Справа № /534/133/14-ц
Комсомольський міський суд
в складі : головуючого судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Комсомольську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ спільного сумісного майна
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного
сумісного майна подружжя . Просила
визнати за нею право спільної
часткової власності на квартиру
АДРЕСА_1 в розмірі 2/3 її частки з
урахуванням інтересів двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які знаходяться на її утриманні, а
розмір аліментів, що сплачуються
відповідачем, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування, та з
урахуванням залучення до придбання
цієї квартири коштів її бабусі ОСОБА_4
Свої позовні вимоги мотивує тим, що
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з 16.11.1996 року. В шлюбі у
них народилося двоє дітей: дочка
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, і син ОСОБА_6,
Шлюбні відносини з відповідачем
припинені в 2009 році. За рішенням
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 31 липня 2013 року
шлюб між ними був розірваний. Рішення
суду набрало чинності 12 серпня 2013 року.
За рішенням Комсомольського
міського суду від 31 липня 2013 року
відповідач сплачує на її користь
аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки
В період зареєстрованого шлюбу під
час сумісного проживання вони з
відповідачем за договором
купівлі-продажу ВВА № 189290 від 29 грудня
2003 року, посвідченим приватним
нотаріусом Комсомольського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,придбали
квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу квартири був укладений
Після купівлі квартири право на цю
нерухомість було зареєстровано за
відповідачем в КП «Кременчуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційний
номер:3704410, номер запису:320 в книзі:4.
На придбання цієї квартири нею з
відповідачем були витрачені як спільні
кошти, накопичені в шлюбі з
гривень, що були виручені від продажу
однокімнатної квартири АДРЕСА_2, яка
належала її бабусі ОСОБА_4 і була
передана нею в її управління. Кошти за
продаж цієї квартири призначалась для
забезпечення її власного житла та
житла її неповнолітніх дітей : ОСОБА_5
Після припинення подружніх відносин
вони з відповідачем за погодженням між
собою та з урахуванням інтересів дітей
визначились з порядком користування
житлом. Відповідач користується
кімнатою №4 площею 16,8 кв. м., а вона з
дочкою ОСОБА_5 користуюсь кімнатою №3
площею 13,7 кв. м., син ОСОБА_6
користується кімнатою №2 площею 11,3 кв.
м. Коридори, кухня, ванна та туалет
знаходяться в загальному користуванні.
Діти потребують відповідних умов
для забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку а також постійного
лікування, так як дуже хворіють: дочка
ОСОБА_5 страждає на хронічну мігрень і
перебуває в зв'язку з цим на обліку в
лікарні; у сина ОСОБА_6 травмована
голова, тому він постійно потребує
медичного втручання.
Коштів на утримання дітей та їхнього
лікування постійно не вистачає і вона
вимушена звертатися за позиками, в
зв'язку з чим утворилися борги. Вони з
відповідачем не можуть прийти до згоди
щодо поділу цієї спільної сумісної
власності, а тому вона вимушена
звертатись до суду за захистом своїх
прав та прав неповнолітніх дітей.
Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні 16.04.2014 року
позовні вимоги підтримали повністю,
посилаючись на обставини, зазначені в
Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спора
на стороні позивача, ОСОБА_4 в судовому
засіданні 16.04.2014 року позов підтримала
повністю, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
19.05.2014 року не з»явився. Надіслав до
суду заяву, в якій позовні вимоги
ОСОБА_1 визнав повністю. Просив визнати
за ОСОБА_1 право спільної часткової
власності на 2/3 частки спірної
квартири, яка куплена ними в шлюбі, з
урахуванням інтересів двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які проживають разом з матір»ю.
Згідний, щоб суд визнав за ним право
спільної часткової власності на
вказану квартиру в розмірі 1/3 частки.
Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову в
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, заслухавши пояснення сторін та
їх представників,третьої особи ОСОБА_4,
свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні
16.04.2014 року, дослідивши докази, надані
позивачем на підтвердження позовних
вимог , вважає, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи та
інтереси інших осіб, а тому позов
підлягає до задоволення повністю.
Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
16.11.1996 року. Згідно рішення
Комсомольського міського суду від 31
липня 2013 року шлюб між сторонами був
розірваний. Зазначене рішення набрало
законної сили 12.08.2013 року.
Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей : дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
позивачем, що підтверджується довідкою
За рішенням Комсомольського
міського суду від 31 липня 2013 року
відповідач сплачує на користь
позивача аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки
заробітку починаючи з 18.07.2013 року до
досягнення повноліття дітей ( а.с.57).
В період зареєстрованого шлюбу
під час сумісного проживання сторони
за договором купівлі-продажу ВВА № 489290
від 29 грудня 2003 року, посвідченим
приватним нотаріусом Комсомольського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за р. №5987 , ОСОБА_3 придбав квартиру
Договір купівлі-продажу квартири
був укладений з відповідачем ОСОБА_3 за
право на цю нерухомість було
зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3
в КП «Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації»,
реєстраційний номер:3704410, номер
запису:320 в книзі:4 ( а.с.9-12).
Судом встановлено, що на придбання
цієї квартири були витрачені спільні
кошти, накопичені в шлюбі з
гривень, що були отримані від продажу
однокімнатної квартири АДРЕСА_2, яка
належала бабусі позивача ОСОБА_4 та
була передана нею в управління
позивача, що підтверджується угодою
про передачу завдатку у забезпечення
укладання договору купівлі-продажу від
21 жовтня 2003 року між ОСОБА_10 і ОСОБА_1,
яка зобов»язалась до 01.12.2003 року
включно продати за суму 15 000 грн.
ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2, договором
купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_4
та ОСОБА_10 від 25.11.2003 року про продаж
зазначеної квартири ( а.с.13,58)
З показань свідка ОСОБА_10 в
судовому засіданні 16.04.2014 року
вбачається, що вона придбала зазначену
однокімнатну квартиру у ОСОБА_4, яка
уповноважила свою онуку ОСОБА_1
розпорядитись грошима від продажу цієї
квартири для придбання для її онуки і
правнуків трикімнатної квартири.
Після припинення подружніх
відносин сторони за погодженням між
собою та з урахуванням інтересів дітей
визначились з порядком користування
житлом. Відповідач користується
кімнатою №4 площею 16,8 кв. м., а позивач з
дочкою ОСОБА_5 користуються кімнатою №3
площею 13,7 кв. м., син ОСОБА_6
користується кімнатою №2 площею 11,3 кв.
м. Коридори, кухня, ванна та туалет
знаходяться в загальному користуванні.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об»єктом спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. Згідно
ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно,
за винятком виключеного з цивільного
обороту, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Частиною 3 ст.70 СК України
передбачено, що за рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути
збільшена, якщо з нею, ним проживають
діти, а також непрацездатні повнолітні
син, дочка ,за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного,духовного розвитку та
лікування. В ч.2 ст. 372 ЦК України
зазначено, що за рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення.
Згідно довідки Комсомольської
міської лікарні неповнолітні діти -
дочка ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває на
диспансерному обліку у невролога з 2010
року з діагнозом : мігрень проста форма,
а син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться
під наглядом невролога з 2009 року з
діагнозом : постравматична
енцефалопатія, плоскоступість,
дисфункція жовчовивідних шляхів в
стадії загострення. Діти періодично
проходять стаціонарне , амбулаторне
лікування, а син ОСОБА_5 також і
санаторно - курортне лікування ( а.с.34).
Відповідно до довідок про доходи ВАТ
« Полтавський ГЗК » ОСОБА_3 сплачує
аліменти на двох неповнолітніх дітей
починаючи жовтня 2013 року з погашенням
заборгованості, яка утворилась
починаючи з 18 липня 2013 року ( а.с.21,22,30)
З пояснень позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні вбачається, що
розмір аліментів, які одержують діти,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
Суд вважає доведеним, що квартира є
спільним сумісним майном подружжя і
підлягає розподілу з відступом
рівності часток подружжя, враховуючи
інтереси неповнолітніх дітей, які
знаходяться на утриманні позивача,
оскільки розмір аліментів, які вони
отримують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.
Відповідно до ч.1 ст.71 СК України
майно, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовились про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
Загальну вартість квартири сторони
за взаємною згодою визначили в сумі 24 600
З урахуванням визнання позову
відповідачем за наявності законних
підстав для його задоволення суд
відступає від рівності часток подружжя
при розподілі спільного сумісного
майна подружжя і визнає за позивачем
ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1 вартістю 16 400 грн., а
за відповідачем ОСОБА_3 право
власності - на 1/3 частку зазначеної
квартири вартістю 8200 грн.
На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 88, 174 ч. 4, 213-215 ЦПК
України, п.1ч.1 ст.57, ч. 1 ст. 60, ст. 70 СК
України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
Визнати право власності за ОСОБА_1 на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1 вартістю 16 400
грн., а за ОСОБА_3 визнати право
власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1
Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя підпис
І.М.
Таранкова

З оригіналом вірно:

Суддя
І.М. Таранкова

.