Провадження № 2/752/72/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі: головуючого - судді
Калініченко Л.С., при секретарі
Коркіній М.М., Колеснику В.А., Руденко
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
Ради, треті особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В
И В :

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до Київської міської
ради, третя особа Шоста Київська міська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно, яке складається з ? частини
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 08.12.06р. спадкодавець є
власником ? частини спірного будинку,
однак за життя вказане рішення суду у
встановленому порядку зареєстроване
не було, у зв'язку з чим нотаріусом було
відмовлено у видачі відповідного
свідоцтва з підстав відсутності
зареєстрованого права власності на
спадкове майно.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала у повному
обсязі та просила його задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві,
пояснень даних у ході розгляду справи
та наданих доказів.

Відповідач, Київська міська рада
та її представник у судове засідання не
з'явилися, процесуальним правом надати
письмові пояснення по суті предмету
спору скористалися, надіславши
письмові пояснення з яких вбачалося, що
Київська міська рада не має жодного
відношення до предмету спору, не
оспорює фактичні обставини справи, у
зв'язку з чим не може бути стороною по
справі, проти позову заперечує.

Представник Третьої особи -
Головного управління юстиції у м. Києві
у судове засідання не з'явилися,
процесуальним правом надати письмові
пояснення по суті предмету спору
скористалися, надіславши письмові
пояснення з яких вбачалося, що видача
свідоцтва про право на спадщину на
мано, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві,
що в рамках даного спору підлягає
доказуванню. Правової позиції щодо
самого предмету спору не вказано.

Третя особа, ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, направив до суду заяву, в
який зазначив, що підтримує позовні
вимоги, просить розглядати справу за
його відсутності.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх наданими доказами,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Останнє зареєстроване місце
проживання ОСОБА_3 був житловий
будинок АДРЕСА_2, що підтверджується
відповідною довідкою №1803 від 01.06.11р.
(а.с.76).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на майно спадкодавця, яке, на
думку позивача, складалося з ?
житлового будинку (літ.А) з надвірними
спорудами - літ. «Б» - (сарай), літ. «В»
(вбиральня), розташований у АДРЕСА_1,
який належав останньому на підставі
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 08.12.06р.

Враховуючи відсутність даних у
матеріалах справи про складання
заповіту ОСОБА_3 спадкування після
його смерті відбулося за законом.

Спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_3 є син, ОСОБА_2 та дружина
ОСОБА_1, доказів про наявність інших
спадкоємців матеріали справи не
містять.

21 вересня 2011 року позивачка, ОСОБА_1
звернулася до Шостої київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, що
залишилася після смерті ОСОБА_3, у
зв'язку з чим було заведено спадкову
справу № 596/11.

06 жовтня 2011р. ОСОБА_2 звернувся до
Шостої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
відмову від належної його частини
спадкового майна.

06 червня 2012 року позивачка
звернулася до Шостої київської
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину за законом на
спадкове майно, що залишилося після
смерті ОСОБА_3

06 червня 2012 року постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
державний нотаріус Шостої київської
державної нотаріальної контори
відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
жилий будинок, після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав
ненадання правовстановлюючого
документу на вказане нерухоме майно.

Судом також встановлено, що
відповідно до рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 08.12.06р. за
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано право
власності на жилий будинок (літ.А) з
надвірними спорудами - літ. «Б» - (сарай),
літ. «В» (вбиральня), розташований у
АДРЕСА_1. (а.с.5,6).

Відповідно до Розпорядження №177
від 17.03.11р. виданого Голосіївською
районною у м.Києві державною
адміністрацією «Про присвоєння
поштової адреси житловому будинку (на
плані під літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1»
житловому будинку (на плані під літ.
«А»), що введений в експлуатацію за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 65,0
кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., поштову
адресу: АДРЕСА_1 (а.с.10)

Так, відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме
майно, обтяження таких прав шляхом
внесення відповідного запису до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Згідно з ч. 4, 7 ст.3 вказаного Закону
державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Зареєстровані
речові права та їх обмеження мають
пріоритет над незареєстрованими в разі
спору щодо нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

Крім цього, суд звертає увагу, що
відповідно до рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 08.12.06р. за
спадкодавцем визнано право власності
на жилий будинок (літ.А) з надвірними
спорудами - літ. «Б» - (сарай), літ. «В»
(вбиральня), розташований у АДРЕСА_1,
однак позивач у справі просить визнати
право власності на будинковолодіння
розташоване по АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 08.12.06р.
встановлено право власності на ?
частину жилого будинку (літ.А) з
надвірними спорудами - літ. «Б» - (сарай),
літ. «В» (вбиральня), в свою чергу
позивач просить визнати право
власності, у порядку спадкування на ?
будинковолодіння.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Таким чином, позивачем не доведено
наявність зареєстрованого у
встановленому порядку права власності
спадкодавця на нерухоме майно, яке
позивачем визначено як ?
будинковолодіння розташованого по
АДРЕСА_1, а тому позов не може бути
задоволений.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України
відсутні підстави для розподілу
судових витрат, враховуючи, що судом
винесено рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 8, 10, 11, 15, 32, 60, 107, 209,
214, 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Київської міської Ради, треті особи:
Головне управління юстиції у м. Києві,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через Голосіївський районний
суд м. Києва.

Суддя