Волноваський районний суд Донецької
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Аксьоненка В.І.,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Волноваського
районного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕД НОУЗ» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди

ВСТАНОВИВ:

04.06.2014 року позивачі звернулися до суду
з позовом до страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія», товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕД НОУЗ» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилались
на те, що ОСОБА_2 - дружина та ОСОБА_3 - син
ОСОБА_4, який загинув внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. При
житті загиблий працював водієм ТОВ
«Афродіта» з липня 2011 року та 24.02.2012
близько 7 год. 55 хв. на автошляху
Кременівка-Ялта Першотравневого
району, поблизу розташованого
кілометрового показника 44км 800м. в
Першотравневому районі трапилось
зіткнення автопоїзду у складі
сідельного тягача марки Premium
реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 ТОВ
"РЕД НОУЗ", з полупричепом
рефрижератором марки «Fruehauf»
реєстраційний НОМЕР_3, що належить
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_4 під управлінням водія ОСОБА_6 та
автомобіля ЗАЗ-110558-44 ЗНГ реєстраційний
номер НОМЕР_5 яким керував ОСОБА_4

В результаті зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4
загинув. За фактом ДТП проведено
розслідування кримінальної справи, за
вироком Першотравневого районного
суду Донецької області від 25.12.2012 року
ОСОБА_6, визнаний винним по частині 2
статті 286 КК України. З урахуванням
ухвали Апеляційного суду Донецької
області від 05.03.2013р. ОСОБА_6, засуджений
до 3р. обмеження волі і звільнений від
відбування основного покарання з
випробуванням протягом іспитового
строку 2 р.

У зв'язку з тим, що відповідач
Товариство з обмеженою
відповідальністю"РЕД НОУЗ" мав поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/5251563 від 10.02.2012 року, тому
його цивільна відповідальність на
момент ДТП була застрахована. Також
відповідно до вказаного полісу
страховик, яким є СТзДВ "ГАРАНТІЯ",
забезпечує відшкодування шкоди,
завданої життю, здоров'ю та майну
третіх осіб під час ДТП, що сталося за
участю забезпеченого транспортного
засобу та внаслідок цієї пригоди
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
тому просили стягнути з Страхового
товариство з додатковою
відповідальністю «Гарантія» в рахунок
відшкодування шкоди пов'язаної із
смертю потерпілого на користь ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 - 100
000,00 грн.; на користь ОСОБА_2 - 53759,04 грн; в
рахунок відшкодування моральної шкоди
пов'язаної із смертю потерпілого на
користь позивачів 2550,00 грн. Також
просили стягнути з Товариство з
обмеженою відповідальністю"РЕД НОУЗ" в
рахунок відшкодування шкоди пов'язаної
із смертю потерпілого на користь
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3 20957,84 грн. та стягнути з
відповідачів на користь держави
судовий збір та витрати за надання
правової допомоги.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не
з'явилась, надала заяву в якій просять
розглянути справу без її
присутності(а.с.27).

Представник відповідача Страхового
товариство з додатковою
відповідальністю «Гарантія» в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення в яких зазначив, що Між ТОВ
«РЕД НОУЗ» та СТзДВ «ГАРАНТІЯ» існують
договірні правовідносини на підставі
Полісу № АВ 5251563., тому відносини між
Страхувальником, Страховиком та
Позивачем врегулюванні законами, а
саме ЗУ «Про страхування», та ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Зокрема, посилаючись на пункт
2.1 статті 2 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»: посилався на те,
що якщо норми цього Закону
передбачають інше, ніж положення інших
актів цивільного законодавства
України, то застосовуються норми цього
Закону».

Вважає, що вимоги про стягнення 100 000,00
грн. в рахунок відшкодування шкоди,
пов'язаної зі смертю потерпілого на
свою користь, 2 550,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної зі смертю потерпілого на
користь Позивачів є необґрунтованими
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Також в своїх запереченнях посилався
на пункт 22.3 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (у редакції на
дату укладення полісу): «Потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому,
не погодився з розрахунками позивача,
зазначивши, що страховик відшкодовує
не більше ніж 5 відсотків ліміту,
визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього
Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди». Таким чином, СТзДВ «ГАРАНТІЯ»
може відшкодовувати моральну шкоду в
межах 5 % ліміту, визначеного у пункті 9.3
статті 9 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», а не 5 % ліміту,
визначеного в Полісі № АВ/5251563, що
становить 2550,00 гривень, матеріальну в
сумі 51000 гривень на одного потерпілого.

Відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю"РЕД НОУЗ" в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, враховуючи заперечення
відповідача СТзДВ «ГАРАНТІЯ»,
дослідивши матеріали справи, вважає що
позовна заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до положень статті 10
Цивільного процесуального кодексу
України (далі-ЦПК України), цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

10.02.2012 року було укладено договір
(поліс) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/5251563, яким було
забезпечено транспортний засіб - типу
С2 номерний знак 05012КС марки RENAULT Premium 1997
року випуску, страховиком зазначений
ТОВ «РЕД-НОУЗ» Строк дії договору до
09.02.2013 року включно (а.с. 12), що належить
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 ТОВ
"РЕД НОУЗ", з полупричепом
рефрижератором марки «Fruehauf»
реєстраційний НОМЕР_3, що належить
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_4.

24.02.2012 року в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася близько 7 год. 55 хв. на автошляху
Кременівка-Ялта Першотравневого
району, поблизу розташованого
кілометрового показника 44км 800м, а саме
в результаті зіткнення автопоїзду у
складі сідельного тягача марки Premium
реєстраційний номер НОМЕР_1, з
полупричепом рефрижератором марки
«Fruehauf» реєстраційний НОМЕР_3, під
управлінням водія ОСОБА_6 та автомобіля
ЗАЗ-110558-44 ЗНГ реєстраційний номер
НОМЕР_5 яким керував ОСОБА_4 - ОСОБА_4
загинув.

За вироком Першотравневого районного
суду Донецької області від 25.12.2012 року
по справі №0539/1915/2012 ОСОБА_6, визнаний
винним по ст.286ч.2 КК України. З
урахуванням ухвали Апеляційного суду
Донецької області від 05.03.2013р. ОСОБА_6,
засуджений до 3р. обмеження волі і
звільнений від відбування основного
покарання з випробуванням протягом
іспитового строку 2 р. (а.с.9-11)

У відповідності до статті 61 ЦПК
України, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили обов'язковий
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

У зв'язку з чим позивач ОСОБА_2, яка
відповідно свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_6 (а.с.8) є дружиною загиблого
ОСОБА_4, та ОСОБА_3, який відповідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_7
(а.с.6) є сином загиблого ОСОБА_4 мають
право на відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

23 січня 2014 року Волноваським районним
судом Донецької області у справі
№221/4645/13-4 між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, ОСОБА_11
та ТОВ "РЕД НОУЗ" затверджена мирова
угода щодо відшкодування моральної
шкоди (а.с.16).

Відповідно норм частини 1 статті 1172
Цивільного кодексу України (надалі -
ЦКУ) передбачено, що юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Нормами частини 1,2 статті 1187 ЦК України
передбачено відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, а саме: джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням..., що
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки відповідач Товариство з
обмеженою відповідальністю"РЕД НОУЗ"
мав поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/5251563 від 10.02.2012 року
відповідно закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" в редакції на 24.02.2012 року
(надалі - Закон) цивільна
відповідальність відповідача на
момент ДТП була застрахована.

Відповідно до вказаного полісу
страховик, яким є СТзДВ "ГАРАНТІЯ",
забезпечує відшкодування шкоди,
завданої життю, здоров'ю та майну
третіх осіб під час ДТП, що сталася за
участі забезпеченого транспортного
засобу та внаслідок цієї пригоди
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

Статтею 3 Закону передбачено, що
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та (або) майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Пунктами 9.1., 9.3 статті 9 Закону
передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Обов'язковий ліміт відповідальності
страховика - це грошова сума, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти. Обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становить 51000,00 грн. на одного
потерпілого. Однак ліміт
відповідальності згідно полісу
відповідача на одного потерпілого, за
шкоду заподіяну життю і здоров'ю
становить - 100 000,00 грн (а.с.12).

У зв'язку із смертю годувальника в
результаті ДТП право на страхове
відшкодування мають: діти - до
досягнення ними повноліття;
непрацездатна вдова (вдовець),
непрацездатні батьки - до відновлення
ними працездатності, а також
працездатна вдова (вдовець), якщо у
сім'ї є діти віком до восьми років; інші
члени сім'ї, які знаходилися на
утриманні потерпілого (пункт 27.2. ст. 27
Закону). Страхове відшкодування
виплачується, якщо смерть потерпілого
в результаті ДТП настала протягом
одного року та є прямим наслідком такої
ДТП. (27.3. ст. 27 Закону). У зв'язку із
смертю годувальника відшкодовується
частина неотриманих доходів
потерпілого, яка кожному утриманцю
належала б при його житті, за
вирахуванням пенсій, наданих
утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначає
Кабінет Міністрів України (27.4. ст. 27
Закону).

Постановою КМУ від 31.12.2004 р. № 1776
затверджено Порядок проведення
розрахунку розміру страхового
відшкодування утриманцям у зв'язку із
смертю годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (далі -
Порядок).

За пунктом 1 цього Порядку розрахунок
розміру страхового відшкодування, що
виплачується утриманцям у зв'язку із
смертю годувальника внаслідок ДТП,
проводиться у межах визначеного
законодавством ліміту
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
який діяв на дату укладення договору
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2 Порядку частина
неотриманих доходів померлого
годувальника, яка за його життя
належала б кожному утриманцю,
визначається із середньомісячного
доходу померлого, який включає виплати,
що підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб, пенсії, державну
соціальну допомогу та щомісячні
виплати за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням, за
останній календарний рік (за
відрахуванням частки, яка припадала на
померлого і працездатних осіб, та суми
пенсій, виплачених утриманцям
внаслідок втрати годувальника) шляхом
ділення частини неотриманих доходів
померлого годувальника, що припадає на
зазначених осіб, на кількість цих осіб.

ОСОБА_4 працював в ТОВ «Афродіта» з
липня 2011 року по день смерті - 24.02.2012р. (7
міс.) відповідно довідки про середню
заробітну плату за період роботи
складає (12809,90/7) 1829,98 грн (а.с.13-14)

Розмір частки, що повинна бути
виплачена на утриманців ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, внаслідок втрати годувальника,
починається з дня народження ОСОБА_3 та
складає: 1829,98- 150,00 (пенсія по втраті
годувальника):3=559,99 грн., щомісячно.

Відшкодування шкоди у зв'язку із
втратою годувальника здійснюється
дитини до повноліття тобто за 18 років
та складає 18х12х559,99= 120957,84 грн.

Відшкодування шкоди у зв'язку із
втратою годувальника здійснюється
дружині померлого (вдові) до досягнення
дитиною 8 років та складає 8х12х559,99 =53759,04
грн.

Враховуючи ліміт відповідальності
страховика, згідно полісу СТзДВ
«Гарантія» повинна виплатити
відшкодування шкоди в межах 10000,00грн. на
кожного потерпілого, тобто дитині
-100000грн., дружині 53759,04грн., а залишок
відшкодування шкоди повинен сплатити
другий відповідач ТОВ"РЕД НОУЗ", у сумі
20957,84 грн. (120957,84-100000).

Що стосується відшкодування моральної
шкоди, судом встановлено, що у зв'язку
зі смертю ОСОБА_4, позивачам була
заподіяна моральна шкода у вигляді
душевних страждань, у зв'язку з
безповоротною втратою близької людини
- чоловіка та батька, яка є прямим
наслідком ДТП.

Моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується
дружині, батькам, дітям, а також особам,
які проживали з нею однією сім'єю (ч. 2
ст. 1168 ЦК).

Потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,2
частини 2 статті 23 ЦК України. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності й справедливості.

При цьому страховик відшкодовує не
більше ніж 5% ліміту, визначеного у
пункті 9.3 статті 9 Закону. Різницю між
сумою відшкодування визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні ДТП (ст. 22 Закону).
Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок ДТП, є також
шкода, пов'язана із смертю потерпілого
(ст. 23 Закону).

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (стартовим
відшкодуванням).

Заява щодо відшкодування шкоди
отримана СТзДВ "ГАРАНТІЯ" 12.03.2014р. за
вх..№2184 (а.с. 19) після розгляду якої
позивачам повідомлено, що розгляд
заяви призупинено до набрання рішення
у справі за їх позовом законної сили.

Копії відповідних рішень суду (ухвали)
надіслані позивачами до СТзДВ
"ГАРАНТІЯ" 8 квітня 2014 рекомендованим
листом (а.с. 20 зворотній бік). До
теперішнього часу про прийняте рішення
позивачів не повідомлено.

Відповідно до статей 16, 20 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Право на захист особа
здійснює на свій розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведених обставин
суд приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується статтею 88 ЦПК України.
згідно якої, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, а саме з
відповідача СТзДВ "ГАРАНТІЯ" за вимогу
стягнення матеріальної шкоди
пропорційно в сумі 3215,52 гривень за
вимогу про стягнення моральної шкоди в
сумі 255,00 гривень, з відповідача ТОВ
"РЕД НОУЗ" судові витрати за сплату
судового збору за вимогу про стягнення
матеріальної шкоди пропорційно в сумі
438,48 гривень.

Керуючись статтями 10, 60, 88, 212, 215, ЦПК
України, статтями 22, 23, 541, 1166, 1167, 1187, 1194
ЦК України, Законом України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди"
№ 6 від 27.03.1992 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

1. Стягнути з Страхового товариство з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (Іден.код юр.особи 21130899) в
рахунок відшкодування шкоди пов'язаної
із смертю потерпілого на користь
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_3 - 100 000,00 грн.

2. Стягнути з Страхового товариство з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (Іден.код юр.особи 21130899) в
рахунок відшкодування шкоди пов'язаної
із смертю потерпілого на користь
ОСОБА_2 - 53759,04 грн.

3. Стягнути з Страхового товариство з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (Іден.код юр.особи 21130899) в
рахунок відшкодування моральної шкоди
пов'язаної із смертю потерпілого на
користь позивачів 2550,00 грн.

4. Стягнути з Товариство з обмеженою
відповідальністю"РЕД НОУЗ" (Іден.код
юр.особи 22239233) в рахунок відшкодування
шкоди пов'язаної із смертю потерпілого
на користь ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 20957,84 грн.

5. Стягнути з Страхового товариство з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (Іден.код юр.особи 21130899) в
дохід держави судовий збір за вимогу
про стягнення матеріальної шкоди
пропорційно в сумі 3215,52 гривень за
вимогу про стягнення моральної шкоди в
сумі 255,00 гривень, а усього 3470,52 грн (три
тисячі чотириста сімдесят гривень,
п'ятдесят дві копійки)

6. Стягнути з Товариство з обмеженою
відповідальністю"РЕД НОУЗ" (Іден.код
юр.особи 22239233) в дохід держави судовий
збір за вимогу про стягнення
матеріальної шкоди пропорційно в сумі
438,48 гривень чотириста тридцять вісім
гривень сорок вісім копійок)

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України, набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.І.
Аксьоненко

21.07.2014