Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1808/14-ц
Номер провадження 2/213/740/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року Інгулецький районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Мазуренко В.В.

при секретарі
Должанській О.Д.

за участю представника позивача
Новікова М.О., відповідача ОСОБА_2, за
відсутності відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про усунення перешкод у
здійсненні права користування
нерухомим майном та зобов,язання не
перешкоджати у користуванні ним,
визначення порядку користування
спільним нерухомим майном, -

ВСТАНОВИВ

До суду надійшов вказаний позов,
відповідно до якого власниками
квартири АДРЕСА_1 є сторони по справі,
позивачу належить 12 частина квартири,
відповідачам по 14 частині. Відповідачі
створюють перешкоди у користуванні
позивачем власністю. Позивач просить
усунути перешкоди у користуванні
власністю, та визначити порядок
користування вказаною квартирою
надавши йому у користування кімнату
площею 10,3 кв.м.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, посилаючись
на обставини викладені у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 просила відмовити у
позові повністю, зазначила, що позивач
їй не доводиться ніким, і вона їх не
бажає бачити у квартирі. Зазначила, що
не проти надання їм у користування
вказаної кімнати за умови окремого
входу до неї.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з,явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Представники відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в судове засідання не з,явились,
відповідач не заперечувала проти
розгляду справи за їх відсутності.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Власниками квартири АДРЕСА_1 є ПАТ
"ІнГЗК" - 1/2 частина, ОСОБА_2 - 1/4 частина,
ОСОБА_3 - 1/4 частина, що підтвердили та
визнали сторони по справі, та що
підтверджується відповідними
свідоцтвами та договором
(а.с.7,8,9,10-12,13-16,19-20).

Вказана квартира складається з 2 кімнат
житловою площею 27,2 кв.м., 1а кімната 16,9
кв.м., 2а кімната 10,3 кв.м. Кухня площею
6,1кв.м., вбиральня 2,7кв.м., коридор, 3,4кв.м,
вбудована шафа 2,0 кв.м., балкон 0,8 кв.м.
Балкон приєднаний до кімнати з площею
16,9 кв.м. Кімната площею 16,9 кв.м є
прохідною (а.с.17-18).

Судом встановлено, що власниками
спірної квартири є дві фізичні особи -
відповідачі, та юридична особа -
позивач, тобто 3 особи. Таким чином, з
урахуванням часток у власності, на
позивача припадає 13,6 кв.м, на кожного з
відповідачів по 6,8 кв.м. жилої площі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 16 постанови від 12.04.1985 року
№ 2 «Про деякі питання, що виникають в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», при поділі
жилого приміщення особі може бути
виділено ізольоване жиле приміщення
розміром меншим за жилу площу, що
припадає на нього. Однак поділ не може
бути допущений, коли це призведе до
штучного погіршення житлових умов
позивача і викличе необхідність
постановки його на облік, як такого, що
потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЖК України не
допускається заселення однієї кімнати
особами різної статі, старшими за
дев'ять років.

Згідно ст..47 ЖК України, норма житлової
площі в Україні встановлюється в
розмірі 13,65 кв.м. на одну особу.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЖК України член
сім'ї наймача вправі вимогати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу, а відповідно до цієї статті не
може бути самостійним предметом
договору найму жиле приміщення, яке хоч
і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі.

Сторони не надали докази про
неможливість виділити сторонам
ізольовані жилі приміщення з
самостійними входами, питання про
призначення відповідної судової
технічної експертизи в суді сторонами
не ставилося, а суд за власною
ініціативою позбавлений права
призначати відповідні експертизи в
цивільному судоцинстві. Суд також
зазначає, що ця квартира є річчю
неподільною і в результаті визначення
порядку її користування втратить
статус окремого житлового приміщення
та набуде статусу комунальної.

Таким чином, визначаючи порядок
користування квартирою та надавши
позивачу в користування кімнату жилою
площею 10,3 кв.м, а відповідачам кімнату
жилою площею 16,9 кв.м, будуть порушені їх
права, а тому в частині позову про
визначення порядку користування
квартирою слід відмовити.

Судом встановлено, що між сторонами по
справі існує конфлікт, у зв,язку із чим
у позивача виникла необхідність
звернення до суду з питанням про
усунення перешкод у користуванні
власністю.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Зважаючи на викладені обставини, суд
вважає за необхідне задовольнити позов
в частині усунення перешкод у
користуванні спірною квартирою, та
зобов,язати відповідачів не чинити
перешкоди, та надати позивачу ключі від
квартири.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 47,50,63,104 ЖК України, ст. ст. 29, 319, 321, 386,
391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов Публічного акціонерного
товариства "Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про усунення перешкод у
здійсненні права користування
нерухомим майном та зобов,язання не
перешкоджати у користуванні ним,
визначення порядку користування
спільним нерухомим майном -
задовольнити частково.

Усунути Публічному акціонерному
товариству " Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат "
перешкоди у здійсненні права
користування квартирою за адресою:
АДРЕСА_1, зобов,язавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3:

- не чинити перешкод Публічному
акціонерному товариству " Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат " у
здійсненні права користування
квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

- надати Публічному акціонерному
товариству " Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат "
ключі від квартири, для можливості
доступу до нерухомого майна, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В.В.Мазуренко