Справа № 438/1051/13
Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/4116/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

представника позивача ОСОБА_2 та
відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 15
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди у зв'язку з розкраданням
матеріальних цінностей, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов
ОСОБА_5 задоволено частково. Судом
постановлено стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відповідно 978
грн.70 коп. та 514 грн. на відшкодування
завданої позивачу матеріальної шкоди
та по 1000 грн. у відшкодування моральної
шкоди. В решті позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Вказане рішення суду першої
інстанції оскаржили відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просять його змінити
і відмовити в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення моральної
шкоди в розмірі по 1000 грн. з кожної. В
апеляційній скарзі, посилаються на
незаконність, необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
норм процесуального права при
ухваленні цього рішення та на
неправильне застосування норм
матеріального права, постановлення
такого без повного і всебічного
з'ясування обставин справи, без
належної оцінки всіх доказів. Вказують
на те, що в рішенні суду не зазначено в
чому полягає моральна шкода, яка була
завдана позивачу судом та не враховано
їхнє майнове становище. Стягнення
моральної шкоди вважають
безпідставним.(а.с. 99-100).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін на обґрунтування та в
заперечення поданих апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, в супереч
доводам апелянтів, з достатньою
повнотою та всебічністю дослідив
надані сторонами докази, вірно
встановив фактичні обставини справи,
спірні правовідносини та правильно
застосував норми матеріального права
що, регулюють відшкодування майнової
та моральної шкоди, дотримався при
цьому вимог процесуального права.

На підставі ст.ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням осіб, в межах
заявлених ними вимог на підставі
доказів, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності до ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи
та безспірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з 11
листопада 2012 року по 11 березня 2013 року
за трудовим договором, укладеним з
приватним підприємцем ОСОБА_6,
працювали продавцями в магазині"
ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. В період роботи в
цьому магазині ОСОБА_3 привласнила
продукти харчування на суму 2431 грн. а
ОСОБА_4 таємно викрала продукти
харчування на суму 2414 грн., чим завдали
ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

За вчинене розкрадання майна
позивача, відповідно до вироку
Трускавецького міського суду
Львівської області від 18 червня 2013 року
ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.191 КК України
а ОСОБА_4 - за ч.1 ст.185 КК України та
призначено покарання у вигляді штрафу
з врахування в тому числі щирого
каяття обвинувачених у вчиненні
вказаних злочинів.(а.с.6-7).

Вказаний вирок набрав законної
сили і відповідно до положень ст.61 ЦПК
України має преюдиціальне значення.

Позов ОСОБА_5 в частині
відшкодування йому відповідачами
матеріальної шкоди, з урахуванням
остаточних позовних вимог в цій
частині, встановлених судом обставин
справи та вимог ст.1166 ЦК України судом
задоволено частково і рішення суду в
цій частині сторонами не оскаржено.

Підставність та розмір
компенсації моральної шкоди, завданої
ОСОБА_6 неправомірними діями ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, судом встановлено відповідно
до вимог ст.23, ст.1167 ЦК України з
врахуванням характеру та тяжкості
вчиненого відносно позивача
правопорушення, глибини та тривалості
моральних страждань позивача,
пов'язаних з викраденням у нього майна,
зміни звичного йому способу життя, а
визначена сума такої компенсації
відповідає вимогам розумності,
виваженості та справедливості.

Призначену судом суму
компенсації позивачу моральної шкоди
кожним з відповідачів не можна визнати
явно несправедливою внаслідок
надмірності визначеного розміру такої
компенсації.

З огляду на наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що
Бориславським міським судом
Львівської області від 15 квітня 2014 року
правильно встановлено фактичні
обставини справи, зібраним доказам
дана належна оцінка, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду справи,
передбачена чинним Цивільним
процесуальним кодексом України,
рішення відповідає вимогам закону, а
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому не
вбачає підстави для його скасування чи
зміни.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ч.1 ст.308, п.1ч.1ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 15 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Береза В.І.