Ухвала

іменем україни

03 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Свалявська
державна нотаріальна контора, КУП
«Свалявське РБТІ», про визнання
договору дарування квартири недійсним,
зобов'язання скасувати державну
реєстрацію, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на
рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 17 січня 2014
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 17 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5 визнання договору дарування
квартири недійсним, зобов'язання
скасувати державну реєстрацію,
посилаючись на те, що укладений між нею
та відповідачем договір дарування від
23 січня 2009 року належної їй на праві
власності квартири АДРЕСА_1 є удаваним.

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 17 січня
2014 року, позов задоволено частково.
Встановлено, що 23 січня 2009 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір
довічного утримання квартири АДРЕСА_1,
яка належала ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
26 вересня 1992 року. Заходи забезпечення
позову, вжиті судом 22 лютого 2012 року та
18 березня 2013 року скасовані.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 17 березня
2014 року, рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 17 січня 2014 року змінено,
викладено абзац другий резолютивної
частини у наступній редакції:
Встановлено, що 23 січня 2009 року під час
укладення договору дарування квартири
АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично
було укладено договір довічного
утримання, за яким ОСОБА_5 зобов'язалась
довічно утримувати ОСОБА_4, а остання за
це передала ОСОБА_5 у власність
зазначену квартиру. В іншій частині
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6 просить судові
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судами
норм матеріального права та порушенням
норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої
інстанції, виходив з того, що метою
укладення між сторонами оскаржуваного
договору було здійснення ОСОБА_5
утримання позивача, шляхом купівлі
ліків та догляду за нею.

Апеляційний суд фактично погодився із
висновками суду першої інстанції,
змінивши лише його резолютивну частину
й виклавши її у відповідності до вимог
ст. 744 ЦК України та ст. 215 ЦПК України.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 - в
особі представника ОСОБА_6 на увагу не
заслуговують й висновків судів не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 17 січня
2014 року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 17 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О. Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська