської дитячої Академії
мистецтв на 1 курсі (класі) факультету
хореографічного мистецтва, юні
студенти якого протягом навчального
року виїжджають на міжнародні
конкурси та фестивалі за кордон, про
що свідчить довідка зазначеного
закладу (а.с.19)

ОСОБА_6 навчається у 3-В класі
спеціалізованої школи № 211
загальноосвітній навчальний заклад
І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням
англійської мови з першого класу, про
що видана довідка №96 від 09.04.2014 р. (а.с.20)

Неповнолітні діти неодноразово
з матір'ю виїжджали за кордон та
поверталися до України, що
підтверджується копією закордонного
паспорта ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Позивачка стверджує, що
відповідач їй відмовляє по телефону у
дачі згоди на виїзд дітей за межі
України і вона має обґрунтовані
підстави вважати, що в добровільному
порядку дозвіл не отримає, що порушує
інтереси дітей.

Між тим, позивачкою не надано
доказів на підтвердження факту
вручення відповідачу вимог про надання
згоди на виїзд дитини за кордон в
конкретну країну та у визначений
проміжок часу, цього не встановлено
судом.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, що причиною відмови
відповідача в наданні дозволу на виїзд
дітей за кордон є неприязні стосунки
між колишнім подружжям - батьками
дитини.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в»їзду в Україну громадян України»,
оформлення проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
посвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до підп. 1 п.4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним із батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон.

Статтею 141 СК України визначена
рівність прав і обов»язків батьків
відносно дитини.

Таким чином, суд першої інстанції
ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, не взяв до уваги вище зазначені
норми чинного законодавства, якими
врегульовано питання перетинання
неповнолітніми особами державного
кордону України. При цьому, колегія
суддів виходить до висновку, що у
позовних вимогах позивачки та у
рішенні суду першої інстанції відсутнє
посилання на часові проміжки
перебування дитини в державі
прямування дитини, що суперечить
Правилам перетинання державного
кордону громадянами України, а також
позивачка не надала доказів на
підтвердження того, що вона зверталась
до відповідача з проханням надати
дозвіл на виїзд дитини за кордон
України, а останній такого дозволу не
надав та чинить у цьому перешкоди.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції, як ухваленого всупереч
дійним обставинам справи та
відповідним правовідносинам та
ухвалення нового рішення про відмову
у позові.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
на підставі ст.313 ЦК України , ст.141, 150,155
СК України, ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в»їзду в
Україну громадян України», колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
задовольнити.

Скасувати рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 20.05.2014
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: Служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасове вивезення за межі
України неповнолітніх дітей без згоди
та супроводу батька, надання дозволу
на оформлення проїздних документів на
дітей.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді