АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Мазурик О.Ф.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2014 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ПроКредитБанк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тара-Пал», ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2014 року ПАТ «ПроКредитБанк»
звернулося до суду з позовом до ТОВ
«Тара-Пал» та ОСОБА_1, в якому просило
стягнути з останніх солідарно
заборгованості за договором про
надання овердрафту № 113.42311 від 28.02.2013
року в розмірі 135 888, 42 грн., посилаючись
на те, що ТОВ «Тара-пал», як позичальник
та ОСОБА_1, як поручитель, своїх
зобов'язань щодо повернення кредитних
коштів не виконали.

Справа № 757/3935/14Апеляційне
провадження № 22-ц-796/15448/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Фаркош Ю.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Заочним рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
13.08.2014 року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ТОВ «Тара-пал» та ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ПроКредитБанк»
заборгованість за договором № 113.42311
від 28.02.2013 року в розмірі 135 888, 42 грн.
Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 06.11.2014 року у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду.
Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, суд не
врахував, що вона не отримувала вимогу
про дострокове погашення кредиту.
Стягнув пеню поза межами річного
строку позовної давності та не
врахував, що строк виконання основного
зобов'язання настав 28.08.2013 року, а
шестимісячний строк для подання вимоги
до неї сплинув 28.02.2014 року, тобто на час
подачі позову у березні 2014 року порука
була припиненою. Також при розподілі
судових витрат було солідарно стягнуто
судовий збір, що не відповідає вимогам
закону. Крім того, суд не взяв до уваги,
що згідно платіжного доручення № 21 від
11.11.2014 року ТОВ «Тара-пал» було
перераховано банку 25 000 грн. в рахунок
погашення заборгованості.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_4 підтримала апеляційну
скаргу та просила її задовольнити.

Позивач у судове засідання не
з`явився, проте надіслав письмові
заперечення, у яких просив апеляційну
скаргу відхилити.

Відповідач ТОВ «Тара-Пал» у судове
засідання не з`явилося, про день та час
розгляду справи повідомлене належним
чином, причини неявки не повідомило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ПАТ «ПроКредитБанк» та ТОВ
«Тара-пал» 28.08.2013 року укладено договір
про надання овердрафту № 113.42311, за
умовами якого банк надав останньому
кредит в розмірі 65 000 грн. строком на 6
місяців, з процентною ставкою 24 %
річних.

Цього ж дня в забезпечення виконання
вимог кредитного договору між ПАТ
«ПроКредитБанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір поруки № 285944-ДП1,
згідно якого остання зобов'язалася
перед банком відповідати за виконання
позичальником кредитних зобов'язань.

У зв'язку з порушенням позичальником та
поручителем зобов'язання, банк у
порядку, визначеному п. 4.3 договору,
надіслав письмові вимоги від 06.11.2013
року про погашення кредиту, які не були
виконані відповідачами.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ
«Тара-пал» своїх кредитних зобов'язань
у останнього перед банком утворився
борг у розмірі 135 888, 42 грн., з яких 64 625, 39
грн. борг по капіталу; 6 993, 23 грн. борг по
процентах та 64 269, 80 грн. - пені.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того, що
відповідачі порушили зобов`язання,
визначені кредитним договором та
договором поруки.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим у справі обставинам та
нормам матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 611 цього ж Кодексу у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Судом правильно встановлено та це не
заперечується апелянтом у апеляційній
скарзі, що зобов'язання за договором
про надання овердрафту № 113.42311 від
28.02.2013 року ні позичальником, ні
поручителем не виконані.

Розмір заборгованості апелянтом не
оскаржується та на його спростування
будь - яких доказів не надано.

Згідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. У разі
порушення боржником зобов`язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладання договору поруки.

Відповідно до п. 1.2 договору про надання
овердрафту цей договір укладено на
період з 28.02.2013 року по 28.08.2013 року
включно.

Позивач звернувся до суду з позовом
26.02.2014 року, а не у березні 2014, як про це
зазначено у апеляційній скарзі.

Таким чином вимоги про стягнення пені
заявлені у межах річного строку
позовної даності, передбаченого п. 1 ч. 2
ст. 258 ЦК України.

Від дня настання строку виконання
основного зобов'язання ( 28.08.2013 року) до
дня звернення до суду з позовом, у тому
числі і до поручителя (26.02.2014 року) не
сплинув шестимісячний строк,
визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Незважаючи на те, що у вимозі,
направленій позичальнику (а.с. 15)
зазначено про повне дострокове
погашення кредиту, у цій же вимозі
вказано капітал дострокового
стягнення 0 грн., що свідчить про те, що
позивач не змінював строки виконання
основного зобов`язання.

Судом правильно застосовано норми
матеріального права, підстави
задоволення позовних вимог повно
викладені у мотивувальній частині
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають доказам, які знаходяться
у матеріалах справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог є законним і
обґрунтованим і не може бути скасоване
з підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Разом з тим, суд помилково стягнув
судовий збір з відповідачів у
солідарному порядку, а тому апеляційна
скарга в цій частині підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 13 серпня 2014 року в
частині стягнення судового збору
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким стягнути судовий
збір з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тара-Пал" та ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства "ПроКредитБанк" по 679 грн. 45
коп. з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді