РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/495/14-ц

пр. № 2/759/1719/14

01 липня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Захарченко Н.В.

за участю представника позивача
Леонова К.Ю.

представника відповідачів
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду справу за позовом
Charite Universitatsmedizin Berlin до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Головне управління
юстиції в м. Києві, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року представник Charite
Universitatsmedizin Berlin (надалі по тексту
позивач, Клініка) за довіреністю
Лазебний А.М. звернувся до суду з
позовом та з урахуванням уточнених
вимог просить стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на користь Charite Universitatsmedizin Berlin
заборгованість у розмірі 106626,21 євро,
посилаючись на те, що відповідачі є
спадкоємцями майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8, який з 20.01.2010 р.
по 20.07.2010 р. проходив стаціонарне
лікування в клініці Charite Universitatsmedizin Berlin
(надалі Клініка), а також просить
покласти на відповідачів судові
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача просив позов задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на факт
надання позивачем медичних послуг
ОСОБА_8 та відсутністю факту розрахунку
за ці послуги.

Представник відповідачів заперечував
проти задоволення позову, посилаючись
на пропущення строку пред'явлення
вимоги до спадкоємців, а також на те, що
існування боргу не доведено,оскільки
всі рахунки по лікуванню ОСОБА_8 були
оплачені.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20.01.2010 року по
20.07.2010 року ОСОБА_8 проходив стаціонарне
лікування в Клініці, що
підтверджується договорами
стаціонарного лікування (а.с. 75-76, 82-83,
том ІІ) та історією хвороби № 304686510
ОСОБА_8 (а.с. 91-92, том ІІ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
реєстраційний запис № S 2524/2010 (а.с. 76-79,
том-І). Після його смерті приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 07.09.2010 року
була заведена спадкова справа № 7/2010 до
майна померлого ОСОБА_8. Своєю заявою
від 07.09.2010 року спадкоємець ОСОБА_3, яка
діяла від свого імені та від імені
своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, прийняла
спадщину (а.с. 75, том І).

Із досліджених судом доказів, що наявні
в матеріалах справи, а саме:
пропозиція/рахунок-проформа (а.с. 57,62,
77-78, 84, 85, 86-87), заява юриста (а.с. 69-73),
рахунок (а.с. 79, 80, 81, 88, 89-90), історія
хвороби (а.с. 91-92), можна зробити
висновок лише про те, що ОСОБА_8
проходив стаціонарне лікування в
Клініці, а не про його борги перед нею.
Сама ж сума боргу ОСОБА_8 перед
Клінікою, що визначена у розмірі 106626,21
євро не підтверджена, оскільки лише
наявність рахунків з пропозицією
Клініки їх оплатити не свідчать або про
відсутність дій по їх оплаті, або про
наявність дій по їх оплаті.

За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України,
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(пункт 189), чинний на момент виникнення
спірних правовідносин, кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, надавши
нотаріусу за місцем відкриття спадщини
претензію, заявлену у письмовій формі.
Про претензію, що надійшла, нотаріус
доводить до відома спадкоємців, які
прийняли спадщину або виконавця
заповіту.

30.07.2010 року Клініка направила до ОСОБА_3
як спадкоємцю померлого повідомлення
про необхідність сплати
заборгованості за надання Клінікою
медичних послуг померлому ОСОБА_8 в
розмірі 106626,21 євро, скориставшись
електронною поштою (а.с. 5). Відповідна
заява від Клініки до нотаріуса не
поступала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як стало відомо суду, Клініка не
скористалась своїм правом подачі через
нотаріуса, який відкрив спадкову
справу, у шестимісячний термін
претензії до спадкоємців майна
померлого ОСОБА_8, а також своїм правом
пред'явлення позову про накладення
стягнення на майно, що передане
спадкоємцям в натурі. А пред'явивши
даний позов до спадкоємців про
стягнення боргу обрала невірний спосіб
захисту.

Керуючись ст.ст. 1281, 1282 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 292, 294 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Charite
Universitatsmedizin Berlin до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Головне управління
юстиції в м. Києві, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: