Номер провадження: 22-ц/785/1896/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
12 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю
третіх осіб Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради та
Комунального підприємства «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»
про встановлення порядку користування
земельною ділянкою та виділення частки
в натурі,-

встановила:

У липні 2013 року позивачі звернулися до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що вони є власниками 41/50 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з: 1-1 коридору, 1-2 санвузла, 1-3 їдальні, 1-4
кухні, 1-5 коридору, 1-6 житлової, 1-7
житлової, 1-8 житлової, житловою площею
70,2 кв.м., 1-9 веранди, частина цистерни - I,
що належить їм на підставі договору
купівлі-продажу від 10.08.1999 року.

Відповідачу ОСОБА_5 належить 9/50 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з: 2-1 житлової, II - кухні, III - коридору, IV -
кладової, загальною площею 28 кв.м.,
житловою площею 13,2 кв.м., а також
погребу - Б, сараю - Ж, З, вбиральні - И,
частини цистерни - I, що належить йому на
підставі договору дарування від 25.06.1992
року.

Зазначений будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,0492 га.

В натурі частки співвласників
домоволодіння не виділялись, але на
теперішній час виникла необхідність в
оформленні земельної ділянки, яка
знаходиться під 41/50 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1, а порядок
користування земельною ділянкою між
сторонами не встановлений. Тому
позивачі звернулися до суду та просили
їх вимоги задовольнити.

Під час розгляду справи, з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок, сторони зробили спільну
заяву на надали суду укладену та
підписану мирову угоду.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року у визнанні
мирової угоди було відмовлено за
безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду
апеляційну скаргу, в якій просять
ухвалу суду скасувати, ухвалити по
справі нове рішення, яким визнати
мирову угоду та закрити провадження по
справі, посилаючись на порушення судом
норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги та заяви,
межі, в яких повинні здійснюватись
перевірка ухвали, встановлюватися
обставини і досліджуватися докази,
вислухавши думку учасників процесу,
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу відхилити, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи сторонам у визнанні
мирової угоди, суд першої інстанції
виходив з того, що за умовами мирової
угоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
передаються приміщення, які їм не
належать та на ці приміщення немає
правовстановлюючих документів, що є
неприпустимим.

З матеріалів справи вбачається, що у
липні 2013 року позивачі звернулися до
суду з зазначеним позовом.

Під час розгляду справи, з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок, сторони зробили спільну
заяву на надали суду укладену та
підписану мирову угоду, відповідно до
якої:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згодні з тим, що їх 41/50
частка домоволодіння АДРЕСА_1, може
бути виділена їм в натурі, як
домоволодіння № 49Б по вул. Симоненко у
м. Одесі, яке має окремий вихід на
вулицю Симоненко і складається з
наступних приміщень будинку під літ.
«А»:1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 їдальня, 1-4
кухня, 1-5 коридор, 1-6 житлова, 1-7 житлова,
1-8 житлова, 1-9 веранда, загальною площею
124,2 кв.м., житловою площею 70,2 кв.м.,
мостіння і огорожі, розташованих на
земельній ділянці площею 0,0111 га, згідно
план-схеми розподілу загальної
земельної ділянки, що є додатком до
мирової угоди;

ОСОБА_5 згоден з тим, що його 9/50 частка
(1/2 частка до перерахунку часток)
домоволодіння АДРЕСА_1, може бути
виділена йому в натурі, як
домоволодіння АДРЕСА_1, яке має окремий
вихід на вулицю Симоненко і
складається з наступних приміщень
будинку під літ. «А»: 2-1 житлова, ІІ -
кухня, ІІІ - коридор, ІV - кладова,
загальною площею 28 кв.м., житловою
площею 13,2 кв.м., цистерни І, погребу-Б,
сараю-Ж, З, вбиральні - И, мостіння і
огорожі, розташованих на земельній
ділянці площею 0,0383 га, згідно
план-схеми розподілу загальної
земельної ділянки, що є додатком до
мирової угоди.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідно до мирової угоди ОСОБА_5
виділяється домоволодіння, що
розташовано на земельній ділянці
площею 0,0383 га, але з договору дарування
вбачається, що йому належить будинок
житловою площею 30,9 кв.м. (а.с.61-62). А
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до умов
мирової угоди виділяється
домоволодіння під № 49Б, якого на
теперішній час не існує.

Також, не відповідає
правовстановлюючим документам площа
земельної ділянки.

Аналізуючи зазначені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив сторонам у визнанні мирової
угоди, оскільки за умовами такої угоди
сторонам переходять приміщення, які їм
не належать. Зазначені вимоги є
безпідставними.

Крім того, судом першої інстанції було
акцентовано увагу, що у мировій угоді
була допущена помилка стосовно
правильності написання прізвища, ім'я
та по-батькові відповідача ОСОБА_5, що є
неприпустимим.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
про відмову у визнанні мирової угоди є
законною, обґрунтованою та такою, що
скасуванню не підлягає.

Таким чином, доводи, які викладені в
апеляційній скарзі, не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, ухвала суду
відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому не вбачає підстав
для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко