Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/446/14-ц
Номер провадження 2/580/215/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"13" березня 2014 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Гура А. О. ,

розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_2, ТОВ Сумиоблавтотранс про порушення прав споживача та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2014 року він користувався послугами автобуса марки ПАЗ д.н. НОМЕР_1, який належить ПП ОСОБА_2, в напрямку Лебедин-Гадяч, але не придбав білет в касі автостанції Лебедин. Посадку у вищевказаний автобус він здійснював поза межами автостанції. Касир автостанції ОСОБА_3І - вимагала, щоб він придбав квиток через переносний електронний касовий апарат Кроха, на що він відмовився, тоді вона та водій автобуса почали в грубій формі виганяти його з автобусу. Квиток він не бажав купувати, так як у його вартість входить 15% станційного збору від вартості квитка, що змушувало б його сплатити кошти за послуги, які він не отримував, і взагалі не міг отримати за межами автостанції (платформи). Кошти за проїзд він сплатив особисто водію, але на вимогу надати йому квиток за проїзд, останній відмовив, бо в нього не було квитків. Крім того, не надав інформації щодо вартості проїзду. Від цих дій відповідачів йому була завдана моральна шкода.

Позивач вважає дії відповідачів протиправними та такими, що порушують Закони України Про захист прав споживачів та Про автотранспорт, тому він звернувся до суду і просить:

- визнати протиправними дії ПП ОСОБА_2 та ТОВ Сумиоблавтотранс в організації і продажу пасажирам квитків за проїзд в салоні автобуса працівником автостанції поза межами автостанції; встановленні обмежень його прав споживача та відмову у перевезенні; обмеженні його права на вільний вибір послуг з автоперевезень у зручний для нього час; примусу сплатити станційний збір;

- визнати протиправними дії ПП ОСОБА_2 у ненаданні йому квитка за оплачений проїзд та ненаданні інформації, яка повинна була бути розміщена в автобусі , в тому числі про перевізника;

- стягнути з відповідачів завдану йому протиправними діями моральну шкоду в сумі 10300 грн. та 85000 грн.

Ознайомившись з поданою позовною заявою, вважаю, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема:

- в позовній заяві не викладені обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- не зазначено прізвище водія автобуса та доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а долучені до позовної заяви припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт на його імя від 22.02.2012 року та лист державної інспекції України з безпеки наземному транспорті від 12.09.2013 року № 4213/02/5913 не стосуються факту, що мав місце 01.02.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП Діденко, ТОВ Сумиоблавтотранс про порушення прав споживача та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, запропонувавши позивачу в пятиденний строк з дня отримання даної ухвали усунути вказані недоліки, і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя: ОСОБА_4