Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарях Ликсова А.І.,
Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», треті особи ОСОБА_2,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ПАТ
«Укрсоцбанк» про визнання таким, що не
підлягає виконанню, виконавчий напис,
що вчинений 17 лютого 2014 року на
іпотечному договорі № 028/15-307,
посвідченого 28.05.2008 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого у реєстрі за № 3329.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за
оспорюваним виконавчим написом,
вчиненим 17.02.2014 року приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_3, звернуто
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2

Вважає, що вказаний виконавчий напис
вчинений приватним нотаріусом з
порушенням вимог законодавства та не
підлягає виконанню, оскільки стягнута
за виконавчим написом заборгованість
не є безпірною, так як між ним та
відповідачем існує неузгодженість
щодо загального розміру
заборгованості по кредиту, в тому числі
по тілу кредиту, яка згідно договору
від 26.09.2012 року складає 539 126,13 грн., проте
у виконавчому написі зазначено станом
на 23.10.2012 року у розмірі 540 069,25 грн., у
зв»язку з цим визначені відповідачем
розміри штрафних санкцій також
являються спірними, так як вони є
похідними від розміру кредиту. За
період з 31.05.2013 року по 17.02.2014 року ПАТ
«Укрсоцбанк» не надавав йому жодних
письмових вимог про погашення
заборгованості по договору кредиту, в
тому числі суми боргу, яка вказана у
виконавчому напису.

Про наявність вимоги банку до нього про
погашення заборгованості по договору
кредиту йому стало відомо лише з
отриманої 10.04.2014 року постанови
державного виконавця від 31.03.2014 року
про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов та обставини, викладені у заяві.

Представник відповідача Попова М.В.
заперечувала проти задоволення вимог,
посилаючись на їх безпідставність.

Третя особа ОСОБА_2 суду подала заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутності, у заяві вказала, що позов
підтримує (а.с. 17).

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 18.06.2014 року до участі у
справі було залучено у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 25).

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явилась, суду
надала заяву з проханням розглянути
справу у її відсутності та письмові
пояснення у яких вказала про те, що
вчинений нею виконавчий напис
відповідає вимогам чинного
законодавства, іпотекодержатель в
порядку ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» надсилав позивачу досудову
вимогу від 03.06.2013 року, про що свідчать
поштові штемпелі відділень зв»язку на
реєстрі поштових відправлень від 10.06.2013
року; також чинними
нормативно-правовими актами не
вставлено обов»язок нотаріуса
перевіряти точність розрахунків особи,
яка звернулася до нього за вчиненням
виконавчого напису, при цьому лише
з»ясовується безспірність
заборгованості як такої.

Вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 28
травня 2008 року було укладено кредитний
договір № 028/25-270, відповідно до умов
якого позивач отримав 58 000 дол. США зі
сплатою 10,9 % річних та комісій строком
повернення до 27 травня 2018 року, згідно
графіка платежу.

В забезпечення виконання зобов»язань
за вказаним кредитним договором між
АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 28.05.2008
року було укладено іпотечний договір №
028/15-307, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований у реєстрі за № 3229.
Предметом договору іпотеки є квартира
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності іпотекодавцю.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

В подальшому 26 вересня 2012 року між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено
Договір про внесення змін до Договору
кредиту № 28/25-270 від 28.05.2008 року,
відповідно до пунктів 1.2, 1.3 якого
визначено, що в результаті здійснення
рефінансування заборгованості за
договором кредиту заборгованість за
кредитом складає в сумі 539 126 грн. 13 коп.
(а.с. 9, 10).

Представник відповідача суду
повідомила, що позивачу та третій особі
ОСОБА_2 банком 03.06.2013 р. надсилались
вимоги про повернення заборгованості
за кредитним договором, копії яких
надала суду з копією рекомендованого
повідомлення про вручення ОСОБА_1
поштового відправлення 10.06.2013 року.

Як пояснив в судовому засіданні сам
позивач, дану вимогу він отримав, однак
будь-які суми заборгованості у ній не
зазначені, розрахунку вимог банку до
листа надано не було.

Суд приймає до уваги пояснення
позивача, оскільки у вимозі ПАТ
«Укрсоцбанк» від 03.06.2013 року до ОСОБА_1
йдеться посилання на вищевказаний
первинний кредитний договір від 28.05.2008
року із зазначенням кредиту в сумі 58 000
дол. США та виконання його умов, при
цьому у листі розміру боргу не
зазначено та йдеться посилання на
додаток з розрахунком вимог.

Однак, на підтвердження вручення
позивачу повідомлення про наявну
заборгованість відповідачем суду не
надано опису вкладень зазначеного
рекомендованого листа, як і не надано
копії розрахунку боргу для огляду в
судовому засіданні.

Отже, суду не надано доказів про те, що
позивач повідомлявся про розмір
наявної суми заборгованості за
договором кредиту та вимоги
дострокового повернення кредитних
коштів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу

про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти

рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

17 лютого 2014 року Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий
напис, зареєстрований у реєстрі за № 312,
відповідно до якого пропонується
звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_2, та за рахунок коштів,
отриманих від реалізації вказаного
нерухомого майна задовольнити вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» у розмірі 577 757,29 грн., з
яких: сума заборгованості за кредитом -
540 069,25 грн.; сума заборгованості за
відсотками - 35 230,40 грн.; розмір пені за
несвоєчасне повернення кредиту - 867,66
грн.; розмір пені за несвоєчасне
повернення відсотків - 1 522,90 грн.; розмір
інфляційних витрат за кредитом - 25,51
грн. та розмір інфляційних витрат за
відсотками - 41,58 грн. (а.с. 12).

Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України
«Про нотаріат», виконавчі написи є
нотаріальними діями, що вчиняють
нотаріуси.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» визначено, що нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах
між підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Згідно ст. 87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи
на документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,

встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Перелік документів для одержання
виконавчого напису про стягнення
заборгованості за нотаріально
посвідченою угодою затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 р. N 1172. Відповідно п. 1
даного Переліку, в разі стягнення
заборгованості за нотаріально
посвідченими угодами, що передбачають
сплату грошових сум, передачу або
повернення майна, а також право
звернення стягнення на заставлене
майно, для одержання виконавчого
напису подаються: оригінал
нотаріально посвідченої угоди та
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Як зазначено вище, в укладеному між
сторонами Договорі від 26 вересня 2012
року про внесення змін до Договору
кредиту № 28/25-270 від 28.05.2008 року
визначена сума кредитних коштів 539 126
грн. 13 коп. (а.с. 9, 10).

Разом з тим, у виконавчому написі
зазначена заборгованість за кредитом
(тілом кредиту) у розмірі 540 069,25 грн., що
не відповідає договірним
зобов»язанням та перевищує фактичну
суму боргу.

Враховуючи розбіжності між сумами
стягнень за виконавчим написом та
наявною заборгованістю, а також ті
обставини, що відповідачем не доведено
факт вручення позивачу письмової
вимоги із заявленною банком сумою
боргу, при цьому вказані суми у
виконавчому написі позивачем не
визнаються, вбачається
нерівнозначність сум пред»явлених до
відшкодування з умовами кредитного
договору, що свідчить про відсутність
безпірності вимог, тому суд вважає, що
позов знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні, у зв»язку з чим
підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений останням
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 35 Закону України «Про
іпотеку», ст. ст. 34, 87, 88, 89 Закону України
«Про нотаріат», ст. 1054 ЦК України,
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 р. N
1172, ст. ст. 6, 7, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 195, 196, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає
виконанню, виконавчий напис Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, вчинений
17 лютого 2014 року, зареєстрований у
реєстрі за № 312, про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя