Справа№592/4139/14-ц
Провадження №2/592/1330/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого - судді
Корольової Г.Ю.

при секретарі
Кириченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до Сумської міської ради, 3-я
особа - ОСОБА_2 про визнання незаконними
та скасування рішення,

В С
Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року позивачка
звернулася до суду з вищеозначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що за рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 грудня 1991
року по справі №2-1612/91 встановлено
порядок користування земельними
ділянками по АДРЕСА_1, за яким виділено
ОСОБА_3 під спорудами 90 кв.м, під двором
загального користування 74 кв.м, під
городом 397 кв.м, а за ОСОБА_4 під
спорудами 95 кв.м., під двором загального
користування 74 кв.м, під городом 255 кв.м.
Згідно договору дарування від 26 січня
1994 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5
прийняла у дар тридцять сотих частин
жилого будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1на земельній ділянці розміром
910 кв.м.

30 жовтня 2013 року Сумською міською
радою прийнято рішення № 2764-МР «Про
передачу у власність (оренду) земельних
ділянок громадянам». Вказаним рішенням
пунктом 14 додатку 1 до нього
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та передано у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 58/100 га
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:15:022:0072 для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд за
рахунок земель житлової забудови.
Вважає, що вказане рішення прийнято з
порушенням чинного законодавства та
підлягає скасуванню, оскільки під час
прийняття рішення були відсутні
підстави для затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) щодо спірної
земельної ділянки, чим порушуються
права позивачки на земельну ділянку, що
перебуває у спільному користуванні.

В судовому засіданні представник
позивачки - ОСОБА_6 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі та просив позов
задовольнити, посилаючись на те, що при
підписанні акту погодження меж
позивачка не розуміла, що у подальшому
будуть порушені її права.

Представник відповідача СМР Овсієнко
Д.Ю. в судовому засіданні не
погоджується з вимогами позовної
заяви, посилаючись на те, що права
позивачки не порушені, вона
власноручно підписала акт погодження
меж, СМР за розроблену технічну
документацію, за її законність
відповідає землевпорядна організація
і рішенням суду було встановлено
порядок користування земельною
ділянкою, який залишався не порушеним.

3-я особа та її представник ОСОБА_8 в
судовому засіданні не згодні з
позовними вимогами, вказуючи те, що
встановлений порядок користування за
рішенням суду зберігається і зараз і
сама позивачка погодила технічну
документацію, відповідно до якої
передається у власність частина
земельної ділянки у розмірі 58/100 і при
цьому її права не порушуються.

Вислухавши представника позивачки,
представника відповідача, 3-ю особу та
її представника, дослідивши письмові
докази, суд дійшов висновку про відмову
задоволення позовних вимог виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судом встановлено, що за рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 04 грудня 1991 року встановлений
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, за яким виділено
ОСОБА_3 під спорудами 90 кв.м, під двором
загального користування 74 кв.м, під
городом 397 кв.м, а за ОСОБА_4 під
спорудами 95 кв.м., під двором загального
користування 74 кв.м, під городом 255 кв.м.
(а.с.4).

Згідно договору дарування від 26 січня
1994 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5
прийняла у дар тридцять сотих частин
жилого будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1на земельній ділянці розміром
910 кв.м. (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
та інтереси.

Згідно ст. 40 ЗК України громадянам
України за рішенням органів виконавчої
влади або органів самоврядування
можуть передаватися безоплатно у
власність або надаватися в оренду
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм визначених
цим Кодексом.

У відповідності до п. «г» ч.3 ст.152
цього ж Кодексу захист прав громадян на
земельні ділянки, зокрема, права на
передачу земельних ділянок у власність
громадян, здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до рішення Сумської
міської ради V1 скликання ХХХ1V сесії від
30 жовтня 2013 року № 2764 - МР «Про передачу
у власність (оренду) земельних ділянок
громадянам у пункті 14 додатку 1 до
рішення ОСОБА_2 передано у власність
58/100 від 0,1000 га земельної ділянки
кадастровий номер :15:022:0072 за
адресом: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд за
рахунок земель житлової забудови (а.с.
5-6).

Згідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток у
праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

З договору дарування від 12 червня 1975
року вбачається, що ОСОБА_9 подарував, а
ОСОБА_2 прийняла у дар 58/100 частин
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться у АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу та
зареєстрований у Сумському БТІ 27.06.1975
року (а.с. 43-45).

Зі змісту ч.5 ст.116 ЗК України
вбачається, що не допускається
передача у власність громадян:
земельних ділянок, що перебувають у
користуванні інших осіб; земельних
ділянок, що перебувають в їх власності
або земельних ділянок, що відводяться
для передачі у власність або
користування інших осіб.

Земельні ділянки передавалися у
власність та в оренду громадянам, як
убачається з матеріалів справи, на
підставі розробленої та наданої
технічної документації по складанню
документів, що посвідчують право
власності або оренди на землю.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про землеустрій» розробники
документації із землеустрою несуть
відповідно до закону відповідальність
за достовірність, якість і безпеку
заходів, передбачених цією
документацією.

Згідно технічної документації,
власниками домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 були додержані всі правила
норм безоплатної передачі у приватну
власність земельної ділянки,
відповідно часткам у домоволодінні, що
підтверджується розробленою технічною
документацію ПП «Мегаполіс»,
невід*ємною частиною якої є акт про
погодження (встановлення) та
закріплення в натурі меж земельної
ділянки, який підписаний всіма
власниками домоволодіння та лист
контролю якості робіт та свідчить про
те, що зауваження та помилки відсутні
(а.с. 35-42).

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
а) визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частки спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 80 Земельного Кодексу України
визначається володіння, користування
та розпорядження земельною ділянкою,
що перебуває у спільній частковій
власності, здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку. Учасник спільної часткової
власності має право вимагати виділення
належної йому частки із складу
земельної ділянки як окремо, так і
разом з іншими учасниками, які
вимагають виділення, а у разі
неможливості виділення частки -
вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Як встановлено у судовому засіданні,
рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 04 грудня 1991 року був
встановлений порядок користування
земельної ділянки, порядок якого не
порушений рішенням Сумської міської
ради за № 2764-МР «Про передачу у
власність (оренду) земельних ділянок
громадянам» ОСОБА_2 у власність 58/100 від
0,1000 га, що і відповідає її частки
будинку АДРЕСА_1.

Щодо посилання позивача та його
представника на те, що рішенням
Сумської міської ради V1 скликання ХХХ1V
сесії від 30 жовтня 2013 року № 2764 - МР «Про
передачу у власність (оренду) земельних
ділянок громадянам у пункті 14 додатку 1
до рішення ОСОБА_2 передано у власність
58/100 від 0,1000 га земельної ділянки
кадастровий номер :15:022:0072 за
адресом: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд за
рахунок земель житлової забудови
порушуються права позивача на земельну
ділянку, що перебуває у спільному
користуванні, суд не вбачає. Саме акт
про погодження меж підписаний
позивачкою, що вона не оспорює і при
складанні технічної документації
зауважень з її боку не було.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в
позові ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки
позивачкою та її представником не
доведено факт порушення відповідачем
прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 212 - 215 ЦПК України,
ст.ст. 21, 358 ЦК України, ст.ст. 40,80,116, 120,152
ЗК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

В позові ОСОБА_1 до Сумської міської
ради, 3-я особа - ОСОБА_2 про визнання
незаконними та скасування рішення -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Сумської області через
Ковпаківський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г.Ю.
Корольова