У Х В А Л А іменем україни29 жовтня 2014
рокум. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючого Луспеника
Д.Д., суддів: Євграфової Є.П.,
Журавель В.І., Закропивного О.В.,
Лесько А.О., розглянувши в
судовому засіданні справу за заявою
ОСОБА_3 про перегляд рішення
Апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
служба у справах захисту дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації про стягнення
аліментів на утримання дитини та
визначення місця її проживання, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16 червня
2014 року, в с т а н о в и л а:
У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком -
громадянином Італійської республіки,
та стягнення з відповідачки аліментів
на утримання дитини у розмірі 1/3
частини від усіх доходів. Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 серпня 2013 року позов
задоволено частково. Визначено місце
проживання малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком -
громадянином Італійської республіки
ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх доходів щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до повноліття дитини. У
задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.Рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 квітня 2014 року
рішення Апеляційного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року
залишено без змін. У червні 2014 року
ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про
перегляд рішення апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року у зв'язку
з нововиявленими обставинами. Вимоги
мотивував тим, що 02 червня 2014
року йому стала відома обставина, яка
має істотне значення для справи, а саме
- отримано консультаційний висновок
НДСЛ «Охмадит», з якого вбачається, що
внаслідок неналежного ставлення
ОСОБА_4 до дитини та неналежного
виконання нею батьківських обов'язків
у дитини виник ряд захворювань. Вказана
обставина не була і не могла бути йому
відома під час розгляду справи у суді,
оскільки ця обставина встановлена
консультаційним висновком НДСЛ
«Охмадит» від 02 червня 2014 року. У
зв'язку із цим просив рішення
апеляційного суду м. Києва
від 27 листопада 2013 року скасувати,
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 серпня 2013 року залишити
без змін. Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 16 червня
2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд
рішення апеляційного суду м. Києва від
27 листопада 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
служба у справах захисту дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації про стягнення
аліментів на утримання дитини та
визначення місця її проживання
задоволено. Рішення апеляційного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року у
вказаній справі скасовано. Рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 серпня 2013 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 16 червня 2014 року
скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3
про перегляд рішення апеляційного суду
у зв'язку нововиявленими обставинами
відмовити. Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав. Задовольняючи заяву, суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що консультаційний висновок НДСЛ
«Охмадит», з якого вбачається, що
внаслідок неналежного ставлення
ОСОБА_4 до дитини та неналежного
виконання нею батьківських обов'язків
у дитини виник ряд захворювань,
відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України є нововиявленою обставиною у
справі, що дає підстави для скасування
рішення апеляційного суду м. Києва від
27 листопада 2013 року.
З таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна, оскільки він
суперечить вимогам закону та не
відповідає матеріалам справи. Згідно з
ст. 361 ЦПК України підставами для
перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи. У п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» від 30
березня 2012 року № 4 (далі - Постанова)
судам роз'яснено, що нововиявлені
обставини - це юридичні факти, які мають
істотне значення для розгляду справи
та існували на час розгляду справи, але
не були і не могли бути відомі заявнику,
а також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК України). Необхідними
умовами нововиявлених обставин,
визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК України, є
те, що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі. Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається. Судове рішення не може
переглядатись у зв'язку з
нововиявленими обставинами у разі,
якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361
ЦПК України, відсутні, а є підстави для
перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, були або могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи. Як
на новивиявлену обставину у своїй
заяві ОСОБА_5 посилався на
консультаційний висновок НДСЛ
«Охмадит» від 02 червня 2014 року, з якого
вбачається, що внаслідок неналежного
догляду за дитиною у ОСОБА_5 виявлено
оніхомікоз та оніходістрофія стоп (а. с.
24), вказана обставина має істотне
значення для вирішення справи.
Апеляційний суд, посилаючись на
вказану обставину, як на нововиявлену,
дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4
ухилялася від виконання батьківських
обов'язків, що підтверджується
проживанням дитини з батьками ОСОБА_4,
будо відсутнє піклування матір'ю про
фізичний та духовний розвиток дитини,
що призвело до виникнення у ОСОБА_5 ряду
захворювань, є підстави для визначення
місця проживання дитини з батьком. При
цьому не звергнув уваги, що у
консультаційному висновку також
зазначено, що 28 жовтня 2013 року
відповідно до наданих даних медичного
обстеження і амбулаторного лікування,
у дитини було діагнозовано оніхомікоз
та оніходістрофія стоп з симптомами
первинного прояву приблизно 14 жовтня
2013 року. Зараження ОСОБА_5
вказаними захворюваннями виникло не
пізніше 29 серпня 2013 року (а. с. 24). Тобто
вказані обставини існували на час
розгляду справи в апеляційному суді,
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, проте позивач у
порядку визначеному ч. 2 ст. 303 ЦПК
України доказів щодо цих обставин у
справі для дослідження суду не надав.
Крім того, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що не належний догляд
ОСОБА_4 за дитиною викликав в останньої
ряд захворювань, при цьому не з'ясував,
чи існує причинний зв'язок між діями
відповідачки та хворобами дитини. Суд
на вказані обставини справи уваги не
звернув, не правильно розтлумачив
норми ст. 361 ЦПК України та дійшов до
передчасного висновку про задоволення
заяви. За таких обставин, судове
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню, а питання щодо розгляду
заяви про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року направленню на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
ОСОБА_4 задовольнити частково. Ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16 червня
2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий:
Д.Д. Луспеник
Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

А.О. Лесько