Головуючий у 1 інстанції:
Государський І.В.
Провадження № 22-ц/783/4130/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Н.О. Шеремети

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 24 квітня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Галицька районна адміністрація
Львівської міської ради звернулась з
позовом до ОСОБА_2, ОКП ЛОР "БТІ та ЕО",
третя особа - ЛКП "Цитадель - Центр" про
визнання недійсним та скасування
технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1, складеного ОКПЛОР «БТІ та ЕО»
15.09.2006 року, інвентарний номер №897.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржила Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради,
вважає, що таке ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права при неповно з'ясованих
обставинах, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.
Покликається на те, що технічний
паспорт на квартиру АДРЕСА_1 складений
ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" 15.09.2006 року,
інвентарний номер №897 з порушенням, а
саме, технічний паспорт був складений
без виходу на місце та реального заміру
площі квартири. Крім цього,
працівником, який складав технічний
паспорт, було допущено помилку,
оскільки в кресленні входу в квартиру
не вказано наявність сходової клітки.
Відповідно до оспорюваного технічного
паспорту вхід у квартиру АДРЕСА_1, 3
здійснюється із сходів, без наявності
сходової клітки, проте на момент
купівлі квартири та складення
технічного паспорту при виході, на
мезоні будинку АДРЕСА_2 була сходова
клітка, з якої вже був вхід у квартиру
та окремий вхід на горище будинку. З
наведених підстав просить оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає
зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 1 ст. 3, ч.1 ст.4 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК особа має
право на захист свого особистого
немайнового або майнового права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, яке реалізується шляхом
звернення до суду.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи
захисту цивільних прав та інтересів
судом. До них належать:1)визнання
права;2) визнання правочину недійсним;3)
припинення дії, яка порушує право;4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення;5) примусове виконання
обов'язку в натурі;6) зміна
правовідношення;7) припинення
правовідношення;8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди;9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди;10)
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Разом з тим зазначений
перелік способів захисту цивільних
прав чи інтересів не є вичерпним.
Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1,
яку придбала на підставі договору
купівлі - продажу, власником житлового
будинку є Львівська міська рада, а
балансоутримувачем ЛКП «Цитадель -
Центр».

З позову Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
вбачається, що позовними вимогами є
визнання недійсним технічного
паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виданого
15.09.2006 року ОКПЛОР «БТІ та ЕО»,
реєстраційний номер 897, у якому вказана
неточна та недійсна інформація щодо
наявності сходової клітки. Як зазначає
позивач, технічний паспорт був одним із
основних документів, на підставі яких
укладався договір купівлі - продажу
квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції посилався на те, що
оскарження технічного паспорта з
підстав зазначення у ньому неточної та
недійсної інформації, визнання його
недійсним та скасування у судовому
порядку, не передбачено чинним
законодавством, як спосіб захисту
порушених прав.

Технічний паспорт на квартиру є
документом, який містить технічну
характеристику квартири та план
квартири із зазначенням приміщень
(житлових і нежитлових), з яких
складається квартира та їх площі, та не
належить до актів в розумінні ст. 16 ЦК
України.

Пунктом 11 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об»єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Держбуду України
від 24.05.2001 р. №127 з наступними змінами та
доповненнями, передбачено, що у разі
виявлення змін щодо складу, технічного
стану, власників будинків тощо,
суб»єкти господарювання вносять до
інвентаризаційних документів
відповідні виправлення та доповнення.
При наявності змін технічний паспорт
змінюється на новий з позначкою про це
в старому технічному паспорті, який
залишається у замовника.

Отже, Інструкцією про порядок
проведення технічної інвентаризації
об»єктів нерухомого майна, встановлено
порядок внесення змін до технічного
паспорту у зв»язку зі змінами складу
житлових і нежитлових приміщень, які
відносяться до квартири.

Визнання недійсним технічного
паспорту, його скасування не є належним
способом захисту права, яке на думку
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради порушене
відповідачами.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що звернувшись
з позовом про визнання недійсним
технічного паспорту, позивач
застосував спосіб захисту порушеного,
на його думку, права, не передбачений
ст. 16 ЦК України, і такий спосіб захисту
не може бути застосований.

Крім цього, відповідно до ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.
Докази повинні бути належними та
допустимими.(ст. ст. 57, 58,59 ЦПК України).
Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних
у справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач всупереч вимогам ст. ст. 10,11, 60
ЦПК України, не довів належними та
допустимими доказами порушення його
прав чи інтересів, внесення до
технічного паспорту неточної та
недійсної інформації щодо входу у
квартиру АДРЕСА_1 зі сходів, а не зі
сходової клітки, такі твердження
позивача є голослівними.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що Галицька районна адміністрація
не довела належними та допустимими
доказами факту порушення її прав чи
законних інтересів, які підлягають
захисту в судовому порядку в обраний
нею спосіб.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з»ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального
закону, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування оскаржуваного
рішення суду.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
- відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 24 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.