Справа № 161/3389/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Івасюта Л.В. Провадження №
22-ц/773/1160/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А. К.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Нестерука
Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
про визнання кредитного договору
недійсним за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 03 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 03.06.2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" про визнання
кредитного договору недійсним
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції позивач ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем обставин, на
які вона посилалась на підтвердження
недійсності правочину.

Такі висновки суду підтверджуються
зібраними в справі доказами та
ґрунтуються на Законі.

Зокрема, судом першої інстанції
встановлено, що 19.02.2007 року між ОСОБА_3
та Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк" було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 1 (а.с. 6-9).

Відповідно до п.1.1 Договору Банк
зобов'язується надати позичальнику
кредит (грошові кошти) в іноземній
валюті в сумі 64 974 швейцарські франки ,
а позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використати та
повернути Банку ці кошти та сплатити
проценти, комісії в порядку і на умовах,
визначених цим договором. Вказана сума
кредиту дорівнює еквіваленту 265 518.72
грн. за курсом НБУ на день укладення
цього договору.

Пунктом 1.2.1 Договору передбачено
надання кредиту з 19.02.2007 року.

Пунктом 1.5 визначений порядок надання
кредиту шляхом зарахування Банком
коштів на поточний рахунок
Позичальника № НОМЕР_1.

На виконання умов договору на підставі
заяви про продаж іноземної валюти для
фізичної особи Банком перераховано на
вказаний в договорі рахунок кредитні
кошти, що стверджується заявою про
продаж іноземної валюти від 20.02.2007 року
(а.с. 99).

Доказом того, що надані кредитні кошти
були зараховані на визначений
договором поточний рахунок № НОМЕР_1 є
також виписка з особового рахунку
ОСОБА_3, оскільки згідно з п.5.6 Постанови
Правління Національного банку України
від 18.06.2003 року № 254 "Про затвердження
Положення про організацію операційної
діяльності в банках України" саме
виписка з особового рахунку клієнта є
підтвердженням виконаних операцій (а.
с. 97).

Таким чином, Банком виконано умову
Договору щодо надання кредитних
коштів, тому покликання позивача на
безгрошовість договору є
безпідставними.

Крім того, оцінюючи докази з огляду їх
взаємного зв'язку в сукупності, судом
правильно прийнято до уваги ту
обставину, що ОСОБА_3, звернувшись в
серпні 2011 року з позовом до ПАТ
"УкрСиббанк" про визнання цього ж
самого кредитного договору удаваним
вказувала, що фактично цей кредит був
наданий у національній валюті, а
позовній заяві зазначала, що особисто
одержувала кошти.

Також, 23.02.2010 року ОСОБА_3 уклала
додаткову угоду до цього кредитного
договору про зміну розміру ануїтентних
платежів, які вона на час звернення до
суду вносить з метою погашення
одержаного кредиту (а. с. 69-77).

Апелянтом не подано будь-яких доказів
того, що погашення кредиту здійснює не
вона, а інша особа.

Викладені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, які зроблені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування оскарженого рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 03 червня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: