У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 04 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 28 травня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до
Національного юридичного університету
імені Ярослава Мудрого про
незаконність звільнення, поновлення на
роботі, скасування запису у трудовій
книжці, виплату компенсації за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 ОСОБА_2 звернувся до суду
з вищезазначеним позовом та просив суд
визнати незаконним його звільнення з
посади професора кафедри
культурології Національного
юридичного університету імені
Ярослава Мудрого з підстав,
передбачених п. 3 ст. 41 КЗпП України,
зобов'язати відповідача поновити його
на роботі відповідно до ст. 235 КЗпП
України і скасувати запис у трудовій
книжці як незаконний, виплатити
компенсацію за час вимушеного прогулу
від 27 серпня 2013 року до часу поновлення
на роботі. В обґрунтування позову
посилався на те, що наказом від 25 червня
2013 року його було звільнено з посади
професора кафедри культурології
Національного юридичного університету
імені Ярослава Мудрого і причиною
звільнення є «скоєння аморального
вчинку, несумісного з продовженням
роботи в університеті, п. 3 ст. 41 КЗпП
України». Підставою у наказі зазначено
вирок Дзержинського районного суду м.
Харкова від 09 липня 2012 року та витяг з
протоколу профспілкового комітету від
14 червня 2013 року. Позивач із
звільненням не згоден, оскільки не
здійснював аморального проступку ні в
час виконання службових обов'язків ні в
робочий час. Також посилався на те, що
вчинення аморального проступку не
підтверджено конкретними фактами, а
звільнення з роботи на підставі вище
зазначеного вироку унеможливлює
виконання самого вироку, яким було
призначено покарання у вигляді
виправних робіт. Зазначав, що фактично
звинувачення його у злочині і
відповідний вирок стали підставою для
подвійного покарання за одне і те ж:
відбування визначеного покарання і
позбавлення передбаченого
Конституцією України права на працю.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 04 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 28 травня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалити у справі нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні заявлених позовних вимог,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку про
відсутність правових підстав для
поновлення на роботі позивача,
оскільки останнім вчинено аморальний
проступок, який є несумісним із
продовженням роботи, що стало
підставою для його звільнення з
підстав п. 3 ст. 41 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при
розгляді справи допущено порушення
норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування судових
рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
до Національного юридичного
університету імені Ярослава Мудрого
про незаконність звільнення,
поновлення на роботі, скасування
запису у трудовій книжці, виплату
компенсації за час вимушеного прогулу
відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук