Справа № 127/2-5060/11
Провадження № 2-р/127/25/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву державного виконавця
Замостянського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції Остапенко В.В. про роз'яснення
рішення суду, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ленінського районного
суду м. Вінниці перебувала цивільна
справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі на утримання неповнолітньої
дитини.

Подана заява аргументована тим, що в
Замостянському відділі ДВС
Вінницького міського управління
юстиції знаходиться на примусовому
виконанні виконавчий документ №2-5060/11
виданий 16.12.2013 року Вінницьким міським
судом Вінницької області щодо
стягнення з ОСОБА_3 аліментів на
утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Державному виконавцю є незрозумілою
резолютивна частина рішення, яка
викладена у виконавчому документі в
частині систематичності стягнення
аліментів. Дані обставини і стали
підставою для звернення до суду з
відповідною заявою.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, розгляд заяви
просив провести за його відсутності.

Інші сторони в судове засідання не
з'явились. Однак, їх неявка не є
перешкодою для вирішення питання щодо
роз'яснення рішення суду.

Суд ухвалив проводити розгляд заяви у
відсутність сторін без фіксації
судового засідання технічними
засобами.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд прийшов до переконання про відмову
у задоволенні заяви про роз'яснення
судового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», відповідно до
статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду,
можливе тоді, коли воно є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію;
зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду;
роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10.07.2012 року
№6-47/0/9-12, зміст статті 221 ЦПК вказує на
те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке
має виконуватись як у добровільному
порядку, так і примусово. Головною
підставою для подання заяви про
роз'яснення рішення суду є його
незрозумілість, що ускладнює виконання
рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14"Про судове рішення у цивільній
справі" судам роз'яснено, що відповідно
до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення
суду, можливе тоді, коли воно не містить
недоліків, що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію.

Судом встановлено, що в рішенні
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 23.01.2012 року по цивільній справі
№2-5060/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі на утримання неповнолітньої
дитини, зазначено систематичність
стягнення аліментів, а саме щомісячно.
Відтак, рішення в цій частині є
зрозумілим та роз'ясненню не підлягає.

З поданої разом із заявою копією
виконавчого листа вбачається, що при
оформленні виконавчого документа
судом допущено помилку щодо зазначення
систематичності стягнення аліментів,
яку можливо виправити, шляхом подачі
відповідної заяви. В той же час,
наявність у виконавчому документі
помилок не є підставою для роз'яснення
рішення суду на підставі якого він
виданий.

Керуючись ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд
роз'яснює заявнику, про його право на
звернення до суду із відповідною
заявою про внесення виправлень до
виконавчого листа.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 209, 210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ
:

У роз'ясненні рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 23.01.2012
року по цивільній справі №2-5060/11 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі на
утримання неповнолітньої дитини -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :