ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/2534/14-ц
Провадження №2/636/1347/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року
м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

за участі:

секретаря судового засідання
Зайцевої Т.Г.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про визначення часток в
спільній сумісній власності та
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просила визнати, що
частка її чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, в спільній сумісній
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_1 становить ?, а також визнати за
нею право власності на вказану частку
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3

В обгрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 зазначала, що після смерті
ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка
складається з земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
призначеної для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд. Дана
земельна ділянка належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

За життя ОСОБА_3 розпочав
реєстрацію своєї частини земельної
ділянки. Так, 19.04.2013 року Управлінням
Держземагенства Чугуївського району
Харківської області було
зареєстровано земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, однак,
право власності на цю земельну ділянку
за ОСОБА_3 було зареєстровано вже після
його смерті.

Після смерті чоловіка позивач
звернулась до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину, проте в цьому їй було
відмовлено в зв'язку з тим, що
свідоцтво про право власності, яке
підтверджує право власності ОСОБА_3 на
спадкову земельну ділянку було видано
вже після його смерті. В зв'язку з
вищевикладеним позивач не може
оформити та юридично закріпити за
собою право власності на спадкове
майно, що належить їй за законом, та
змушена звернутись за вирішенням цього
питання до суду.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала і просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду подавши заяву про визнання позову
і розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши надані
сторонами докази приходить до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
смерть, серії НОМЕР_1, виданого 29.10.2013 р.
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, актовий
запис №14315. (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3, залишилось
спадкове майно, яке складається з
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, призначеної для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, землі житлової та
господарської забудови, площею 0,0734 га,
кадастровий номер: :13:001:0057. Дана
земельна ділянка належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Родинні відносини позивача і
спадкодавця підтверджуються даними
свідоцтва про укладення шлюбу, серії
НОМЕР_2, виданого 24.02.1984 року Москвським
відділом ЗАГС м. Харкова. (а.с. 14).

З відповіді Чугуївської державної
нотаріальної контори від 04.08.2014 року
№3397/01-16 вбачається, що в термін
передбачений ст. 1270 ЦК України, з
заявами про відмову від спадщини
звернулись: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Дружина
спадковавця ОСОБА_1 спадщину прийняла
фактично, тим що відповідно до вимог ст.
1268 ЦК України постійно проживала разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Заведена спадкова справа за
№ 177/2014.

29.04.2014 р. за р.№ 1-1-55, на ім'я ОСОБА_1
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на ? частину житлового
будинку розташованого у АДРЕСА_1. (а.с.
37).

Крім вищезазначених документів,
матеріали справи містять свідоцтво на
ім'я ОСОБА_3 про право власності на
земельну ділянку, кадастровий номер:
:13:001:0057, що знаходиться у спільній
сумісній власності, цільове
призначення якої будівництво і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), землі житлової та
громадської забудови (а.с. 12); витяг з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку,
кадастровий номер: :13:001:0057, що
знаходиться у спільній сумісній
власності. (а.с. 13), та витяг з Державного
земельного кадастру в якому зазначено,
що за позивачем по справі - ОСОБА_1
зареєстровано право власності на ?
частину земельної ділянки,
кадастровий номер: :13:001:0057. (а.с.
17-19). Доказів про визнання вище
перелічених документів недійсними,
скасування державної реєстрації права
власності на ім'я ОСОБА_3 (спадкодавця),
ОСОБА_1 (спадкоємця) суду не надано, отже
вказані документи є чинними і такими,
що підтверджують виникнення та
реєстрацію права власності за даними
особами.

Згідно з роз'ясненнями викладеними в
інформаційному листі Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», за змістом
статті 392 ЦК України, належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності
спадкоємця на спадкове майно.

Також згідно з роз'яснень
викладених у вищезазначеному
інформаційному листі Вищого
спеціалізованого Суду України, у разі
пред'явлення позову до неналежного
відповідача, суд за клопотанням
позивача, не припиняючи розгляду
справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї
особи, яка має відповідати за позовом,
або залучає до участі у справі іншу
особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК
України). Якщо позивач не заявляє
клопотання про заміну неналежного
відповідача, суд повинен відмовляти у
позові.

Судом встановлено, що позивач
зверталась до нотаріальної контори для
оформлення спадкових прав. Листом від
16.06.14р №2500/02-14 Чугуївська державна
нотаріальна контора запропонувала
ОСОБА_1 звернутись до суду для визнання
права власності на земельну ділянку
розташовану в АДРЕСА_1, (а.с.15). Однак
даний лист не може враховуватись судом
як належна відмова у вчиненні
нотаріальної дії, оскільки, згідно п.3
Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
Наказом Мінюсту України від 22.02.12р.
№296/5, зареєстрованого в Мінюсті
України 22.02.12р. за №282/20595, нотаріус у
такому разі виносить постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії із
зазначенням в ній відомостей,
визначених Порядком. Доказів наявності
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, а також оскарження в
судовому порядку дій нотаріуса,
позивач суду не надала.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі по справі ОСОБА_2 від
прийняття спадщини відмовився
звернувшись до нотаріальної контори з
заявою про відмову від прийняття
спадщини, позов визнав, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи заявою та відповіддю
нотаріальної контори на запит суду
(а.с.30, 37). В судовому засіданні позивач
на запитання суду підтвердила, що спору
між нею та відповідачем по справі щодо
спадкового майна не існує. З огляду на
це, судом, відповідно до вимог статті 11
ЦПК України, позивачу було роз'яснено
її право на заміну неналежного
відповідача на належного, однак
клопотання про таку заміну позивач не
заявив, відмовившись в судовому
засіданні від залучення до участі у
справі належного відповідача.

Зважаючи на викладене вище,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши наявні у справі докази, з
огляду на відсутність належним чином
оформленої відмови нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, залучення
позивачем до участі у справі особи, яка
не є належним відповідачем і відмови в
залученні належного відповідача,
враховуючи положення пункту 1
вищенаведеного листа ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ, суд
вважає за необхідне в задоволенні
позову відмовити.

Керуючись статтями 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2, про визначення часток в
спільній сумісній власності та
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом, -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя -