У х в а л а

іменем україни

03 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської І.М.,
Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про
визнання об'єктом права спільної
сумісної власності та визнання і
припинення права власності на 1/2 частки
земельної ділянки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 в особі представника
ОСОБА_7 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 11 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання
права власності на Ѕ частину земельної
ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05
квітня 1995 року між сторонами було
зареєстровано шлюб, який 18 лютого 2010
року було розірвано. Під час шлюбу
подружжям було набуто у приватну
власність земельну ділянку в розмірі
0,0517 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. В усній формі вона домовилася
із позивачем про право користування
вищезазначеною земельною ділянкою та
її поділ, проте з грудня 2012 року
відповідач не визнає її право на
частину спірної земельної ділянки та
перешкоджає у користуванні нею.

У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_4
просила суд ухвалити рішення, яким
визнати земельну ділянку, що
знаходиться у АДРЕСА_1, об'єктом
спільної сумісної власності позивача і
відповідача та визнати за нею право
власності на Ѕ частину вказаної
земельної ділянки.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 19
березня 2014 року, ОСОБА_4 відмовлено у
задоволенні заявлених позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 в особі
представника ОСОБА_4, посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив
із відсутності правових підстав для їх
задоволення.

Судами першої та апеляційної інстанції
правильно враховано, що спірна
земельна ділянка була придбана
відповідачем у порядку приватизації,
після розірвання шлюбу, а тому не може
бути визнана об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, крім того,
згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року за № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», відповідно до
положень статей 81, 116 Земельного
кодексу України, окрема земельна
ділянка, одержана громадянином у
період шлюбу в приватну власність
шляхом приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду.

Таким чином, оскільки матеріали справи
та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
а наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності і
неправильності оскаржених судових
рішень, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М., Парінова І.К.