Справа № 740/2888/14
Провадження № 4-с/740/19/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

за участю: представника заявника
Биченка Ю.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Ніжині справу за скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрпериклаз» на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції в
Чернігівській області Романченка
Романа Вікторовича,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрпериклаз» у
скарзі просило визнати неправомірними
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області
Романченка Р.В. щодо:

- прийняття ним до виконання
виконавчого листа №2/740/637/14, виданого
Ніжинським міськрайонним судом, про
стягнення з ТОВ «Укрпериклаз» на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 12225,37 грн. та
відкриття на його виконання 18 червня
2014 року виконавчого провадження без
перевірки відомостей, що ідентифікують
боржника (місцезнаходження),
посилаючись на те, що виконавче
провадження було відкрито на підставі
виконавчого документа, який був
пред»явлений до органу виконавчої
служби не за місцем, не за
підвідомчістю виконання рішення,
оскільки в ньому місце знаходження
боржника - ТОВ «Укрпериклаз» було
зазначено: м.Київ, вул.Феодори Пушиної,
13, тобто, без належних для того підстав,
та щодо проведення подальших дій
примусового характеру;

- порушення державним виконавцем
передбаченого Законом України «Про
виконавче провадження» порядку та
строку надіслання боржнику копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження, оскільки винесена ним 18
червня 2014 року постанова направлена
на адресу ТОВ «Укрпериклаз», як
боржника, 24 червня 2014 року, в той час
як повинна бути направлена не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення, та разом з іншими
постановами, тому просив скасувати
винесену 18 червня 2014 року державним
виконавцем постанову про відкриття
виконавчого провадження № 43743427 та до
завершення розгляду скарги зупинити
стягнення у даному виконавчому
провадженні.

У судовому засіданні представник
заявника Биченко Ю.В. скаргу підтримав
та дав пояснення, аналогічні
обставинам, зазначеним у скарзі в
обґрунтування її вимог та додатково
зазначив, що державним виконавцем 24
червня 2014 року, тобто, в день
направлення копії постанови про
відкриття виконавчого провадження,
проводилися дії по примусовому
виконанню судового рішення - було
здійснено опис майна товариства, в той

час як відповідно до постанови
підприємство мало право добровільно в
семиденний строк з дня відкриття
виконавчого провадження виконати
судове рішення.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області
Романченко Р.В. у судове засідання не
з»явився, але надав заперечення, в яких
просив скаргу розглянути за його
відсутності, що суд, з врахуванням
думки представника заявника та,
відповідно до вимог ст.386 ЦПК України,
визнав можливим.

У запереченнях державний виконавець
зазначив, що стягувач коштів,
скориставшись наданим ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
правом зазначати у заяві про відкриття
виконавчого провадження відомості, що
ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника, вказав на
наявність майна боржника на території,
підпорядкованій відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу, а отже виконавчий документ
був пред'явлений стягувачем до відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції правомірно. У підтвердження
зазначеного державний виконавець
посилався також на заяву трудового
колективу ТОВ «Укрпериклаз», у якій
стягувачі зазначили місце знаходження
належного боржнику майна на території,
підпорядкованій відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції, та
у якій вказали на необхідність
негайного проведення виконавчих дій з
тих причин, що боржник має намір
реалізувати зазначене майно, та в
підтвердження наявності майна ТОВ
«Укрпериклаз» на території м.Ніжина
також посилався на інформаційну
довідку з Реєстру прав власності на
нерухоме майно (копія заяви та копія
інформаційної довідки до заперечень
додані). Крім того, державний
виконавець зазначив, що він, згідно ст.25
Закону України «Про виконавче
провадження» був зобов'язаний прийняти
до виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, а, оскільки всі
умови, зазначені в ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» були
дотримані, то вважає, що постанова про
відкриття виконавчого провадження
№43743427 від 18 червня 2014 року була
винесена з урахуванням вимог чинного
законодавства, у зв»язку з чим підстави
для її скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представника
заявника, приймаючи до уваги
заперечення державного виконавця,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного висновку.

З копії супровідного листа на
а.с.6 видно, що постанова про відкриття
виконавчого провадження від 18 червня
2014 року скаржнику державним виконавцем
(з м.Ніжина в м.Київ) була направлена 24
червня 2014 року. Скарга товариства
з обмеженою відповідальністю
«Укрпериклаз» надійшла до суду поштою
з вихідною датою на поштовому конверті,
що на а.с.10, 05 липня 2014 року, що дає
підстави вважати про дотримання
скаржником встановленого ст.385 ЦПК
України строку для звернення із
скаргою.

Як видно з оскаржуваної
постанови, копія якої на а.с.7,
виконавче провадження

№ 43743427 відкрито державним виконавцем
18 червня 2014 року на виконання
виконавчого листа №2/740/637/14, виданого 18
червня 2014 року Ніжинським
міськрайонним судом, про стягнення з
ТОВ «Укрпериклаз» на користь ОСОБА_3
боргу в сумі 12225,37 грн. на підставі заяви
стягувача від 18 червня 2014 року і в
постанові про відкриття виконавчого
провадження зазначено, що виконавчий
документ набрав чинності 13 червня 2014
року, що належними доказами з боку
представника заявника не спростовано,
а також зазначена адреса боржника:
м.Ніжин, вул.Шевченка, 109, та код ЄДРПОУ
боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

З копії заяви стягувача ОСОБА_3
про примусове виконання (а.с.18), наданої
до відділу державної виконавчої служби
одночасно з виконавчим листом,
убачається, що місце знаходження майна
боржника зазначено: м. Ніжин, вул.
Шевченка, і хоч номер не зазначено, але
зазначено конкретне місце знаходження
майна - територія заводу «Сільмаш», та
код ЄДРПОУ боржника. Частина друга ст.19
Закону України «Про виконавче
провадження» не містить обов»язкової
вимоги щодо зазначення точної адреси
місцезнаходження майна боржника, а як
зазначено вище, стягувачу надано право
зазначати у заяві про відкриття
виконавчого провадження відомості, що
ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника. Зазначене дає
підстави прийти до висновку про
дотримання державним виконавцем
вимог ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», яка зобов'язує
державного виконавця прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, а так як всі умови,
зазначені в ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», були
дотримані, то суд вважає, що постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 43743427 від 18 червня 2014 року була
винесена з урахуванням вимог чинного
законодавства.

Посилання державного виконавця
на заяву трудового колективу ТОВ
«Укрпериклаз» та на інформаційну
довідку з Реєстру прав власності на
нерухоме майно як на доказ у
підтвердження наявності майна
боржника на території, підвідомчій
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції на час відкриття виконавчого
провадження, судом прийняті до уваги
бути не можуть, оскільки оскаржувана
постанова була винесена державним
виконавцем 18 червня 2014 року, а заява, на
яку посилається державний виконавець у
запереченнях, датована 20 червня 2014 року
і в цей же день була сформована довідка
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно (а.с.19,20). В той же час, відповідно
до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну, що й було зроблено
державним виконавцем, тому отримані
ним у такий спосіб відомості щодо
наявності в ТОВ «Укрпериклаз» майна
на території м.Ніжина лише
підтверджують правомірність його дій
по прийняттю до виконання зазначеного
у скарзі виконавчого листа та
винесенню оскаржуваної постанови.

Що стосується проведення
подальших дій примусового характеру
державного виконавця, які просить
визнати неправомірними заявник, то зі
змісту скарги наявність таких дій не
вбачається, а пояснення представника
заявника в судовому засіданні щодо
проведення державним виконавцем опису
майна ТОВ «Укрпериклаз» належними
доказами не підтверджені, що не дає
підстав визнавати їх неправомірними,
якщо такі й проводилися.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилається не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.
Частиною першою статті 31 цього ж
Закону передбачено спосіб направлення
постанови про відкриття виконавчого
провадження - із супровідним листом,
що направляється рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.
Зазначена стаття не містить обмежень
щодо можливості направлення одному
адресату декількох постанов про
відкриття виконавчого провадження (з
окремими супровідними листами) в
одному поштовому конверті.

Як зазначено вище, копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження, винесеної 18 червня 2014
року, направлена боржнику 24 червня 2014
року, тобто, з порушенням строку.
Зазначену державним виконавцем у
супровідному листі додатково й іншу
дату постанови про відкриття
виконавчого провадження, а саме 29.04.2013
року, представник заявника вважає
допущеною помилкою, посилаючись на
відсутність такої постанови, з чим
погоджується й суд.

Нормами ст. 387 ЦПК України
передбачено, що у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи, з чого убачається, що
для скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження необхідно
встановити підстави, що б стверджували
протиправність її винесення.

З огляду на встановлене суд вважає, що
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпериклаз» слід
задовольнити частково, визнавши
неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції в
Чернігівській області Романченка Р.В.,
що виразилися у порушенні строку,
передбаченого вимогами п. 5 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
для надісланя боржнику копії постанови
про відкриття виконавчого провадження,
а в задоволенні скарги у іншій частині
слід відмовити, так як неправомірних
дій державного виконавця, які б
свідчили про здійснення ним
примусового виконання, встановлено не
було, підстави для скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження відсутні.

Що стосується вимоги про зупинення
виконавчого провадження, то,
відповідно до роз»яснень, що містяться
в п. 15 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» при
розгляді скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд не вправі вжити
заходів забезпечення скарги
(аналогічно забезпеченню позову)
шляхом зупинення виконавчого
провадження, зупинення дії
оскаржуваного рішення тощо, оскільки
зазначене не є повноваженням суду, а є
виключним повноваженням державного
виконавця, яке може бути оскаржено до
суду. Разом із тим до завершення
розгляду скарги при наявності для
цього підстав суд може зупинити
стягнення на підставі виконавчого
листа (пункт 4 частини першої статті 37
Закону України «Про виконавче
провадження»),

проте доказів про проведення у даний
час стягнення в силу здійснення
примусового виконання у
вищезазначеному виконавчому
провадженні судом встановлено не було.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд

у х в а
л и в:

Скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпериклаз» на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції в Чернігівській області
Романченка Романа Вікторовича
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції в
Чернігівській області Романченка
Романа Вікторовича щодо порушення ним
строку направлення боржнику -
товариству з обмеженою
відповідальністю «Укрпериклаз» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 18 червня 2014 року ВП №
43743427 з виконання виконавчого листа №
2/740/637/14, виданого 18 червня 2014 року
Ніжинським міськрайонним судом, про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпериклаз» на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 12225,37 грн.

У задоволенні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрпериклаз» в іншій частині
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
п»яти днів з дня її проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
були відсутні в судовому засіданні під
час проголошення ухвали - у той же строк
з дня отримання її копії.

Суддя
О.П. Діденко

Повну ухвалу виготовлено

23 липня 2014 року.