Справа № 2-2567/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С.
М. ,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення по справі за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Адідас-Україна» про
стягнення сум не отриманої заробітної
плати, премії, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної
шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з
вищезазначеною заявою, мотивуючи тим,
що рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 16.12.2011 року його
позовну заяву до ДП «Адідас-Україна»
про стягнення сум не отриманої
заробітної плати, премії, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, відшкодування
моральної шкоди було задоволено
частково.

Вказує, що відповідно до
вищезазначеного рішення вирішено
стягнути з ДП «Адідас-Україна» на його
користь - недоплачену заробітну плату в
розмірі 89 гривень 56 копійок, премію в
розмірі 1 516 гривень 05 копійок, середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в розмірі 33 765 гривень 70
копійок, моральну шкоду в розмірі 1 000
гривень, витрати на правову допомогу в
розмірі 6 000 гривень, а всього 42 371
гривню 31 копійок, стягнути з ДП
«Адідас-Україна» на користь держави 3 023
гривні судових витрат. Крім того
допущено негайне виконання рішення в
частині стягнення заробітної плати
розрахованої у межах суми платежу за
один місяць.

Зазначає, що рішенням колегії суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва від 11.04.2012
року вищезазначене рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 16.12.2011 року в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та в частині
стягнення витрат на правову допомогу
скасовано та постановлено в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
стягненні витрат на правову допомогу
відмовлено, в решті рішення залишено
без змін та в частині стягнення судових
витрат - змінено, зменшено розмір
судового збору з 3023 гривень до 414 гривні
60 копійок.

Також зазначає, що рішення колегії
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва від
11.04.2012 року набрало законної сили.

Звертає увагу суду на те, що при
ухваленні рішення від 16.12.2011 року
Подільським районним судом м. Києва не
було вирішено питання стосовно
позовної вимоги щодо зобов'язання ДП
«Адідас-Україна» здійснити
перерахунок та оплату лікарняних за
виробничою травмою виходячи з 100%
середнього заробітку, в зв'язку з чим,
вимушений був звернутись до суду також
з заявою про поновлення строку для
ухвалення додаткового рішення,
мотивуючи поважністю причин його
пропуску.

В судовому засіданні заявник та його
представник заяву підтримали та
просили її задоволити з підстав,
викладених в ній.

В судове засідання представник ДП
«Адідас-Україна» не зявилась, по час та
місце судового розгляду була
повідомлена належним чином, однак
направила на адресу суд заяву, в якій
просила у задоволенні заяви щодо
ухвалення додаткового рішення за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Адідас-Україна» про
стягнення сум не отриманої заробітної
плати, премії, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної
шкоди відмовити, мотивуючи тим, що її
було подано після закінчення строку на
виконання вищезазначеного рішення,
тому суд на підставі ст.221 ЦПК України
вважає за можливе розглянути дану
заяву у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення заявника та
його представника, дослідивши
матеріали справи, заяву про ухвалення
додаткового рішення та долучені до неї
докуманти, приходить до висновку, що у
її задоволенні необхідно відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
зокрема, якщо: 1) стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 2-2567/11
рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 16.12.2011 року (а.с.43-46) позовну
заяву ОСОБА_1 до ДП «Адідас-Україна» про
стягнення сум не отриманої заробітної
плати, премії, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної
шкоди було задоволено частково та
вирішено стягнути з ДП
«Адідас-Україна» на користь ОСОБА_1 -
недоплачену заробітну плату в розмірі
89 гривень 56 копійок, премію в розмірі 1
516 гривень 05 копійок, середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в розмірі 33 765 гривень 70
копійок, моральну шкоду в розмірі 1 000
гривень, витрати на правову допомогу в
розмірі 6 000 гривень, а всього 42 371
гривню 31 копійок, стягнути з ДП
«Адідас-Україна» на користь держави 3 023
гривні судових витрат. Крім того
допущено негайне виконання рішення в
частині стягнення заробітної плати
розрахованої у межах суми платежу за
один місяць.

Крім того, з тексту мотивувальної
частини рішення Подільського
районного суду м. Києва від 16.12.2011 року
вбачається, що з приводу позовної
вимоги що до зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та оплату
лікарняних за виробничою травмою
виходячи з 100% середнього заробітку,
підлягають частковому задоволенню, а
саме зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок лікарняних за
виробничою травмою, виходячи з 100%
середнього заробітку та здійснити
оплату лікарняних у відповідності до
вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а саме за перші п'ять
днів тимчасової непрацездатності, які
оплачуються власником або
уповноваженим ним органом за рахунок
коштів підприємства, установи,
організації.

Вищезазначене рішення суду першої
інстанції відповідно до рішення
колегії суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва від 11.04.2012 року (а.с.92-94) в частині
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
в частині стягнення витрат на правову
допомогу скасовано та постановлено в
цій частині нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
стягненні витрат на правову допомогу
відмовлено, в решті рішення залишено
без змін та в частині стягнення судових
витрат - змінено, зменшено розмір
судового збору з 3023 гривень до 414 гривні
60 копійок.

Судом встановлено, що рішення колегії
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва від
11.04.2012 року набрало законної сили та з
матеріалів справи вбачається, що
сторонами воно не оскаржувалось.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Відповідно до п.3 ст.60 ЦПК України
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.2 ст.60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно вимог ч.2 ст.220 ЦПК України, заяву
про ухвалення додаткового рішення може
бути подано до закінчення строку на
виконання рішення.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.22
Закону України «Про виконавче
провадження» строк звернення
виконавчого листа до виконання
становить один рік.

Також, слід зазначити, що заявник
звернувся із заявою про поновлення
строку для подання даної заяви,
мотивуючи її тим, що не погоджуючись з
рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва від 11.04.2012 року він звертався до
Вищого Спеціалізованого Суду України
та на підтвердження цих доводів подав
до суду копію своєї заяви до Вищого
Спеціалізованого Суду України від
26.02.2013 року про видачу ухвали про
відмову у відкритті касаційного
провадження за його скаргою (а.с.176),
однак дані доводи судом не можуть бути
прийняті до уваги, як належні та
допустимі у розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК
України у зв'язку з тим, що заявник не
був позбавлений можливості подати до
суду заяву про ухвалення додаткового
рішення в межах строку виконання цього
рішення у відповідності до вимог
чинного законодавства.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки
рішення колегії суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва від 11.04.2012 року набрало
законної сили, суд приходить до
висновку, що строк звернення його до
виконання минув, а тому підстави для
задоволення заяви про ухвалення
додаткового рішення в розумінні ч.2
ст.220 ЦПК України відсутні.

На підставі вищевикладеного, Закону
України «Про виконавче провадження»,
керуючись ст.ст.11, 58-61, 220, 221, 293 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення по
справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Адідас-Україна» про
стягнення сум не отриманої заробітної
плати, премії, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції, шляхом подачі в
5-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич