АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
головуючий у 1-й інстанції:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Шахової О.В.

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянула в судовому засіданні справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Імексбанк» в особі філії
АТ «Імексбанк» у місті Києві до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, інтереси якої представляє мати
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3,Подільський
районний відділ Державної міграційної
служби України у місті Києві, Служба у
справах дітей Подільської районної у
місті Києві державної адміністрації,
про виселення та зняття з
реєстраційного обліку

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Подільського районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ПАТ «Імексбанк», в
особі філії АТ «Імексбанк» у місті
Києві звернувся до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що рішенням
Подільського районного суду міста
Києва від 7 серпня 2012 року задоволено
позов ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_3 про
розірвання договору кредиту та
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартиру АДРЕСА_1. В ході виконання
рішення суду, державним виконавцем
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають ОСОБА_1,
яка є сестрою власника квартири ОСОБА_3,
та її малолітня донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою реалізації свого права на
продаж вищевказаного майна, банк двічі
направляв відповідачу вимогу про
виселення з квартири протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги.
Проте, вказана вимога була залишена
відповідачкою без реагування.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд виселити ОСОБА_1 разом з її
малолітньою дитиною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення та
зняти їх з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

Рішенням Подільського районного суду
міста Києва від 21 жовтня 2014 року позов
ПАТ «Імексбанк» задоволено частково.
Виселено ОСОБА_1 разом з її малолітньою
дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
житлового приміщення, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог банку
відмовити у повному обсязі. Зазначає,
що банк не набув право власності на
іпотечну квартир та не має
правовстановлюючого документу, а тому
позовні вимоги банку є передчасними та
протиправними. При винесенні
оскаржуваного рішення суд першої
інстанції не врахував, що позивачем
було порушено встановлений законом
порядок виселення мешканців з
квартири. Крім того, всупереч вимогам
чинного законодавства, суд першої
інстанції прийняв рішення про
виселення з квартири малолітньої
дитини. Вважає, що квартира була
придбана не за кредитні кошти, а тому
рішення суду про виселення без надання
іншої житлової площі є незаконним.

Рішення суду в частині відмови в позові
про зняття відповідачів з
реєстраційного обліку не оскаржено та
відповідно до ст. 303 ЦПК не
переглядається.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції третя особа ОСОБА_3 та
відповідачка ОСОБА_1 не з'явилися, про
розгляд справи повідомлялись
відповідно до закону.

Представник банку проти апеляційної
скарги заперечувала та просила її
відхилити, вважаючи, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. З ст. 40 цього
ж Закону законодавець встановлює
певний порядок дій банку: після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або і житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. З ст. 109 ЖК
України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 8 червня 2007 року між
АКБ «Імексбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Імексбанк», та ОСОБА_3 було
укладено договір кредиту № 63-07,
відповідно до якого банк надав ОСОБА_3
кредит у розмірі 90 000 доларів США зі
сплатою 14 % річних за користування
кредитом та строком повернення до 7
червня 2012 року.

Крім того, 8 червня 2007 року між АКБ
«Імексбанк» та ОСОБА_3 було укладено
також іпотечний договір, згідно з
умовами якого ОСОБА_3 передала банку в
іпотеку належне їй на праві власності
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1 в забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту.

Рішенням Подільського районного суду
міста Києва від 7 серпня 2012 року позов
ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_3 про
розірвання договору кредиту та
звернення стягнення на предмет іпотеки
задоволено. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 55,5 кв.м., жилою
площею 28,9 кв.м., яка була передана в
іпотеку АТ «Імексбанк» згідно
іпотечного договору, в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 перед
банком за договором кредиту № 63-07 від 8
червня 2007 року в загальному розмірі 115
735 доларів США 56 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 917308 грн. 45 коп.,
шляхом проведення прилюдних торгів.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 8 листопада 2012 року рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 7 серпня 2012 року змінено в
частині встановлення початкової ціни
предмета іпотеки, в іншій частині
рішення суду залишено без змін.

В ході проведення виконавчих дій з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого Подільським районним
судом міста Києва 5 грудня 2012 року щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, державним виконавцем
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають ОСОБА_1,
яка є сестрою власника квартири ОСОБА_3,
та її малолітня донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 лютого 2014 року та 27 лютого 2014 року
позивачем направлено відповідачці
вимоги про виселення,яку згідно
зворотних повідомлень про вручення
поштового відправлення, ОСОБА_1
отримала (а.с. 13 зв., 14 зв.).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Імексбанк» про виселення
відповідачки та її неповнолітньої
доньки, суд першої інстанції,
встановивши приведені обставини та
факт проживання її разом з дитиною в
спірній квартирі, виходив з того, що
вона підлягає виселенню відповідно до
вимог ч.2 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ч.3
ст.109 ЖК України.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції було порушено
порядок виселення, не врахував
інтереси неповнолітньої дитини та що
спірну квартиру придбано не за
кредитні кошти не ґрунтуються на
матеріалах справи та не заслуговують
на увагу, оскільки ці доводи були
предметом дослідження суду першої
інстанції,з оцінкою якого колегія
судів погоджується.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом процесуального та
матеріального права не знайшли свого
підтвердження, на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують та є такими, що не тягнуть
за собою безумовне скасування рішення
суду.

Право вимоги позивачу ПАТ «Імексбанк»
про виселення відповідачки разом з
неповнолітньою дитиною з квартири
АДРЕСА_1 належить відповідно до
рішення суду від 7 серпня 2012 року про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, з огляду на що суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
згідно ч.1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку»
звернення стягнення на передані в
іпотеку житлові приміщення є підставою
для виселення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді