Провадження № 4-с/127/154/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року

м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П. ,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці скаргу Міського
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №5» на
дії державного виконавця
Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції
Гордійчука А.О.,

ВСТАНОВИВ:

МКП «ЖЕК №5» звернулося до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції
Гордійчука А.О. та просило визнати його
дії з винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
05.06.2014 року неправомірними; скасувати
постанову державного виконавця
Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 05.06.2014 року з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого 11.03.2014 року Вінницьким
міським судом Вінницької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь МКП «ЖЕК
№5» заборгованості за
житлово-комунальні послуги, мотивуючи
свої вимоги тим, що державним
виконавцем була безпідставно винесена
оскаржувану постанова у зв'язку із
відсутністю індивідуального
ідентифікаційного номера боржника.

У судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав та просив її
задовольнити. При цьому звернув увагу,
що відповідну правову позицію з
приводу наявності в виконавчому листі
ідентифікаційного номеру та відмови у
відкритті провадження при його
відсутності висловив Верховний суд
України, яку державним виконавцем не
взято до уваги.

Державний виконавець заперечував
проти задоволення скарги, мотивуючи
тим, що норми Закону України «Про
виконавче провадження» мають чіткі
вимоги до виконавчого листа, останній
таким вимогам не відповідав, тому і
була винесена оскаржувана постанова.
Щодо правових висновків, то звернув
увагу, що змін до Закону України «Про
виконавче провадження» не внесено, а
отримувати будь-яку інформацію
державний виконавець вправі після
відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 11.03.2014 року
Вінницьким міським судом Вінницької
області у справі № 127/30849/13-ц за позовом
МКП «Житлово-експлуатаційна контора
№5» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги було видано виконавчий лист на
підставі заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 31
січня 2014 року.

05.06.2014 року державним виконавцем
Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції
Гордійчуком А.О. було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) ВП №43566261 у зв'язку з тим, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
відсутній індивідуальний
ідентифікаційний код боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо вдосконалення та
спрощення процедури державної
реєстрації земельних ділянок та
речових прав на нерухоме майно» від
04.07.2012 року (набрав чинності з 08.08.2012
року), у п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» слова «за
наявності» виключено, а після слів
«(для фізичних осіб - платників
податків)» доповнено словами «або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України».

У виконавчому листі не зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника. Така інформація відсутня і в
матеріалах цивільної справи, вона може
бути надана лише на вимогу державного
органу, яким стягувач не є.

Разом із тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження» надає право
державному виконавцю при здійсненні
виконавчого провадження з метою
захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Тому, відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

До такого висновку суд дійшов з
урахуванням правової позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постановах від 25 червня 2014 року у
справі № 6-62 цс 14, від 21 травня 2014 року у
справі № 6-45 цс14.

При цьому суд зауважує, що відповідно
до ст.360-7 ЦПК України, рішення
Верховного суду України, прийняті за
наслідками розгляду заяв про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України. З огляду на
вказану норму доводи державного
виконавця з приводу застосування
вказаних вище норм Закону України «Про
виконавче провадження» є безпідставні.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушенні права чи
свободи.

Таким чином, суд приходить до висновку
про неправомірність дій державного
виконавця щодо винесення оскаржуваної
постанови, тому скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 360-7, 369, 387 ЦПК України, ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. ст. 11, 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції з
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
05.06.2014 року з примусового виконання
виконавчого листа №127/30849/13-ц, виданого
11.03.2014 року Вінницьким міським судом
Вінницької області, неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця Староміського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийняті до провадження виконавчого
документа) від 05.06.2014 року з примусового
виконання виконавчого листа
№127/30849/13-ц, виданого 11.03.2014 року
Вінницьким міським судом Вінницької
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь МКП «ЖЕК №5» заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції може бути
подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя