АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2375/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2352/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко
Доповідач Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Дряниці Ю.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтави від 10 червня 2014 року по справі
за заявою ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали
Ленінського районного суду м. Полтави
від 04.05.2007 року в справі за заявою ПП
ОСОБА_2 про видачу виконавчого
документа та зобов'язання КП ПБТІ
«Інвентаризатор» зареєструвати за нею
право власності на підставі рішення
Постійно діючого третейського суду при
ВГО «Український правовий союз» від
18.10.2006 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 10 червня 2014 року відмовлено
в задоволенні заяви ОСОБА_2 про
роз'яснення ухвали Ленінського
районного суду м. Полтави від 04.05.2007
року в справі за заявою ПП ОСОБА_2 про
видачу виконавчого документа та
зобов'язання КП ПБТІ «Інвентаризатор»
зареєструвати за нею право власності
на підставі рішення Постійно діючого
третейського суду при ВГО «Український
правовий союз» від 18.10.2006 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову про задоволення заяви
про роз'яснення ухвали. Посилається на
порушення судом процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, з'ясувавши межі
апеляційного оскарження, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, підстав для
задоволення скарги не знаходить.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
квітня 2007 року ПП ОСОБА_2 звернулась до
Ленінського районного суду м. Полтави з
заявою про видачу виконавчого листа на
підставі рішення Постійно діючого
третейського суду при ВГО «Український
правовий союз» від 18.10.2006 року.

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при ВГО «Український
правовий союз» від 18.10.2006 року, в справі
за позовом ОСОБА_4 до Приватного
підприємця ОСОБА_2 про передачу
новозбудованих споруд гаражів з
визнанням права власності на них,
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково, визнано за ОСОБА_4 право
власності на 613,30 кв.м., автогаражів
згідно зазначеної нумерації та
зобов'язано відповідача - приватного
підприємця ОСОБА_2 передати до 1
листопада 2006 року позивачу ОСОБА_4
новозбудовані автогаражі в ряду «А» за
№;№ 1,1 «А», 1 «Б», 1 «В», 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11,
12, 13; в ряду «Б» - №№ 1, 2, 3, 9, 10, 11, 13; 1, 1
«Б», 1 «В», 2, що складають площу 613,30 кв.м.
та знаходяться в м. Полтаві, АДРЕСА_1.
Зобов'язано відповідача відшкодувати
позивачу судові витрати в розмірі 500
грн.

Ухвалою Постійно діючого третейського
суду при ВГО «Український правовий
союз» від 31.10.2006 року по вищевказаній
справі роз'яснено рішення третейського
суду від 18.10.2006 року, а саме, що за
відповідачем приватним підприємцем
ОСОБА_2 залишено з правом власності
новозбудовані автогаражі загальною
площею 628,31 кв.м., які складаються:

- в ряду «Б» гаражі № 1 «А» - площею 22,00
кв.м., № 1 «Б» - площею 21,89 кв.м., № 1 «В» -
площею 21,94 кв.м., № 4 площею 21,44 кв.м., № 5
площею 21,50 кв.м., № 6 площею 21,72 кв.м., № 7
площею 22,01 кв.м., № 8 площею 22,01 кв.м.;

- в ряду «В» гаражі № 1 «А» - площею 21,43
кв.м., № 3 площею 22,64 кв.м., № 4 площею 21,81
кв.м., № 5 площею 21,81 кв.м., № 6 площею 21, 69
кв.м.;

- в рядку «Г» гараж № 2 площею 344, 42 кв.м.,
розташовані за адресою: м. Полтава,
АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 04 травня 2007 року, в справі
за заявою ПП ОСОБА_2 про видачу
виконавчого документа та зобов'язання
КП ПБТІ «Інвентаризатор»
зареєструвати за нею право власності
на підставі рішення Постійно діючого
третейського суду при ВГО «Український
правовий союз» від 18.10.2006 року,
зобов'язано Комунальне підприємство
Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»
зареєструвати за громадянином ПП
ОСОБА_2 на підставі рішення Постійно
діючого третейського суду при ВГО
«Український правовий союз» від 18.10.2006
року право власності на нерухоме майно,
а саме на 628,31 кв.м. автогаражів згідно
зазначеної нумерації: в ряду «Б» гаражі
№ 1 «А» площею 22,00 кв.м., № 1 «Б» площею
21,89 кв.м., № 1 «В» площею 21,94 кв.м., № 4
площею 21,44 кв.м., № 5 площею 21,50 кв.м., № 6
площею 21,72 кв.м., № 7 площею 22,01 кв.м., № 8
площею 22,01 кв.м.; в ряду «В»: № 1 «А»
площею 21,43 кв.м., № 3 площею 22,64 кв.м., № 4
площею 21,81 кв.м., № 5 площею 21,81 кв.м., № 6
площею 21, 69 кв.м.; в рядку «Г»: № 2 площею
344, 42 кв.м., які знаходяться за адресою:
м. Полтава, АДРЕСА_1.

Звертаючись до місцевого суду з заявою
про роз'яснення ухвали Ленінського
районного суду м. Полтави від 04.05.2007
року, ОСОБА_2 просила роз'яснити, хто є
власником автогаражів.

Колегія суддів вважає, що це питання
стосується роз'яснення рішення
третейського суду, яким і було вирішено
позов про визнання права власності.

Місцевий суд ухвалою від 04.05.2007 року
лише вирішував питання звернення до
примусового виконання рішення
третейського суду у відповідності до
ст.ст. 55, 56 ЗУ «Про третейські суди» (в
редакції що діяла на момент розгляду
заяви про видачу виконавчого документа
на підставі рішення третейського суду).

Вирішуючи питання про наявність
підстав для звернення до виконання
рішення третейського суду суд
загальної юрисдикції не має
повноважень щодо зміни мотивувальної
та резолютивної частини ухваленого
третейським судом рішення.

Апелянт фактично ставить питання про
доповнення змісту резолютивної
частини ухвали суду від 04.05.2007 року щодо
визнання за нею права власності на
нежитлові приміщення та доповнення
мотивувальної частини щодо підстав
набуття права власності у
відповідності до норм ст.331 ЦК України.
Однак, ці питання повинен був
вирішувати третейський суд при
розгляді справи по суті, а не місцевий
суд загальної юрисдикції, до
повноважень якого в даному випадку
відноситься лише вирішення питання
щодо звернення до примусового
виконання рішення третейського суду.

Також, слід звернути увагу на те, що
ухвалою третейського суду від 31.10.2006
року було роз'яснено рішення
третейського суду від 18.10.2006 року.

Тому, доводи апелянта в цій частині не
підлягають задоволенню та суперечать
нормам процесуального права,
відповідно до яких суд загальної
юрисдикції не може будь-яким чином
змінювати і доповнювати зміст рішення
третейського суду, оскільки вирішує
лише процедурні питання на стадії
звернення рішення третейського суду до
виконання та в разі задоволення заяви
про видачу виконавчого листа на
підставі рішення третейського суду
видає виконавчий лист, відомості в який
вносяться в суворій відповідності до
резолютивної частини рішення
третейського суду.

Доводи апелянта про те, що в ухвалі суду
від 04.05.2007 року не визначено
необхідність видати виконавчий лист,
не беруться до уваги, оскільки фактично
стосуються обставин оскарження
вказаної ухвали та не можуть
вирішуватися на стадії роз'яснення
ухвали.

Відповідно до роз'яснень п. 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», вирішуючи питання
роз'яснення судового рішення суд в
ухвалі викладає більш повно та ясно ті
частини рішення, розуміння яких
викликає труднощі, не вносячи змін у
суть рішення і не торкаючись питань,
які не були предметом судового
розгляду. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Резолютивна частина ухвали місцевого
суду, якою вирішено питання звернення
до виконання рішення третейського суду
в повній мірі відповідає тексту
резолютивної частини рішення Постійно
діючого третейського суду при ВГО
«Український правовий союз» від 18.10.2006
року.

Колегія суддів вважає, висновки суду
першої інстанції ґрунтуються на
законі, суд правильно встановив
фактичні обставини, дав їм належну
оцінку та обґрунтовано прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
заяви.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції. Доводи, наведені в
апеляційній скарзі, фактично зводяться
до переоцінки встановлених судом
обставин та незгоди апелянта з
висновками суду першої інстанції, на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

За таких обставин, враховуючи наведене,
а також ту обставину, що доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, колегія суддів не
знаходить підстав для скасування
ухвали місцевого суду, вважаючи її
законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.1 , 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Полтави від 10 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Судді: (підпис)
Кривчун Т.О.

(підпис)
Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.