АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5939/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кудрявцева Т. О. Доповідач -
Лаченкова О.В. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

07 липня 2014 року
колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Городничої В.С., Григорченко Е.І.,

при секретарі
- Цибук Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Кредит
Дніпро» про визнання кредитного
договору недійсним ,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» про
визнання кредитного договору
недійсним.

Рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 грудня 2013 року в позовних вимогах
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» про
визнання кредитного договору
недійсним - відмовлено.

В апеляційний скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, та
порушення норм матеріального права і
норм процесуального права, які
призвели до не правильного вирішення
по справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 13.12.2011 року між
ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНПРО» та ОСОБА_2 було
укладено Кредитний договір №
001-А-UАН «Партнер 35» (надалі -
Кредитний договір).

Згідно п. 1.1., 2.1., 2.3., 2.7
Кредитного договору Банк надає
Позичальнику споживчий кредит у сумі 488
767,00 грн., на придбання автомобілю BMW X5 2011
р.в., а також не поновлювальну відкличну
кредитну лінію з лімітом 342 136, 36 грн. на
оплату страхових платежів у випадках і
в порядку, передбачених п.3.3.10 даного
Договору. Кредит наданий на 84 місяця та
діє з 13.12.2011 по 12.12.2018 року.

13.12.2011 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ
ДНПРО» та ОСОБА_2 в рахунок
забезпечення Кредитного договору було
укладено Договір застави №001-АZ-UAH,
згідно якого позивач надав в заставу
відповідачеві автомобіль BMW X5 2011 р.в.

Відповідно до п.п. 2.4.2, 2.5, 2.6
Кредитного договору, плата за
користування одержаним кредитом
встановлюється у розмірі 18 відсотків
річних. Плата за користування
одержаним кредитом на оплату страхових
платежів встановлюється у розмірі 24
відсотків річних. У день підписання
Кредитного договору позичальник
зобов'язаний сплатити Банку комісійну
винагороду за надання фінансового
інструменту у розмірі 1,99 % від суми
кредиту.

Згідно до п.п. 2.4.3., 2.5. у разі
прострочення повернення кредиту, діюча
відсоткова ставка за користування
одержаним кредитом, зазначена в п. 2.4.1
збільшується на 10 відсотків річних. У
разі прострочення повернення кредиту
на оплату страхових платежів
відсоткова ставка за користування
одержаним кредитом збільшується на 10
відсотків річних.

Відповідно до п.2.4.3 Кредитного
договору, Банк має право змінювати
рівень відсоткової ставки у випадках,
передбачених у п.3.2.4 договору.

У відповідності до п.2.9.2
Кредитного договору повернення
кредиту та відсотків здійснюється з
1-го по 10-те число кожного місяця.

Позивачем добровільно було
подано заяву на отримання кредиту в ПАТ
«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», самостійно
визначено його розмір, який вона бажає
отримати, надано для цього всі
необхідні особисті дані, про що
свідчить анкета клієнта. Відповідачем
в свою чергу перераховано обумовлену
Кредитним договором суму грошових
коштів, тобто при укладенні Кредитного
договору, позивач самостійно визначила
фінансову установу для кредитування,
була ознайомлена з умовами
кредитування, дала на них згоду, про що
свідчить підписання нею Кредитного
договору та Договору застави,
здійснювала платежі згідно умов
кредитного договору, користується
автомобілем, який є предметом застави.

Будь-яких належних та допустимих
доказів того, що нею «було придбано
продукцію зовсім іншого характеру»
позивачем суду не надано .

Доводи позивачки на введення її
банком в оману при укладенні
Кредитного договору, ненадання повної
інформації про кредитування
спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається із вказаного
кредитного договору, він був
підписаний сторонами, і на час його
підписання ними було досягнуто згоди з
усіх істотних його умов, на час
укладання договору сторони володіли
необхідним обсягом цивільної
дієздатності, волевиявлення учасників
договору було вільним та відповідало
їхній внутрішній волі.

Посилання позивачки на те, що
Банк при укладенні Кредитного договору
застосовував нечесну підприємницьку
практику, що підпадає під розуміння ч. 6
ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів», в якій зазначено, що
правочини, здійснені з використанням
нечесної підприємницької практики, є
недійсними є
необґрунтованими,оскільки позивачем
не надано будь-яких належних та
допустимих доказів щодо не надання
Позивачу інформації та здійснення
Банком нечесної підприємницької
діяльності.

Також, відповідно до п 2.13
Кредитного договору підписанням цього
договору позичальник підтверджує, що
він перед укладання цього Договору
письмово ознайомлений з інформацією
про особу і місцезнаходження Банку, про
умови кредитування та умови договорів
забезпечення. Зазначеним позичальник
підтверджує свою згоду із зазначеними
діючими умовами. Крім цього, в
Додатку№1 «Розрахунок сукупної
вартості кредиту та реальної
відсоткової ставки» до Кредитного
договору чітко визначені усі умови
кредитування, з якими позивач була
ознайомлена, про що свідчить
підписання відповідного Додатку №1 .

Крім того, як зазначено вище з
боку позивача розпочалося виконання
своїх грошових зобов'язань за
кредитним договором, а саме
відбувалося погашення заборгованості
за кредитом та відсотками за
користування кредитними коштами, що
вказує на її згоду з умовами кредитного
договору та відсутності будь-яких
претензій до Банку.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог,суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що є
необґрунтованими посилання позивача
на порушення при укладанні договору
приписів ч.12 ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право протягом
чотирнадцяти календарних днів
відкликати свою згоду на укладення
договору про надання споживчого
кредиту без пояснення причин. Перебіг
цього строку розпочинається з моменту
передачі споживачеві примірника
укладеного договору. Відкликання згоди
оформлюється письмовим повідомленням,
яке споживач зобов'язаний подати
особисто чи через уповноваженого
представника.

Крім того, судом першої інстанції
вірно вказано,що позивач не
звернулася до Банку з заявою про
відкликання своєї згоди на укладення
договору про надання споживчого
кредиту з причини того, що умови
кредитування ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»
не задовольняють її інтереси, що вказує
на її згоду з усіма умовами
кредитування.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку відмовивши в
позові ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Кредит
Дніпро» про визнання кредитного
договору недійсним.

Доводи позивачки в апеляційній
скарзі на те,що порушений принцип
рівності сторін кредитного договору і
те, що договір не містить жодних умов,
які б регулювали відповідальність зі
сторони Банку, та вказує на наявність
«суттєвих пороків» умов п.5.1.-5.3
Кредитного договору є
необґрунтованими,оскільки банком в
день укладення Кредитного договору
було перераховано кредитні кошти в
повному обсязі та в строки, передбачені
договором, що не спростовано позивачем,
а тому основне зобов'язання Банку було
виконано, у зв'язку з чим необхідність
передбачити у Кредитному договорі
відповідальність за порушення Банком
своїх зобов'язань відсутня.

Окрім того, умовами кредитного
договору встановлено, що позичальник
повертає кредит протягом кількох
років, що вимагає встановлення
забезпечення у вигляді пені, з чим
погодилася позивач, підписавши умови
договору, тому її твердження про те, що
Кредитний договір не містить жодних
умов, які б регулювали
відповідальність зі сторони Банку, є
необґрунтованими.

Доводи в апеляційній скарзі на
те,що послуги, надані за кредитним
договором є небезпечними для майнових
інтересів позивача і правочин вчинено
під впливом помилки, посилаючись на
положення ст. 229 ЦК України є також
необґрунтованими,оскільки позивачем
не надано жодного доказу того, що
кредитний договір був вчинений нею під
впливом помилки щодо обставин, які
мають істотне значення та про
наявність небезпеки через укладення
кредитного договору.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
враховуючи те, що суд дійшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог позивача, понесені нею
витрати по справі не підлягають
відшкодуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог або заперечень
по ним. Доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
поясненнями сторін.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 04 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді