Номер провадження 2/754/1961/14
Справа №754/840/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді Галась І.А.

при секретарі Фацул М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк «Приват
Банк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить звернути
стягнення на предмет позики, а також
витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2007 року
між позивачем та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
позивач надав кредит у сумі 96000 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 20.06.2037 р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 25.06.2007 р. між
позивачем та відповідачем був
укладений договір іпотеки № K2V4G100260054.
Згідно з договором іпотеки відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру, загальною площею 49,0 м.кв.,
житловою площею 28,10 м.кв., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 606000 грн.

Свої зобов'язання позивач виконав в
повному обсязі, надавши відповідачу
кредит, що підтверджується заявами на
видачу готівки, однак відповідач
неналежно виконує умови договорів,
тому вони змушені були звертатися до
суду.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, в наданій суду заяві від 06.11.2014
року просив розглядати справу за його
відсутності, зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
проти винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з"явилась, про час не місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не повідомляла.

Суд вважає, за можливим вирішити справу
на підставі наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, проти чого
не заперечує представник позивача, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, оцінивши за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
22.06.2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір. Відповідно до якого позивач
надав кредит у сумі 96000 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 20.06.2037 р.

Відповідно до п. 3. 1 кредитного
договору, відповідач зобов'язався
сплачувати відсотки за користування
кредитом.

Згідно п. 4.1 кредитного договору
відповідач за порушення термінів
оплати відсотків зобов'язаний сплатити
пеню в розмірі 0,15 % від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день прострочки.
Сплата пені здійснюється в гривні.

В забезпечення виконання зобов'язань з
кредитним договором сторонами 25.06.2007 р.
був укладений договір іпотеки №
K2V4G100260054. Згідно з договором іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру, загальною
площею 49,0 м.кв., житловою площею 28,10
м.кв., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 606000 грн.

Свої зобов'язання позивач виконав в
повному обсязі, надавши відповідачу
кредит, що підтверджується заявами на
видачу готівки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори. Відповідно до
ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Оскільки сторони уклали договір, вони
набули взаємних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, а
ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк."

Стаття 525 ЦК України забороняє
односторонню відмову від зобов'язання
або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
підписанням договору сторонами
досягнуто домовленість щодо
встановлення цивільних прав та
обов'язків.

Пунктом 37 постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», зазначено,
що у разі невиконання вимог частини
першої статті 35 Закону України «Про
іпотеку» про надіслання іпотекодавцю
та боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.

Повідомлення позивача про
необхідність усунути порушення умов
кредитного договору та сплати
процентів за користування кредитом
неодноразово доводилися до відома
відповідача, однак останнім не було
вчинено жодних дій, які б свідчили про
намір у добровільному порядку сплатити
прострочену заборгованість.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України
позичальник має повернути
позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій
самій кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані
йому позивачем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач, не сплативши у вказаний в
договорі строк кредит, порушив вимоги
ст. 530 ЦК України відповідно до якої,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк, тобто згідно зі
ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Зокрема, у разі порушення
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позивач має право
достроково стягнути наданий кредит,
проценти, комісії та інші витрати,
пов'язані з виконанням цього договору,
в тому числі і шляхом звернення
стягнення на забезпечення. При цьому
позивач виконав свої зобов'язання, а
саме надав кредит, а позичальник, у
свою чергу, зобов'язувався своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом у визначені договором
терміни, а також виконати інші свої
зобов'язання згідно з кредитним
договором.

Станом на 04.12.2013 р. заборгованість
становить: 214690,24 доларів США, що за
курсом 7,99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 04.12.2013 року
становить 1715375,05 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України
"Про іпотеку", у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки, в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ч. 1
ст. 38 цього Закону, яка передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь - якій особі - покупцеві.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40
цього Закону та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців з квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" громадяни України, іноземці
та особи без громадянства
реєструють своє місце проживання.

В ст. 3 цього Закону встановлено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу. Таким
чином, реєстрація фіксує офіційне
місце проживання особи. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається стягнення, негативно
відобразиться на її ціні, а також буде
перешкоджати реалізації цього
предмета іпотеки.

Відповідно до відомостей довідки КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва
Житлово-експлуатаційна контора №302 від
13.05.2014 року, в спірній квартирі
зареєстровані ОСОБА_2 (відповідач),
ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_4 (дочка).

Позивач просить ухвалити рішення про
виселення з квартири всіх
зареєстрованих та (або) проживаючих у
ній осіб, в той час як вирішення
питання виселення щодо невизначеного
кола осіб законом не передбачено, а
тому суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову в частині виселення
невизначеного кола осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

З огляду на викладене, вимоги позивача
є обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати,
понесені позивачем при зверненні до
суду.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215,
224-233 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 530, 536,
610, 629, 1046-1056 ЦК України, ст. 109 ЖК
України, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні", ст.
ст. 33, 38, 39, 40 Закону України "Про
іпотеку", постанова № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк «Приват
Банк» - задовольнити частково.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним
договором № K2V4G100260054 від 22.06.2007 року, в
розмірі 214690,24 доларів США, що за курсом
7.99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 04.12.2013 року
складає 1715375,05 грн.

Звернути стягнення на квартиру
загальною площею 49,00 кв.м., житловою
площею 28,10 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № K2V4G100260054
від 25.06.2007 р.) Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форми власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та
проживає у квартирі, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" витрати по сплаті судового
збору в розмірі 3654 гривні.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: