Справа № 758/1971/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Гребенюка В. В. ,

при секретарі - Миколайцю Я.
П., Шабатин Н.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
приватне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп», про
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
(надалі за текстом - відповідач), третя
особа - приватне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Групм » (надалі за
текстом - третя особа), про
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Зазначив, що 15.09.2012 року о 21 год. 30 хв. на
перехресті вул. Стеценко - вул. М. Гречка
в м. Києві відбулося дорожньо -
транспортна пригода (надалі за текстом
- ДТП) за участю автомобілів «Daewoo Lanos»,
д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням
відповідача та автомобіля «Nissan X-Trail»,
д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача.
Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 10.12.2012 року
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП. Цивільно - правова
відповідальність за шкоду спричинену
під час експлуатації автомобіля «Daewoo
Lanos», д.н.з. НОМЕР_6 застрахована третьою
особою за полісами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/7864019,
відповідно до якого було передбачено
франшизу у розмірі 500 грн. Позивач
звернувся до третьої особи з заявою про
виплату страхового відшкодування,
19.04.2013 року третя особа здійснила
виплату страхового відшкодування у
розмірі 2 421,03 грн. Станом на день
подання позову, відповідачем шкоду
(франшизу) не відшкодовано, таким чином,
відповідач, на думку позивача,
спричинив останньому також моральну
шкоду, яку він оцінив в 2 000 грн.

Позивач до початку судового засідання
позивач подав заяву про розгляд справи
за його відсутності та вказав, що
позовні вимоги підтримує, а також
зазначив, що проти винесення заочного
рішення не заперечує (а.с. 42).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, участь представника не
забезпечив, про день, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Так, в судові засідання
викликався судовими повістками із
зворотнім повідомленням на 10.04.2014 року,
16.05.2014 року(а.с. 34, 36, 38 - 40).

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, участь представника не
забезпечила, про день, час і місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином (а.с. 34, 36, 41).

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтується позов, суд приходить до
висновку про його часткове задоволення
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, 15.09.2012 року о 21
год. 30 хв. на перехресті вул. Стеценко -
вул. М. Гречка в м. Києві відбулося ДТП
за участю автомобілів «Daewoo Lanos», д.н.з.
НОМЕР_6 під керуванням відповідача та
автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 під
керуванням позивача.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 10.12.2012 року
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП (а.с. 5 - 6).

Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 належить
позивачу на праві власності, що
підтверджено свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.
11).

Цивільно - правова відповідальність
відповідача була застрахована третьою
особою за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/7864019, що не
заперечувалось сторонами.

Позивач звернувся до третьої особи з
заявою про виплату страхове
відшкодування, 19.04.2013 року третя особа
здійснила виплату страхового
відшкодування у розмірі 2 421 грн. 03 коп.,
що підтверджується відповідною
квитанцією за № 13 (а.с. 9) та листом
третьої особи від 16.04.2013 року (а.с. 7 - 8.)

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» від
01.07.2004 року визначено шкоду, яка
заподіяна в результаті дорожньо -
транспортної пригоди майну
потерпілого, як шкоду, пов'язану: з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу; з пошкодженням
чи фізичним знищенням доріг, дорожніх
споруд, технічних засобів регулювання
руху; з пошкодженням чи фізичним
знищенням майна потерпілого; з
проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди; з
пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу; з
евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 29 цього Закону передбачено,
що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Частиною 2 статті 12 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування зменшується на
суму франшизи.

Статтею 22 Цивільного кодексу України
(надалі за текстом - ЦК України)
визначено поняття збитків: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Стаття 1192 ЦК України передбачає, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27 березня 1992 року
«Про Практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» відшкодування
збитків повинно здійснюватись винною
особою відповідно до реальної вартості
втраченого майна.

Розрахунки позивача, з посиланням на
належні та допустимі докази,
відповідачем спростовано не було.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України щодо
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що несплачена сума франшизи у
розмірі 500 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
відшкодування моральної шкоди,
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи досліджені обставини
справи, пояснення позивача, суд
приходить до висновку, що позивачем
обґрунтовано та доведено факт
спричинення діями відповідача
моральної шкоди та беручи до уваги
значний термін часу порушення прав
позивача, з урахуванням засад
розумності, виваженості та
справедливості, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову в частині відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 12, 28 - 29 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. ст. 22 - 23, 1166 -
1167, 1187 - 1188, 1192 ЦК України, положеннями
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 березня 1992 року «Про
Практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», Постанови Пленуму Верховного
суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», ст. ст. 3 - 14, 60, 79, 88, 209, 213 - 215, 224 - 233,
294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
приватне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп», про
відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди - задовольнити
частково;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) суму
франшизи у розмірі 500 (п'ятсот) гривень;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5)
спричинену моральну шкоду у розмірі 1 000
(одна тисяча) гривень;

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог відмовити;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судові
витрати у розмірі 487 (чотириста
вісімдесят сім) гривень 20 копійок;

Рішення може бути переглянуте судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії;

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленого ЦПК України;

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк