У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І.,
Парінової І.К.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
виробничо-комерційної фірми «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю до ОСОБА_1,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Юг»,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
ОСОБА_3, публічного акціонерного
товариства «Банк» Кредит-Дніпро»,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_4, управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
в Одеській області, про визнання
правочинів недійсними, вилучення майна
та відшкодування збитків за касаційною
скаргою виробничо-комерційної фірми
«Юніол» у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 16 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 23 грудня 2013 року,

в с т а н о в и
л а:

У жовтні 2011 року виробничо-комерційна
фірма «Юніол» у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю звернулась
до суду з позовом, який згодом уточнила,
і остаточно просила визнати недійсним
правочин, укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Бастіон-Юг» та ОСОБА_3, щодо
купівлі-продажу автомобіля «Hyundai Avante»
кузов № НОМЕР_1; визнати недійсним
договір купівлі-продажу від 3
квітня 2008 року з використанням
банківського кредиту, укладений між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, зазначеного автомобіля;
визнати недійсним договір застави від 3
квітня 2008 року, укладений між закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Банк Кредит Дніпро»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Банк Кредит Дніпро», та ОСОБА_3,
щодо застави зазначеного автомобіля;
зобов'язати публічне акціонерне
товариство «Банк Кредит Дніпро»
надати Державному підприємству
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України заяву про вилучення
обтяження щодо автомобіля «Hyundai Avante»
кузов № НОМЕР_1; визнати за
виробничо-комерційною фірмою «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю право власності на
зазначений автомобіль; вилучити у
ОСОБА_3 та передати
виробничо-комерційній фірмі «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю зазначений
автомобіль, свідоцтво про державну
реєстрацію останнього та номерні
знаки; стягнути зі ОСОБА_1 на
користь виробничо-комерційної фірми
«Юніол» у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю на
відшкодування майнової шкоди 36 115 грн.

Своїх вимоги обґрунтувало тим, що 2
січня 2008 року між
виробничо-комерційною фірмою «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Бастіон-Юг» укладено дилерський
договір. 1 квітня 2008 року між
виробничо-комерційною фірмою «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено
договір доручення (розміщення
транспортних засобів на
демонстраційному майданчику).
Зазначений договір доручення був
укладений при посередництві та
поручительстві ОСОБА_1 3 березня 2008 року
виробничо-комерційною фірмою «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю на територію України
за вантажною митною декларацією був
ввезений автомобіль «Hyundai Avante» кузов
№ НОМЕР_1. У жовтні 2008 року після
проведення інвентаризації майна
виробничо-комерційної фірми «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю встановлено
недостачу спірного автомобіля; коштів
за автомобіль остання не отримувала.

У березні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
автосалону «Автопроспект» з метою
придбання спірного автомобіля. 27
березня 2008 року фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 виписано
ОСОБА_3 рахунок-фактуру і 3 квітня 2008
року підписано договір купівлі-продажу
з використанням банківського кредиту.
Цього ж дня між закритим акціонерним
товариством комерційний банк «Банк
Кредит Дніпро», правонаступником якого
є публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Банк Кредит Дніпро»,
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
і укладено договір застави спірного
автомобіля. 3 квітня 2008 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 оформив
довідку про те, що ОСОБА_3 повністю
розрахувалась за спірний автомобіль.
Після проведення державної реєстрації
автомобіля та оформлення кредитного
договору і договору застави фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 передав
ОСОБА_3 спірний автомобіль. Вважає, що
продаж спірного автомобіля здійснила
особа, яка не мала права його
відчужувати.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 16
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 23 грудня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 16 травня 2013 року
та ухвали апеляційного суду Одеської
області від 23 грудня 2013 року, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановивши, що ОСОБА_3 набула спірний
автомобіль за угодою, укладеною з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Бастіон-Юг», яке
діяло за дилерським договором, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку та з урахуванням вимог
ст. ст. 10, 60 ЦПК України дійшов
правильного висновку про
необґрунтованість позовних вимог у
зв'язку з їх недоведеністю.

Суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права
(ч. 1 ст. 337 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій в оскаржуваній
частині не дають підстав для висновку,
що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
виробничо-комерційної фірми «Юніол» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю відхилити.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 16
травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 23 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О.Карпенко Судді:

В.І.Амелін І.К.Парінова