Номер провадження: 22-ц/785/5853/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за
клопотанням представника позивача про
передання до іншого суду цивільної
справи за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ласунка»
до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої засобом
підвищеної небезпеки за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3
- ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 28.01.2014 року,

встановила:

У серпні 2013 року ТОВ «Ласунка»
звернулося з позовом до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої засобом підвищеної небезпеки.

Ухвалою судді від 18 жовтня 2013 року
відкрите провадження та призначене
попереднє судове засідання.

До початку розгляду справи по суті
представник позивача надав клопотання
про направлення справи до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська на підставі ч.
6 ст. 110 ЦПК України.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 28.01.2014 року передати справу за
належною підсудністю до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська.

Не погодившись з зазначеною ухвалою
суду представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду в зв'язку з
тим, що вона постановлена з порушенням
норм процесуального права, і ставиться
питання про направлення справи до
Київського районного суду м. Одеси для
продовження розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу
справу за належною підсудністю до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська, суд першої
інстанції посилався на те, що до
початку розгляду справи по суті
представник позивача надав клопотання
про направлення справи до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська на підставі ч.
6 ст. 110 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи суд
першої інстанції дійшов до висновку
про відсутність підстав для відмови у
задоволенні заяви представника
позивача.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ласунка»
стосуються відшкодування шкоди,
завданої майну товариства
неправомірними діями фізичної особи.

Позивач має право на вибір підсудності
між Київським районним судом м. Одеси -
на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України, та
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська - на підставі
ч. 6 ст. 110 ЦПК України.

Згідно із ч. 6 ст. 110 ЦПК України, позови
про відшкодування шкоди, завданої
майну фізичних або юридичних осіб,
можуть пред'являтися також за місцем
завдання шкоди.

Відповідно до постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська по
адміністративній справі № 41/11190/12 від
07.11.2012 року дорожньо-транспортна
пригода, за наслідками якої позивачу
завдано шкоду, відбулася в м.
Дніпропетровськ на перехресті вулиць
Донецьке шосе та Петрозаводська.
Відповідач визнаний винним у скоєні
правопорушення, внаслідок якого
спричинена шкода позивачу.

Справа підсудна
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська на підставі ч.
6 ст. 110 ЦПК України.

Виходячи з теорії цивільного
процесуального законодавства України
підсудність це розмежування
компетенції між окремими ланками
судової системи і між судами однієї
ланки щодо розгляду і вирішення
підвідомчих їм цивільних справ.

Пред'явлення позову до одного із
повноважних судів не позбавляє права
позивача визначити підсудність справи
до початку розгляду справи по суті.
Діючі норми цивільного процесуального
закону таке право не обмежують та
заборон з цього приводу не містять.

При вирішенні питання щодо передання
справи за підсудністю до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська, суд також
враховує розумність та доцільність
цього, зважаючи на те, що місце завдання
шкоди територіально співпадає з
місцезнаходженням позивача - ТОВ
«Ласунка», що значно зменшить судові
витрати, пов'язані із оформленнями
командировок представнику позивача
для забезпечення його участі в судових
засіданнях та позбавить додаткових
незручностей, оскільки не є
виключенням, що розмір судових витрат
за час розгляду справи судами першої
(апеляційної) інстанції в місті Одесі
може перевищити розмір заявленої до
стягнення з відповідача основної суми
відшкодування.

З зазначеними висновками суду першої
інстанції колегія не погоджується.

Статтею 116 ЦПК України визначений
виключний перелік підстав для передачі
з одного суду до іншого, а саме
зазначено, що суд передає справу на
розгляд іншому суду, якщо:

1) до початку розгляду справи по суті
задоволено клопотання відповідача,
зареєстроване місце проживання або
перебування якого раніше не було
відоме, про передачу справи за місцем
його проживання (перебування);

2) після відкриття провадження у справі
і до початку судового розгляду
виявилося, що заяву було прийнято з
порушенням правил підсудності;

3) після задоволення відводів
(самовідводів) неможливо утворити
новий склад суду для розгляду справи;

4) ліквідовано суд, який розглядав
справу.

У суду першої інстанції були відсутні
підстави передбачені ст. 116 ЦПК України
для передачі справи до іншого суду.

Статтею 109 ЦПК України визначено,
що позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Згідно із ч. 6 ст. 110 ЦПК України, позови
про відшкодування шкоди, завданої
майну фізичних або юридичних осіб,
можуть пред'являтися також за місцем
завдання шкоди.

Подаючи позов за місцем проживання
відповідачів, позивач скористався
своїм процесуальним правом для
визначення підсудності справи та не
скористався своїм правом для вибору
підсудності передбачену ч. 6 ст. 110 ЦПК
України.

Після постановлення ухвали про
відкриття провадження у справі, у суду
першої інстанції були відсутні
підстави для задоволення клопотання
позивача про передачу справи до іншого
суду, оскільки при відкритті
провадження у справі не було порушено
правил підсудності.

На підставі наведеного ухвала суду
першої інстанції від 28.01.2014 року
підлягає скасуванню з направленням
справи до Київського районного суду м.
Одеси для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ч.1 п.2, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити. Ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
28.01.2014 року скасувати.

Справу направити до Київського
районного суду м. Одеси для продовження
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
О. А. Ступаков

А. П. Бабій

В. А.
Станкевич