Провадження : 22ц/790/7560/14
Головуючий 1-ї інстанції - Шуліка Ю.В.
Справа № 2-646/5500/13
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : право власності.
11 листопада 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
головуючого - Шевченко Н.Ф.
суддів - Бобровського
при секретарі - Ткаченко Г.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою прокурора
Червонозаводського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Харківської
міської ради та Інспекції на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 30 серпня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ВФ СУ-1 ЗАО
«Трест-86» про визнання права власності
У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до СУ-1 ЗАО «Трест-86»
про визнання права власності на майно,
посилаючись на те, що у грудні 1996 року з
відповідачем по справі було укладено
договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень а саме - літ.»Ж-1» площею 75,3
кв.м.; літ. «Р-1» площею 59,1 кв.м.; літ. «З-1»
площею 212 кв.м.; літ. «П-1» площею 55,8 кв.м.
по АДРЕСА_1, які були передані йому на
підставі акту прийому-передачі майна і
по теперішній час якими він володіє та
Оскільки право власності на
вказані нежитлові приміщення не
зареєстровано у встановленому законом
порядку і відповідач відмовляється
оформити угоду в нотаріальній конторі
на підставі зняття цих приміщень з
балансу підприємства, він не може
розпоряджатись належним йому майном.
Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 30 серпня
2013 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
літ. «З-1», літ. «Р-1», літ. «П-1», літ. «К-1»,
літ. «Ж-1» та тимчасового складу з
рампою та відкритим навісом, що
знаходяться по АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_1 та ВФ СУ-1 ЗАО «Трест-86» 04 грудня
1996 року.

Визнано за ОСОБА_1 право
власності на нежитлові приміщення за
вищевказаною адресою, а саме- нежитлову
будівлю літ. «Ж-1» площею 75,3 кв.м.;літ.
«К-1» площею 219 кв.м.; літ. «П-1» площею 55,8
кв.м.; літ. «Р-1» площею 59,1 кв.м.; літ. «З-1»
площею 212 кв.м. та тимчасовий склад з
рампою та відкритим навісом.

В апеляційній скарзі прокурор
Червонозаводського району м. Харкові в
інтересах держави в особі Харківської
міської ради та Інспекції просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення ,
яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права
та неповне з'ясування обставин справи.

В судове засідання апелянт прокурор
Червонозаводського району м. Харкові
не з'явився, проте був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про що свідчить підпис
прокурора у явочному листі від 28.10.2014
року, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст.
305 ЦПК України неявка апелянта не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь
судді, пояснення позивача, його
представника та представника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Відповідно ст..224 ЦК України 1963
року, який діяв на момент укладення
договору купівлі-продажу, за договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Задовольняючи позовні вимоги та
визнаючи за позивачем право власності
на спірний об'єкт нерухомості, суд
першої інстанції виходив з того, що
вказані нежитлові приміщення
відповідно договору купівлі-продажу
придбані позивачем, кошти за вказану
власність перерахував продавцю ВФ СУ-1
ЗАО «Трест-86», крім того відповідач
проти заявлених до нього позивачем
вимог не заперечує, а тому є всі
підстави для визнання права власності
на це нерухоме майно.

Такі висновки суду відповідають
встановленим обставинам.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи про те, що 04 грудня
1996 року між ВФ СУ-1 ЗАО «Трест-86» та
ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. У
складі купленого об'єкту були
тимчасові склади з рампою і відкритим
навісом, майстерні, склади ГСМ,
тимчасові склади № 1 та 2, загальна
площа нежитлових приміщень складає 1177
кв.м. (а.с.9-11).

Вказані об'єкти нерухомості
відповідно акту прийому-передачі від 05
грудня 1996 року продавець ВФ СУ-1 ЗАО
«Трест-86» передав ОСОБА_1, а ОСОБА_1
повністю сплатив кошти за придбане
майно (а.с.12).

Відповідно до ст. 10 ч.1, 11 ч.1 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заявлений спір, суд
першої інстанції встановив про те, що
починаючи з 1996 року, тобто 18 років,
позивач ОСОБА_1 користується придбаною
власністю, сплачує податки.

Власник спірних приміщень ВФ СУ-1
ЗАО «Трест-86» позов визнав повністю.
.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61
ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Гарантуючи судовий захист з
боку держави, Конституція України
одночасно визнає право кожного
будь-якими не забороненими законом
засобами набувати право власності та
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань (ч. 5
ст. 55 Конституції України). І це
конституційне право не може бути
скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64
Конституції України).

Виходячи з принципу
верховенства права, положень ст. ст. 21, 22
Конституції України щодо непорушності
конституційних прав особи, положень ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує
права особи на доступ до суду і
справедливий розгляд його справи
судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України,
ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи
на судовий захист цивільного права та
інтересу слід дійти висновку про
пріоритетність права особи на судовий
захист цивільних прав і інтересів, у
тому числі шляхом визнання права
власності на нерухоме майно.

Будь-яких доказів порушення прав чи
інтересів Харківської міської ради
або інших осіб в інтересах яких подана
апеляційна скарга представником
прокуратури не надано.

Доказів того, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області
направляли власнику спірних будівель
ОСОБА_1 приписи про правопорушення у
сфері містобудування суду не надано.

З огляду на зазначене та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу прокурора
Червонозаводського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Харківської
міської ради та Інспекції відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 30 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: