Номер справи 623/4595/13-ц
Номер провадження 2/623/152/2014
Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області у складі:
головуючого судді - Бутенка В.М.
при секретарі - Костенко В.В.
судового розпорядника - Максименка Р.С.
розглянувши|розгледівши| у відкритому
судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну
справу|річ| за позовною заявою ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором позики, -
У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаною позовною заявою з
уточненням до ОСОБА_3 та в
обґрунтуванні вказала, що 16 грудня 2010
року між нею і ОСОБА_3 було укладено
договір позики, за умовами якого ОСОБА_3
отримав від неї грошові кошти у сумі 10
000,00 гривень, які зобов'язався повернути
на в строк три місяці на умовах,
вказаних у розписці в підтвердження
договору позики, та сплатити відсотки -
6 процентів на місяць за користування
Взяті на себе зобов'язання за договором
позики ОСОБА_3 не виконував, у зв'язку із
чим позивач звернулася до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за договором позики. Внаслідок дій
ОСОБА_3 має місце заборгованість по
виплаті позики, яка станом на 10.07.2014
року становить 16 942 грн. 12 коп., а саме: 10
000 грн. 00 коп. - основний борг, 4265 гривень
14 коп. - нарахованих процентів, 1680 грн. 00
коп. - нарахування за індексом інфляції,
996 грн. 98 коп. - три відсотків річних від
простроченого боргу (а.с. 2-3, 29).
Позивач та її представник ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилися, надали
письмову заяву про розгляд справи за
відсутності позивача її представника,
підтримує позовні вимоги і просить
позов задовольнити, на заочне рішення
Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився без поважних причин, про час
і місце судового засідання
повідомлений належним чином в порядку
ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у
пресі «Слобідський край» від 20.03.2014
року №34, заяв про розгляд справи за
його відсутності не надійшло.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК
Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні судового засідання за
відсутності сторін у заочному порядку
та без здійснення фіксації судового
засідання технічними засобами, що
відповідає положенням ст. 197 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлені такі|установлені|
факти та відповідні їм
правовідносини.|правостосунки|

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (частина перша
стаття 1049 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу (частина перша стаття 1050
ЦК України). За змістом частини другої
статті 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом

Отже, за своїми правовими ознаками
договір позики є реальною,
односторонньою, оплатною або
безоплатною угодою, на підтвердження
якої може бути надана розписка
позичальника, яка є доказом не лише
укладення договору, але й посвідчує
факт передання грошової суми
позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним
з моменту передання грошей або інших
речей, і може не співпадати з датою
складання розписки, яка посвідчує цей
факт, однак у будь-якому разі складанню
розписки має передувати факт передачі
коштів у борг.

Судом установлено, що 16 грудня 2010 року
між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3,
з другої сторони, був укладений договір
позики грошових коштів, про що
відповідач надав позивачці письмову
розписку від 16.12.2010 року, за умовами
якого ОСОБА_2 передала у власність
ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10 000
гривень, а ОСОБА_3 зобов'язувалася
повернути ОСОБА_2 таку ж саму суму
грошових коштів (суму позики) та
сплатити відсотки - 6 процентів на
місяць за користування коштами у
визначений строк - три місяці (а.с. 6).

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. У
відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або іншій документ, який підтверджує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Позивачка надала суду письмову
розписку як доказ про укладення
договору позики між сторонами від
16.12.2010 року (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають із підстав,
установлених ст. 11 цього Кодексу,
зокрема: договорів та інших правочинів
(ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

На звернення ОСОБА_2 до відповідача
виконати умови правочину і повернути
суму позики, ОСОБА_3 у добровільному
порядку відмовляється.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
грошового зобов'язання позичальник
ОСОБА_3 допустив заборгованість за
позикою.

Як вбачається з позовної заяви з
уточненнями, предметом позову є також
відповідальність за порушення
виконання договору позики стягнення
суми боргу з урахуванням нарахованих
процентів в розмірі 4265 грн. 14 коп., з
урахуванням нарахованих процентів
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення в розмірі 1680 грн. 00
коп. та 3% річних від простроченої суми в
розмірі 996 грн. 98 коп. - на підставі ст. 625
ЦК України.

З урахуванням ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідач ОСОБА_3 зобов'язувалася
повернути ОСОБА_2 таку ж саму суму
грошових коштів (суму позики) в розмірі
10 000,00 гривень у визначений строк три
місяці, але своїх зобов'язань
позичальника не виконав.

Внаслідок дій ОСОБА_3 має місце
заборгованість по виплаті позики, яка
станом на 10.07.2014 року становить 16 942 грн.
12 коп., а саме: 10 000 грн. 00 коп. - основний
борг, 4265 гривень 14 коп. - нарахованих
процентів, 1680 грн. 00 коп. - нарахування
за індексом інфляції, 996 грн. 98 коп. - три
відсотків річних від простроченого
боргу (а.с. 4-5, 30-31).

За таких установлених судом обставинах
по суд задовольняє позовні вимоги в
повному обсязі.

Судові витрати, які документально
підтверджуються в сумі 229 грн. 40 коп. та
199 грн. 20 коп., суд стягує з відповідача
на користь позивачки (а.с. 1, 28)

На підставі викладеного, керуючись
статтями 10, 11, 31, 60, 88, 197, 209, 212, 214-215, 218,
224-226 ЦПК| України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ізюм Харківської області,
громадянина України, паспорт серії
НОМЕР_2 від 14.06.2005р., ідентифікаційний
номер платника податків НОМЕР_1, працює
приватним підприємцем м. Ізюм,
значиться зареєстрованим за адресою:
АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 на
відшкодування позики кошти в сумі 10 000
гривень 00 коп. - основний борг,
нарахованих процентів в розмірі 4265
гривень 14 коп., встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення в
розмірі 1680 гривень 00 коп., три проценти
річних від простроченої суми в розмірі
996 гривень 98 коп., а разом кошти в сумі 16
942 гривні 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ізюм Харківської області,
громадянина України, паспорт серії
НОМЕР_2 від 14.06.2005р., ідентифікаційний
номер платника податків НОМЕР_1, працює
приватним підприємцем м. Ізюм,
значиться зареєстрованим за адресою:
АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 судові
витрати в сумі 428 гривень 60 копійок.

Рішення|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання| може бути оскаржене позивачем в
10-денний строк з дня проголошення
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Харківської області через Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ізюмським міськрайонний судом
Харківської області, що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви відповідача про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку в 10-денний строк з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Харківської області через
Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області.

Головуючий: суддя -