АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1454/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 177/519/14-ц
інстанції - Строгова Г.Г.
Доповідач - Ляховська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року
м. Кривий
Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2
на рішення Криворізького районного
суду Дніпропетровської області від 13
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Споживчого товариства
"Веселі Терни" про визнання права
власності на нерухоме майно та
земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року представник позивача -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Споживчого товариства "Веселі Терни"
(далі - СТ «Веселі Терни») про визнання
права власності на нерухоме майно та
земельну ділянку, в обґрунтування якої
зазначив, що 24.04.2013 року позивач ОСОБА_4
придбала на аукціоні Криворізької
райспоживспілки у відповідача магазин
АДРЕСА_1, та магазин АДРЕСА_2.У зв'язку із
придбанням даних магазинів відповідач
передав позивачу правовстановлюючі
документи, але скористатись своїм
правом власності позивач не змогла,
оскільки надані їй документи, які
посвідчували право власності СТ
«Веселі Терни» на нерухоме майно та на
земельні ділянки, не відповідають
дійсності. Так, позивачу стало відомо,
що за адресою знаходження магазину №
35є помилка, а саме: згідно свідоцтва про
право особистої власності на житловий
будинок від 21.11.1998 року за адресою
вищезазначеного магазину знаходиться
житловий будинок, який належить ОСОБА_5
За заявою позивача рішенням
Виконавчого комітету Недайводської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області № 19 від
08.07.2013 року у зв'язку із повтором номеру
вирішено змінити поштову адресу
магазину АДРЕСА_1.Але в свідоцтві про
право власності на магазин № 35 від
17.12.2001 року так і залишилась стара
адреса - АДРЕСА_1. Крім того, в
свідоцтвах про право власності
зазначено, що власником придбаного у
відповідача майна є не Споживче
товариство «Веселі Терни», а Робкооп
«Веселі Терни», і продані позивачу
магазини належали останньому на праві
кооперативної власності. Звернувшись
до відповідача з проханням усунути
недоліки правовстановлюючих
документів за власний рахунок, позивач
отримала відповідь про відсутність
грошових коштів на даний час в СТ
«Веселі Терни» для внесення таких змін
до правовстановлюючих документів.
Уточнивши позовні вимоги,представник
позивача просив визнати за позивачем
ОСОБА_3 право власності на магазин
АДРЕСА_1, та магазин АДРЕСА_2, та
покласти судові витрати на позивача.

Рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 13 травня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права та не з'ясування
судом обставин по справі, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 у повному обсязі. На його думку,
суд залишив поза увагою, що в свідоцтві
про право власності на магазин № 35 так
і залишилась адреса не зміненою -
АДРЕСА_1, хоча рішенням Виконавчого
комітету Недайводської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області № 19 від
08.07.2013 року змінено поштову адресу
магазину № 35 та присвоєно адресу -
АДРЕСА_1. Крім того, в
правовстановлюючих документах
зазначено власником спірних магазинів
Робкооп «Веселі Терни»,
правонаступником якого є відповідач.
Дані обставини не дають можливості
позивачу звернутись до нотаріуса з
метою реєстрації її права власності, у
зв'язку з чим вважає, що право позивача
порушено та підлягає поновленню.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2013
року проведені торги з продажу майна
Споживчого товариства «Веселі Терни»:
магазину АДРЕСА_1, та магазину АДРЕСА_2,
(а.с. 7, 8, 9, 10).

Згідно витягів з протоколів № 1, 2 від 24
квітня 2013 року магазини №35 та №37
придбані позивачем ОСОБА_3

Згідно свідоцтв про право власності
від 17.12.2001 року, виданих на підставі
рішення Недайводської сільської ради
«Про визнання власності будівлі»,
магазин АДРЕСА_1, та магазин АДРЕСА_2,
належать Рабкооп «Веселі Терни» на
праві кооперативної власності (а.с. 11,
12).

Державний акт на право постійного
користування землею для приміщень
магазинів № 35 та № 37 виданий
Криворізькій районній спілці
споживчих товариств (Робкооп «Веселі
Терни») (а.с. 13 - 16).

Згідно статуту, затвердженому на
загальних зборах пайовиків Споживчого
товариства «Веселі Терни» протоколом
№ 1 від 29.04.2009 року, відповідач є
правонаступником Робкооп «Веселі
Терни» (а.с. 26-27, 28).

Відповідно до свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 21.11.1998 року за адресою:
АДРЕСА_1, знаходиться не магазин № 35, а
житловий будинок, який належить ОСОБА_5
(а.с. 29).

Позивач 13.01.2014 року звернулась до
відповідача з листом про усунення
недоліків правовстановлюючих
документів (а.с. 31).

Відповідачем в особі в.о. правління
ОСОБА_6 подано до Виконавчого комітету
Недайводської сільради Криворізького
району заяву про зміну поштової адреси
та присвоєння поштової адреси будівлі
магазину АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету
Недайводської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області № 19 від
08.07.2013 року у зв'язку із повтором номеру
змінено поштову адресу магазину № 35 та
присвоєно йому номер 65-Б (а.с. 30).

Щодо інших неточностей відповідачем
була надана відповідь, що на даний час в
Споживчому товаристві «Веселі Терни»
відсутні грошові кошти для внесення
змін до правовстановлюючих документів
(а.с. 32).

Правильно встановивши обставини
справи, надавши їм вірну юридичну
оцінку, суд дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив із того, що позивач не
дотрималась порядку набуття права
власності на будівлі магазинів,
придбаних на аукціоні, не звернулась до
нотаріуса з питань нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
та його державної реєстрації.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги позивача
висновків суду не спростовують та не
містять підстав для її задоволення.

Так, посилання на неналежне оформлення
відповідачем правовстановлюючих
документів, що не дає можливості
позивачу звернутись до нотаріуса з
метою реєстрації її права власності на
магазини, не можуть бути підставами для
визнання за позивачем права власності
на нерухоме майно з огляду на наступне.

Відповідно до загальних вимог,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, встановлених ст.. 203
ЦК України, правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом (ч. 4).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК правочини
між фізичною та юридичною особою
належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦК у випадках,
встановлених законом, правочин,
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню.

Частиною 1 ст. 210 ЦК у випадках,
встановлених законом, правочин
підлягає державній реєстрації. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Правила проведення торгів майна
належного на праві кооперативної
власності регулюються Положенням про
порядок продажу на аукціонах основних
засобів підприємств і організацій
споживчої кооперації України (далі
Положення), затвердженим Постановою
зборів Ради Укоопспілки 17.02.2000 року (зі
змінами та доповненнями).

Згідно з п.4.3.1 зазначеного Положення
право власності на об'єкти нерухомості,
придбані на аукціоні, переходить до
переможця аукціону з моменту
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації договору
купівлі-продажу. Нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу
основних засобів та його державна
реєстрація проводиться після оплати
повної їх вартості.

Як убачається із встановлених судом
обставин справи, придбавши нерухоме
майно на аукціоні, позивач не
звернулась до нотаріуса для
посвідчення договору купівлі-продажу
майна та його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи, що позивач набула право
власності на спірне майно в
установленому законом порядку,
підстави для визнання за нею права
власності на магазин № 35 зі зміненою
адресою та магазин №37, право власності
на які зареєстроване за відповідачем,
відсутні.

Також не можуть бути взятими до уваги
посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що неправильна адреса
магазина та найменування власника
нерухомості в правовстановлюючих
документах не дають їй можливості
звернутись до нотаріуса з метою
реєстрації її права власності, у
зв'язку з чим вона вважає, що її право
порушено та підлягає поновленню.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожна особа має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.. 3, 15 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у рази їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально - правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення, визнання
порушених, оспорюваних прав та вплив на
правопорушника.

Загальний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів
передбачений ст. 16 ЦК України. Власник
порушеного права може скористатися
конкретним способом захисту свого
права.

На думку колегії суддів, позивач обрала
неправильний спосіб захисту свого
порушеного права, оскільки поновити
його шляхом визнання за позивачем
права власності на нерухоме майно,
придбане з аукціона, в судовому
порядку, неможливо.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно відмовив ОСОБА_3 у
задоволенні позову, ухваливши у справі
рішення, яке відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2відхилити.

Рішення Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 13
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів