Номер провадження: 22-ц/785/5969/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору на стороні
відповідача - Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення матеріальних та моральних
збитків за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 14 квітня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2012 року ОСОБА_3
звернулася до Приморського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої в результаті ДТП.

Позивачка посилалася на те, що 27.01.2012
року о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_4, керуючи
автомобілем марки «Кіа» д/н НОМЕР_1, на
перехресті вул. Троїцької з вул.
Пушкінською у м. Одесі здійснив виїзд
на перехрестя на заборонений (жовтий)
сигнал світлофора, внаслідок чого
допустив зіткнення із автомобілем
марки «Mazda» д/н НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_3, та з
автомобілем марки «Mercedes» д/н НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_6

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 14.02.2012 року винним у
скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4, водія
автомобіля марки «Кіа», д/н НОМЕР_1.

Розмір матеріальної шкоди, завданої
власнику автомобіля марки «Mazda» д/н
НОМЕР_2, визначений висновком № 4755
експертного авто товарознавчого
дослідження від 12.02.2012 року та
становить 69422,09,00 грн., а також 580,00 грн. -
плата за автотоварознавче дослідження,
63,12 грн. - повідомлення про проведення
експертизи, 350,00 грн. - виготовлення
дубліката державного номерного знака,
300,00 грн. - вартість накладки під
номерний знак.

Таким чином, загальний розмір шкоди,
заподіяної позивачці склав 70715,21 грн.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована у ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», остання
здійснила виплату страхового
відшкодування у розмірі 49500,00 грн., з
яких 495,00 грн. - комісія банку.

Не відшкодованою залишилася сума у
розмірі 21710,21 грн., яку позивачка
просить стягнути з відповідача.

Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_3 оцінює
у розмірі 10000 грн., яка виразилася у
душевних стражданнях, так як позивачка
пенсіонерка, шкода добровільно
відшкодована не була, що викликало
значні труднощі у ремонті пошкодженого
автомобіля.

Також позивачка просила суд стягнути
витрати на правову допомогу у розмірі
2400,00 грн. та судовий збір.

Відповідач позов визнав частково.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 14 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
на стороні відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», про
стягнення матеріальних та моральних
збитків, пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 21710,21 грн.
та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а
всього - 22710, 21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
витрати на правову допомогу у розмірі
2400,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 251,10 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким зменшити
суму стягнення до фактичних збитків,
визнаючи розмір збитків, визначений
страховою компанією, відмовити в
задоволенні позову про стягнення
моральної шкоди та витрат на правову
допомогу у розмірі 2400 грн.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності представника ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія», який належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду, що підтверджується розпискою
про отримання судової повістки про
виклик.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Підставами для скасування рішення суду
відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
є невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом першої інстанції
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатньої
страхової виплати /страхового
відшкодування/ для повного
відшкодування нею шкоди зобов»язана
сплатити потерпілому різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою / страховим відшкодуванням/.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 27 січня 2012 року
приблизно 19.50 год. сталася дорожньо -
транспортна пригода на перехресті
вулиць Троїцької та Пушкінської в м.
Одесі, в результаті якої відбулося
зіткнення автомобіля марки «Кіа» д/н
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 з
автомобілем марки «Mazda» д/н НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_5, який належить
ОСОБА_3, та з автомобілем марки «Mercedes»
д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 14.02.2012 року винним у
скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4, водія
автомобіля марки «Кіа», д/н НОМЕР_1.

Цивільно - правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у страховій
компанії ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», яка
виплатила ОСОБА_3 збитки в межах ліміту
відповідальності, який складає 50000 грн.
за винятком франшизи 500 грн.,
матеріальні збитки у розмірі 49500 грн..

Виплата страхового відшкодування
позивачці проводилася страховою
компанією на підставі калькуляції № 1497
від 17.02.2012 року. за якою загальна суму
збитку, спричиненого автомобілю
позивачки становила 53017,93 грн.

Згідно висновку № 4755 експертного авто
товарознавчого дослідження від 12.02.2012
року, складеного суб»єктом
підприємницької діяльності судовим
експертом ОСОБА_8, вартість
матеріальної шкоди, завданої власнику
автомобіля «Mazda» д/н НОМЕР_2, становить
69422,09 грн., в тому числі втрата товарної
вартості автомобіля 3291,09 грн.

В процесі розгляду справи справи в
зв»язку з незгодою відповідача з
встановленим висновком № 4755 розміром
матеріальної шкоди була проведена
рецензія цього висновку. Рецензією № 37
від 25.04.2013 року, проведеною експертом
сектору КД та ОТЗ НДЕКЦ при ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_9
висновок експерта № 4755 таким, що
відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна.

Згідно повідомлення начальника
Державного науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
МВС України ОСОБА_9 не є суб»єктом
оціночної діяльності.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 28.11.2013 року відмовлено в
задоволенні клопотання представника
відповідача про призначення судової
авто товарознавчої експертизи.

При розгляді справи в суді апеляційної
інстанції сторони не заявляли
клопотання про призначення експертизи
при відсутності перешкод з боку суду
для реалізації принципу рівності
сторін цивільного судочинства.

Законом України «Про судову
експертизу» судово-експертна
діяльність здійснюється на принципах
законності, незалежності,
об»єктивності і повноти дослідження.
Незалежність судового експерта та
правильність його висновку
забезпечується процесуальним порядком
призначення судового експерта,
можливістю призначення повторної
судової експертизи та присутністю
учасників процесу в передбачених
законом випадках під час проведення
судової експертизи.

При вивченні матеріалів справи та
висновку № 4755 встановлено, що висновок
містить в собі протиріччя. Наприклад,
номери бамперу автомобіля (GRIS50031FBB) та
фар (GRIB510K0B, GRIB510K0B). Зазначені експертом
у розрахунковій калькуляції № 4755 аркуш
3, не співпадають із номерами бамперу
(GRIB50031D8N) та фар ( GRIC51041C, GRIC51031C),
зазначених у рахунках фактурі наданому
«Інтер-авто».

Перелік запчастин, зазначених у
рахунку-фактурі ТОВ «Інтер-авто» не
співпадає з переліком запчастин,
зазначених у калькуляції додатку до
висновку № 4755 від 12.02.2012 року.

Крім того, експерт у висновку № 4755 не
виключив того, що у досліджуваному
автомобілі могли існувати аварійні та
інші пошкодження.

В експертному висновку № 4755 зазначена
вартість робіт в розмірі 179 грн./год., на
той час коли середня вартість по
регіону за такий вид робіт складає 135
грн.

На момент розгляду справи автомобіль
позивачки відновлений та
відремонтований.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 147 ЦПК
України висновок експерта для суду не є
обов»язковим і оцінюється за правилами
статті 212 ЦПК України.

Висновок експерта №4755 від 20.02.2012 року
містить ряд розбіжностей, що дає
підстави не враховувати його як
належний та допустимий доказ при
оцінці доказів при розгляді справи.

Враховуючи встановлене апеляційний
суд приходить до висновку, що належним
та допустимим доказом по справі при
визначенні розміру матеріальної шкоди,
заподіяної позивачці в результаті ДТ, є
страховий Акт та калькуляція № 1497 від
17.02.2012 року, складені спеціалістами
страхової компанії, яка здійснила
страхову виплату в межах ліміту.

Згідно зазначеної калькуляції
вартість матеріальної шкоди, завданої
ОСОБА_5 в результаті пошкодження її
автомобіля складає 53017,93 грн.. Виплачено
позивачці ПАТ «УПСК» 49500 грн..
Фактичний розмір шкоди складає: 53017,93
грн. - 49500 грн.= 3517,93 грн.

Також підлягає скасуванню рішення суду
в частині стягнення на користь
позивачки з відповідача витрат на
правову допомогу у розмірі 2400 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати
на правову допомогу входять до складу
судових витрат, пов»язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України
витрати, пов»язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків безоплатної правової
допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсаційних виплат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Встановлено, що правову допомогу
позивачці при розгляді справи надавав
представник ОСОБА_10, який пояснив, що
він є фахівець в галузі права, що
підтверджується посвідченням.

Представником позивачки не надано
розрахунків кількості затраченого
часу на правову допомогу та в чому вона
полягала.

При відсутності таких доказів
виконання своєї роботи, обов»язок для
їх надання лежить на стороні позивачки,
в позові про стягнення правової
допомоги у розмірі 2400 грн. необхідно
відмовити.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
не підлягають задоволенню вимоги
апеляційної скарги про відмову в
задоволенні позову про стягнення
моральної шкоди, завданої в результаті
ДТП.

Стаття 1167 ЦК України передбачає
стягнення моральної шкоди, завданої
діями винної особи.

В результаті ДПТ 27 січня 2012 року був
пошкоджений автомобіль позивачки.
Винним в скоєнні ДТП визнано
відповідача. В результаті пошкодження
свого автомобіля позивачка перенесла
душевні страждання та переживання,
тому суд першої інстанції правомірно
прийшов до висновку про стягнення з
винної особи на користь позивачки
моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Сторона позивачки розмір
стягнутої моральної шкоди не оскаржує.

Доводи апеляційної скарги про
зобов»язання повернути відповідачу
пошкоджені запасні частини автомобіля
позивачки не підлягають задоволенню,
оскільки є безпідставними.

Колегія суддів прийшла до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивачки матеріальної
шкоди у розмірі 5317,93 грн. замість 21710, 21
грн., вартість деталей, на яку
претендує відповідач, значно перевищує
цей розмір. ПАТ «УПСК», яка виплатила
позивачці значно більшу суму, а саме 49500
грн. страхового відшкодування.

При встановлених обставинах,
розглянувши справу відповідно до вимог
ст. 11 ЦПК України в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів,
колегія суддів прийшла до висновку
часткове задоволення позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної
шкоди у розмірі 5317,93 грн. та відмові в
задоволенні позову про стягнення
витрат на правову допомогу у розмірі 2400
грн. за недоведеністю.

В решті рішення суду підлягає
залишенню без змін, оскільки
постановлено з додержанням вимог
закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1
п.п.3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 14 квітня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальної шкоди, витрат на правову
допомогу скасувати та ухвалити нове
рішення в цій частині вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 3517 /три
тисячі п»ятсот сімнадцять/ гривень 93
копійки.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3
про стягнення з ОСОБА_4 витрат на
правову допомогу у розмірі 2400 гривень.

В решті рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 14 квітня 2014
року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна