Справа №2-2252/11 16.07.2014 16.07.2014 16.07.2014
Провадження № 22ц/784/2064/14
Суддя першої інстанції
Доповідач апеляційного
суду Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

Іменем
України

16 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Довжук Т.С., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового
засідання Свіщуку О.В.,

за участю:

представника заявника Матіяш
Я.В.,

представника органу, дії якого
оскаржені - Кашніковича А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за апеляційною
скаргою

публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

на ухвалу

Центрального районного суду м.
Миколаєва від 6 травня 2014 року

за скаргою

публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» (далі - ПАТ
«Миколаївобленерго», товариство) на
дії Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ( далі -
Центральний ВДВС),

В С Т А Н О В И
Л А:

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 28 липня 2011 року з
ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Миколаївобленерго» стягнуто 68698 грн. 24
коп. збитків та 806 грн. судових витрат.

21 лютого 2012 року за заявою стягувача
видано виконавчий лист (а.с. 72), а 7
березня 2012 року відкрито виконавче
провадження.

1 квітня 2013 року ПАТ
«Миколаївобленерго» звернулося зі
скаргою на дії Центрального ВДВС.
Товариство вказувало, що 23 липня 2012
року за дорученням начальника
Центрального ВДВС, державним
виконавцем Кашніковчем А.К. було
здійснено об'єднання матеріалів
виконавчих проваджень по виконанню
виконавчих документів, що були
пред'явлені товариством, а також ПАТ
«СЕБ Банк» і ВАТ «Кредитпромбанк», а 30
липня 2012 року на рахунок стягувача
перераховано 4017 грн. 11 коп.

Дії щодо об'єднання виконавчих
проваджень були здійснені з порушенням
закону. Так, у разі знаходження в
державній виконавчій службі
декількох виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження, наявність якого як і
окремі провадження державний
виконавець перевіряє за даними
Єдиного державного реєстру при
відкритті виконавчого провадження. На
майно боржника накладається арешт в
межах загальної суми стягнення,
виконавчого збору і можливих витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Виконання зведеного провадження
починається з постанови про об'єднання
у зведене виконавче провадження. Також,
при наявності зведеного провадження,
виноситься постанова про приєднання до
зведеного виконавчого провадження.

Таке об'єднання та приєднання
здійснюється не пізніше наступного
робочого дня після закінчення строку,
наданого боржнику для самостійного
виконання, а наявність іншого
провадження повинна бути з'ясована при
відкритті провадження.

Порушуючи встановлений законом
порядок, державні виконавці з часу
знаходження виконавчого листа, з 2
лютого 2012 року до 23 липня 2012 року, не
здійснили дії по об'єднанню
виконавчого провадження у зведене.

Тоді як державний виконавець, після
спливу строку на добровільне
виконання рішення суду щодо стягнення
сум на користь товариства, а саме 15
березня 2012 року, повинен був об'єднати
виконавче провадження у зведене та
надіслати постанову на адресу
стягувача, чого не зроблено.

Ці дії держвиконавців Центрального
ВДВС позбавили товариство можливості
реалізувати в повній мірі права
сторони виконавчого провадження, а
також оскаржити висновки оцінки
нерухомого майна та взяти участь у
прилюдних торгах, які відбулися 19 липня
2012 року.

Посилаючись на викладене заявник, в
лютому 2014 року доповнивши вимоги,
просив визнати дії державного
виконавця неправомірними в частині
порушення строків зведення
виконавчого провадження, передбачених
ст. 33 Закону України «Про виконавче
провадження», встановивши, що такими
діями порушені вимоги закону в частині
процедури реалізації арештованого
майна, з моменту оцінки до моменту
складення акту про реалізацію майна.
Також, товариство просило як наслідок
визнання незаконності дій виконавців
вжити заходів щодо приведення
виконавчого провадження до стану, в
якому воно перебувало до складення
акту про опис та арешт майна боржника.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 6 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Миколаївобленерго» просить скасувати
ухвалу та постановити нову, про
задоволення скарги.

Представник Центрального ВДВС вважає
скаргу безпідставною.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що строк на
самостійне виконання боржником
рішення суду сплинув 14 березня 2012 року,
а 8 травня 2012 року держвиконавцем
прийнято рішення про об'єднання
виконавчого провадження з виконавчим
провадженням, що знаходилося в
провадженні того ж відділу, за
кредиторськими вимогами ПАТ
«Кредитпромбанк».

Оскільки Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом міністерства
юстиції України №512/5 від 2 квітня 2012
року, на порушення якої посилається
скаржник, набрала чинності 17 квітня 2014
року, тобто після спливу строку,
установленого боржнику для
самостійного виконання рішення, та не
має зворотної сили, то відсутні
підстави вважати, що суб'єктом
оскарження пропущений строк на
об'єднання виконавчих проваджень, про
яке йдеться в скарзі. Інших порушень
прав стягувача судом також не
встановлено.

У зв'язку з чим, суд відмовив в
задоволенні скарги по суті, але
одночасно вказав, що товариством
пропущено десятиденний строк на
звернення до суду зі скаргою. При цьому
товариство не подало заяви про
поновлення строку.

Проте, з висновками суду в повному
обсязі погодитися не можна.

Як виходить з доказів у справі, на
виконанні Центрального ВДВС
перебувало три виконавчих провадження
про стягнення з ОСОБА_5 грошових сум. З
жовтня 2010 року перебувало провадження
про стягнення сум на користь ВАТ
«Кредитпромбанк», з січня 2012 року - про
стягнення сум на користь ПАТ «СебБанк»,
та з березня 2012 року - на користь ПАТ
«Миколаївобленерго».

Виконавче провадження за рішенням суду
про стягнення сум на користь ПАТ
«Миколаївобленерго» було відкрито
постановою держвиконавця Центрального
ВДВС від 7 березня 2012 року. Постановою
держвиконавця від 8 травня 2012 року,
було приєднано виконавчий лист № 2-2252/11
від 21 лютого 2012 року до зведеного
виконавчого провадження №3249521, яке
веде Центральний ВДВС (а.с. 92), а
фактично до провадження про стягнення
сум на користь ВАТ «Кредитпромбанк».
Вказана постанова не оскаржена, не
визнана незаконною.

23 липня 2012 року начальником
Центрального ВДВС (а.с. 74) винесено
письмове доручення головному
державному виконавцю та заступнику
начальника відділу про об'єднання
матеріалів виконавчих проваджень по
виконанню вказаних виконавчих
документів, а саме виконавчого листа
від 28 липня 2011 року та від 9 березня 2010
року. В той же день винесена відповідна
постанова.

На час відкриття виконавчого
провадження по справі, діяла
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затверджена Наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999
року, в редакції на 7 березня 2012 року.

Відповідно до вимог Інструкції (розділ
4), та відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон), пропозиція боржнику про
самостійне виконання рішення
викладається в постанові про відкриття
виконавчого провадження. Строк
виконання визначається в семиденний
строк з моменту винесення постанови.

Якщо боржник у встановлений строк
добровільно не виконав рішення, то
державний виконавець невідкладно
починає його примусове виконання
(п.4.1.3 Інструкції).

У відповідності до ст. 33 Закону, у разі,
якщо в органі державної виконавчої
служби відкрито декілька виконавчих
проводжень про стягнення коштів з
одного боржника, вони об'єднуються у
зведене виконавче провадження і на
майно боржника накладається арешт у
межах загальної суми стягнення.
Подібне положення міститься п.3.8.
Інструкції. Як вказано в п.3.8.1.
Інструкції, про приєднання виконавчого
провадження до зведеного, виноситься
постанова, копія якої зберігається у
зведеному виконавчому провадженні.
Виконавчі провадження щодо одного
боржника об'єднуються у зведене
виконавче провадження або
приєднуються до зведеного виконавчого
провадження не пізніше наступного
робочого дня після закінчення строку,
наданого боржнику для самостійного
виконання.

Також в п.4.1.5. Інструкції зазначено, що
наявність або відсутність іншого
виконавчого провадження щодо одного й
того самого боржника державний
виконавець перевіряє за даними
Єдиного державного реєстру.

Державним виконавцем постанова про
приєднання виконавчого провадження
винесена 8 травня 2012 року.

Як згадано вище, ПАТ
«Миколаївобленерго» звернулося зі
скаргою до суду 1 квітня 2013 року. Тоді
як вже 25 жовтня 2012 року, за твердженням
самого товариства, воно, ознайомившись
з матеріалами виконавчого провадження,
знало про відсутність об'єднаних
виконавчих проваджень, неправомірні
дії та бездіяльність, на думку
держаного виконавця.

Отже, про своє порушене право на
своєчасне вирішення питання об'єднання
чи приєднання до виконавчого
провадження ПАТ «Миколаївобленерго»
дізналося ще в жовтні 2012 року. Однак, до
суду зі скаргою на вказані дії
Центрального ВДВС ПАТ
«Миколаївобленерго» звернулося лише в
квітні 2013 року. Тоді як у відповідності
до ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скарга на дії
або бездіяльність державного
виконавця може подаватися до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Таким чином, ПАТ «Миколаївобленерго»
пропустило строк на подачу скарги не
подавши заяву про поновлення
відповідного строку і висновки суду в
цій частині є правильними.

Разом з тим, дійшовши правильного
висновку в мотивувальній частині
ухвали про пропущення товариством
строку на звернення до суду зі скаргою,
суд помилково відмовив в її
задоволенні.

Так, в п. 15 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» роз'яснено,
що відповідно до статті 385 ЦПК України
скаргу на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду у десятиденний строк, а при
оскарженні постанови про відкладення
провадження виконавчих дій - у
триденний строк, які обчислюються з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Такі строки є процесуальними,
можуть бути поновлені за наявності
поважних для цього причин за заявою
заявника, яка подається одночасно зі
скаргою або викладається в скарзі у
вигляді клопотання.

Виходячи з цього, на цей строк
поширюються правила ст. 72 ЦПК України,
за якою, скарги подані після
закінчення відповідного строку,
залишаються без розгляду, якщо суд за
клопотанням заявника не знайде
підстав для його поновлення.

За викладеного колегія суддів вважає,
що ухвалу суду необхідно у
відповідності до ст.312 ЦПК України
скасувати, а скаргу залишити без
розгляду.

Залишаючи всі вимоги скарги без
розгляду колегія суддів виходить з
того, що вимоги про визнання порушеними
прав товариства та приведення
виконавчого провадження в певний стан
не є самостійними вимогами скарги, а
викладені в ній як наслідок поновлення
прав через визнання дій
неправомірними. Це підтвердив
представник товариства в апеляційному
суді.

Задовольняючи скаргу частково, суд
виходить з того, що апелянт просив
скасувати ухвалу, посилаючись на те, що
вона не відповідає всім вимогам
процесуального закону.

Інші доводи апелянта суперечать
доказам у справі та вимогам закону.

Суд правильно встановив, що посилання
заявника на Інструкцію, яка набула
чинності після вказаних в скарзі подій,
є правильним.

Постанова від 8 травня 2012 року не
визнана незаконною, та в належному
порядку не доведено її фальшивість (як
стверджує товариство).

Посилання на оскарження товариством
рішення та дій держвиконавця
начальнику Центрального ВДВС не може
бути взято до уваги, оскільки виходить
за межі доводів скарги.

Дійшовши правильного висновку про
те, що в цій частині заявником
пропущено строк на подачу скарги, суд
разом з тим, розглянув її в цій частині
по суті.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ПАТ
«Миколаївобленерго» задовольнити
частково.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва 6 травня 2014 року скасувати.

Скаргу публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» на дії
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції залишити
без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: