Номер провадження: 22-ц/785/6147/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів -Артеменко І.А.

-Сватаненко В.І.

при секретарі -Добряк Н.І.

за участю: представника прокуратури -
Вергін Д.С., представника ОСОБА_4-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Одеської області в інтересах
Одеської міської ради на рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 27 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 Гуральєвича, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24 про виділ майна з
спільної часткової власності
дачно-садового кооперативу «Зелений
куток» 14 - 1/40 частини та 417/1000 частин
дачі, що належать ОСОБА_4 та складаються
з будівель і споруд: літ. Б- дача, літ.
Б-дача, 52а-навіс, 53а-літня кухня,
54а-гараж, 55а -сарай, 56а-сарай, 57а-вольєр,
№1-3, 58-60, 63, 64 - огорожа, І, XVII - мостіння та
розташована на земельній ділянці
площею 511 кв.м., та визнання за ОСОБА_4
права власності на дачний будинок літ.
«Б» загальною площею 184,6кв.м., житловою
101,7кв.м., підсобною 82,9кв.м., 52а-навіс,
53а-літня кухня, 54а-гараж, 55а -сарай,
56а-сарай, 57а-вольєр, №1-3, 58-60, 63, 64 -
огорожа, І, XVII - мостіння, що розташовані
на земельній ділянці площею 511 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1, та припинення права
власності ОСОБА_4 на 1/40 частину та 417/1000
частин дачі у ДСК «Зелений куток» за
адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

13 вересня 2013 року позивачка звернулась
з зазначеним позовом, який уточнила 18
вересня 2013 року (а.с.10). В його
обґрунтування посилається на те, що
зазначено майно належить їй на праві
власності. Але у зв'язку з тим, що у
інших співвласників існують не
прийняті до експлуатації будівлі та
споруди неможливо провести розрахунок
ідеальних часток. На підставі ст.364 ЦК
України просить задовольнити її
вимоги.

Відповідачі по справі участь у
судовому засіданні не брали.

Рішенням суду першої інстанції від 27
листопада 2013 року позов ОСОБА_4
задоволений.

Виділено з спільної часткової
власності ДСК «Зелений куток» за
адресою: АДРЕСА_1 - 1/40 частину та 417/1000
частин дачі, що належать ОСОБА_4 та
складаються з будівель і споруд: літ. Б-
дача, літ. Б-дача, 52а-навіс, 53а-літня
кухня, 54а-гараж, 55а -сарай, 56а-сарай,
57а-вольєр, №1-3, 58-60, 63, 64 - огорожа, І, XVII -
мостіння та розташована на земельній
ділянці площею 511 кв.м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
дачний будинок літ. «Б» загальною
площею 184,6кв.м., житловою 101,7 кв.м.,
підсобною 82,9 кв.м., 52а-навіс, 53а-літня
кухня, 54а-гараж, 55а -сарай, 56а- сарай,
57а-вольєр, №1-3, 58-60, 63, 64 - огорожа, І, XVII -
мостіння, що розташовані на земельній
ділянці площею 511 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1.

Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/40
частину та 417/1000 частин дачі у ДСК
«Зелений куток» за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі заступника
прокурора Одеської області в інтересах
Одеської міської ради ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судовою колегією встановлено, що суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4 на підставі договору дарування
від 29 листопада 2000 року та договору
купівлі-продажу від 28 серпня 2013 року
належать 417/1000 частин та 140 частина дачі
у ДСК «Зелений куток», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Також на підставі
договору дарування земельної ділянки
від 28 січня 2005року, позивачці належить
земельна ділянка площею 0,0185 га по
АДРЕСА_1 у ДСК «Зелений куток», на якій
розташовані 417/1000 частин дачі у ДСК
«Зелений куток».

Згідно з технічним паспортом від 20.08.2000
року 417/1000 частин дачі у ДСК «Зелений
куток» за адресою: АДРЕСА_1, мають
загальну площу 119,1 кв.м., у тому числі
літню житлову 67,6 кв.м., підсобну 51,5 кв.м.
та складаються з літ. Б- дача, I -
мостіння, №1-3 - огорожа, що розташовані
на земельній ділянці площею 201 кв.м.

Згідно з технічним паспортом від 25.07.2013
року 1/40 частина дачі у ДСК «Зелений
куток» за адресою: АДРЕСА_1, має
загальну площу 65,5 кв.м., у тому числі
літню житлову 34,1 кв.м., підсобну 31,4 кв.м.
та складаються з літ. Б- дача, 52а-навіс,
53а-літня кухня, 54а-гараж, 55а -сарай,
56а-сарай, 57а-вольєр, №58-60, 63, 64 - огорожа,
XVII - мостіння та розташована на
земельній ділянці площею 310 кв. м.

Суд першої інстанції задовольняючи
вимоги позивачки на підставі ст. 364 ЦК
України виходив з того, що вона має
намір виділити з спільної часткової
власності свої частки у дачі у ДСК
«Зелений куток», але у зв'язку з тим, що
у багатьох відповідачів існують не
прийняті до експлуатації будівлі і
споруди, неможливо провести
перерахунок ідеальних часток для
укладання відповідної угоди щодо
виділу майна з спільної часткової
власності та посвідчити цю угоду
нотаріально.

Але судова колегія не може погодитися з
рішенням суду з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 356
Цивільного кодексу України власність
двох чи більше осіб із зазначенням
частки кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 369 Цивільного
кодексу України визначено, що
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників.

Згода співвласників на вчинення
правочину щодо розпорядження спільним
майном, який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.

Частиною 3 ст. 358 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 370 Цивільного
кодексу України співвласники мають
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній сумісній власності.
Виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється у
порядку, встановленому статтею 364 цього
Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 364 Цивільного кодексу
України договір про виділ у натурі
частки з нерухомого спільного майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Порядок проведення робіт з поділу,
виділу та розрахунку часток житлових
будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна при підготовці
проектних документів щодо можливості
проведення робіт з поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна визначається в Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, яка затверджена наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України N 55 від 18.06.2007 року (далі по
тексту - Інструкція).

Зокрема, порядок поділу об'єктів
нерухомого майна викладено в розділі 2
даної Інструкції.

Поділ на самостійні об'єкти нерухомого
майна провадиться відповідно до
законодавства з наданням кожному
об'єкту поштової адреси.

Поділ на самостійні об'єкти нерухомого
майна повинен відповідати умовам, що
передбачені чинними будівельними
нормами.

При підготовці документів про поділ
нерухомого майна БТІ проводять такі
дії:

- уточнюється кількість основних
будинків і допоміжних будівель, що
входять до складу об'єкта нерухомого
майна, виявляються і вносяться до
матеріалів технічної інвентаризації
поточні зміни в будинках, будівлях,
спорудах;

- за відсутності нотаріально
посвідченого договору чи рішення суду
щодо порядку користування будинками,
будівлями та спорудами беруться до
уваги заяви всіх співвласників,
підписи яких засвідчені нотаріально.

Після цього готується Висновок щодо
технічної можливості поділу об'єкта
нерухомого майна, який містить такі
дані: а) кому належить об'єкт нерухомого
майна; б) на підставі яких
правовстановлювальних документів; в)
повну технічну характеристику об'єкта
нерухомого майна; г) фактичне
користування будинками (приміщеннями),
будівлями та спорудами між
співвласниками; ґ) який документ
підтверджує право власності
(користування) земельною ділянкою; д)
склад новоутворених об'єктів
нерухомого майна і їх адреси; е)
пропозиції щодо можливих розмірів
земельних ділянок, що закріплюються за
новими (виділеними) об'єктами з
урахуванням обмежень (обтяжень) на
використання земельних ділянок
відповідно до затвердженої
містобудівної документації та
земельного законодавства (варіанти
поділу додаються).

Таким чином, для поділу на самостійні
об'єкти нерухомого майна слід
представити: висновок відповідного
бюро технічної інвентаризації щодо
технічної можливості поділу об'єкта
нерухомого майна, оскільки
повноваженнями на складання такого
висновку наділені виключно бюро
технічної інвентаризації.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів зазначає, що виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності, не є правом, що самостійно
реалізується особою, яка бажає виділу,
а має здійснюватись на підставі
укладеного між усіма співвласниками
договору, з огляду на те, що ч. 1 ст. 358
Цивільного кодексу України чітко
встановлено засади здійснення права
спільної часткової власності за згодою
співвласників, і лише у разі виникнення
між співвласниками спору справа про
виділ вирішується судом.

Але суд першої інстанції розглядаючи
справу не з'ясував чи дійсно між
сторонами по справі існує спір.

Крім того, відповідно до пункту 2.3
Інструкції не підлягають поділу
об'єкти нерухомого майна, до складу
яких входять самочинно збудовані
(реконструйовані, переплановані)
об'єкти нерухомого майна. Питання щодо
поділу об'єктів нерухомого майна може
розглядатись лише після визнання права
власності на них відповідно до закону.
Але суд першої інстанції ухвалюючи
рішення не з'ясував чи входять до
складу нерухомого майна, яке є у
спільній частковій власності сторін,
самочинно збудовані споруди.

Крім того судова колегія звертає увагу,
що суд першої інстанції відкрив
провадження по справі з порушенням ст.
114 ЦПК України, оскільки будинок
позивачки знаходиться у Приморському
району м. Одеси.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права , що є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п.
1,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Одеської області в інтересах
Одеської міської ради -задовольнити.

Рішення Київського районного суду
міста Одеси від 27 листопада 2013 року -
скасувати.

Ухвалити по справі рішення, яким в
позові ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.О. Суворов

В.І. Сватаненко

І.А.
Артеменко