________________________________________________________________________
____________________________________________________________Справа
№ 520/7851/14-ц
Провадження № 2/520/5108/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2014 року Київський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одеса
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
вказаним позовом, в якому посилається
на те, що 20 лютого 2008 року вона позичила
відповідачці ОСОБА_3 грошові кошти у
розмірі 20.000 доларів США для придбання
на її ім'я земельної ділянки, а
відповідачка ОСОБА_3 прийняла
вищевказану суму і зобов'язалася
придбати на її ім'я земельну ділянку,
яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Однак, станом на теперішній час
відповідачка ОСОБА_3 свої зобов'язання
не виконала, земельна ділянка на ім'я
ОСОБА_2 придбана не була, грошові кошти
не повернуті.

У зв'язку з чим, ОСОБА_2 просить суд
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь
грошові кошти у розмірі 240.000 гривень в
рахунок відшкодування боргу.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав та пояснив, що 20 лютого 2008
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено
договір позики, за умовами якого ОСОБА_2
передала ОСОБА_3 грошові кошти в
сумі 20.000 доларів США, з умовою
придбання на ім'я позивачки земельної
ділянки в АДРЕСА_1, але остання всупереч
умовам укладеного договору грошові
кошти за договором позики не повернула,
земельну ділянку придбала не на ім'я
позивачки а на своє ім'я.

Представник відповідачки ОСОБА_1
у судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову та просив суд
відмовити у задоволені позову з
підстав того, що вказаний договір не є
договором позики, а є договором
доручення, тобто фактично між
сторонами по справі склались
правовідносини, що випливають з
договору доручення, а сам по собі факт
передання грошових коштів та складення
розписки не змінює характер спірних
правовідносин на правовідносини
позики.

Вислухавши пояснення
представника учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 20 лютого 2008 року ОСОБА_3 отримала від
ОСОБА_2 грошову суму в розмірі,
еквівалентному 20.000 доларів США, для
придбання на ім'я ОСОБА_2 земельної
ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується розпискою від 20 лютого
2008 року.

Положеннями ст. 1046 ЦК України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України
встановлено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, між сторонами по справі виникли
правовідносини, що випливають з
договору доручення. Так, судом
встановлено та не заперечувалось
сторонами по справі, що грошова сума в
розмірі, еквівалентному 20.000 доларів
США, передавалась позивачкою по справі
ОСОБА_2 відповідачці ОСОБА_3 саме для
придбання на ім'я позивачки земельної
ділянки в Овідіопольському районі
Одеської області.

Крім того, як вбачається з
розписки, наявної в матеріалах справи,
вона не є борговим документом в
розумінні ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, а
лише підтверджує факт передачі
грошових коштів, які відповідно до
розписки передавались не у власність
відповідачки, а на виконання певної дії
- придбання земельної ділянки.

За приписами ст. 1000 ЦК України
визначено, що за договором доручення
одна сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.
Договором доручення може бути
встановлено виключне право повіреного
на вчинення від імені та за рахунок
довірителя всіх або частини юридичних
дій, передбачених договором. У договорі
можуть бути встановлені строк дії
такого доручення та (або) територія, у
межах якої є чинним виключне право
повіреного.

Оцінивши всі доводи у їх
сукупності, суд вважає, що в даному
випадку між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються Главою
68 ЦК України, оскільки випливають з
договору доручення, тому посилання
представника позивачки ОСОБА_4 на
те, що між сторонами укладався договір
позики є необґрунтованим та
безпідставним.

Положеннями ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи, на думку
суду представник позивачці ОСОБА_2
довів суду ті обставини, на які він
посилався як на підставу позовних
вимог.

Отже, з огляду на вищевказане, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 є необґрунтованими, які
слід залишити без задоволення за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525-526,
549-552, 625-626, 629, 1046-1047, 1049-1050 ЦК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені
позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.