Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Лукашкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України. ОСОБА_2 про відшкодування
матеріального збитку та моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, та
стягнення суми сплаченого страхового
відшкодування, -

В С Т
А Н О В И В:

До Малиновського районного суду
міста Одеси звернувся позивач з
позовом до відповідачів про
відшкодування матеріального збитку,
моральної шкоди заподіяної йому
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, та стягнення суми сплаченого
страхового відшкодування.

На підтвердження свої позовних
вимог, позивач ОСОБА_1 посилався на те,
що 05 серпня 2012 року о 14:25 годині
відповідачем ОСОБА_2 вчинено зіткнення.
Дорожньо-транспортна пригода сталася в
місті Одеса, перехрестя вулиці Щорса та
вулиці Туристична. Відповідач ОСОБА_2
керував автомобілем «ВАЗ-21093»,
державний номер НОМЕР_1, який рухався по
вулиці Щорса, при повороті праворуч, на
вулицю Туристична не врахував
заборонений сигнал світлофору та
допустив зіткнення з автомобілем «HONDA CR
V» державний номер НОМЕР_3. Автомобілі
отримали механічні ушкодження.

Постановою Комінтернівського
районного суду Одеської області від
24.10.2012 р. відповідач ОСОБА_2 визнаний
винним у здійснення
адміністративного правопорушення та
на нього накладено штраф в сумі 340грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача отримав
механічні ушкодження, позивачу
заподіяна матеріальна та моральна
шкода.

Відповідно до звіту №121026 про оцінку
автомобілю від 06.11.2012 р., матеріальна
шкода завдана власнику автомобілю «HONDA
CR V», державний номер НОМЕР_3 складає 48
247,11 гривень.

Оскільки, як з»ясувалося потім,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 не була застрахована, позивач
звернувся до Моторно (транспортного)
страхового бюро України із заявою та
необхідними документами та просив
виплатити йому страхове відшкодування,
однак Моторно (транспортне) страхове
бюро України йому відмовило в такій
виплаті посилаючись на те, що
пошкоджений автомобіль було
відремонтовано.

Не погодившись із вказаним, позивач
просив стягнути з Моторно
(транспортного) страхового бюро
України на його користь в якості
страхового відшкодування 42216,11грн.. з
ОСОБА_2 стягнути 8907,34грн. - матеріальну
шкоду, моральну шкоду в сумі 10 тисяч
грн.. та судовий збір в сумі 90грн.

В подальшому представник позивача
уточнив свої позовні вимоги та просив
стягнути з Моторно (транспортного)
страхового бюро України на його
користь в якості страхового
відшкодування 48751,02грн., з ОСОБА_2
просить стягнути вартість оцінки по
встановленню заподіяного збитку в сумі
600грн., вартість втрати товарного виду
автомобіля в сумі 5668,35грн., вартість
франшизи - 510грн., вартість поштових
витрат в сумі 172,84грн., правову допомогу
в сумі 3000грн., вартість посвідченої
довіреності в сумі 220грн., вартість
проведеної експертизи в сумі 1762,56грн.,
вартість судового збору за
забезпеченні доказів в сумі 243,40грн.,
судовий збір в сумі 90грн.. загальною
сумою 12267,15грн. а також моральну шкоду в
сумі 10 000грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про те, що позов підтримує в повному
обсязі та просить розглянути справу за
його відсутністю.
Представник відповідача МТСБ України в
судове засідання не з»явився, надав
суду заяву, в якій заперечував проти
позовних вимог та просив розглянути
справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, сповіщений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог
ст.1166 Цивільного кодексу України
майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про реєстрацію ВНС № 166073 автомобіль
«HONDA CR V» р/н НОМЕР_3 належить позивачу.

На момент дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль «HONDA CR V» р/н НОМЕР_3
застрахований страховою компанією
«Оранта», зазначене підтверджується
полісом № АВ 0689124 від 16.11.2011 р. лімітом
відповідальності страхувальника за
матеріальну шкоду до 50 000грн. з
розміром франшизи 510грн.

Відповідач ОСОБА_2 не застрахував
автомобіль «ВАЗ-21093», державний номер
НОМЕР_1. Вказане підтверджується листом
з Мотор ного ( транспортного )
страхового бюро України ( МТСБУ ). У
відповідача, який скоїв ДТП, поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідально сті
відсутній. Відповідно до вимог
підпункту «А» пункту 41.1 ст.41 Закону
України «Про обов'язкове стра
хування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі. Згідно
п.1.7 ст.1 вказаного закону забезпечений
транспортний засіб - транспортний
засіб, зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, за
умови його експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Позивач, встановивши, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 не була застрахована, звернувся
до Мотор ного (транспортного)
страхового бюро України та надав
документи а саме: заяву, копію довідки
з ДАІ, копію поліса, копію повідомлення
по ДТП в страхову компанію, копію
постанови суду, копію відповіді з
МТСБУ, звіт оцінку вартості
пошкодженого автомобіля, акт виконаних
робіт, рахунок про оплату виконаних
робіт, копію посвідчення водія, копію
свідоцтва про реєстрацію автомобіля,
копію паспорту та ідентифікаційного
номера та реквізити для поповнення
поточного рахунку, що підтверджується
описом вкладення від 02.02.2013р.

Листом від 05.02.2013р. МТСБУ відмовило у
виплаті страхового відшкодування
посилаючись на пп.37.1.3 пункту 37.1 ст.37
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» оскільки
пошкоджений автомобіль позивача вже
було відремонтовано.

Загальна сума матеріального збитку, у
зв'язку з тим, що відповідачем було
скоєно дорожньо-транспортну пригоду
склала за підрахунками позивача 51 123,45
гривень, з яких вартість збитку,
завданого пошкодженням автомобіля - 48
247грн.11коп. з урахуванням втрати
товарного вигляду в сумі 5521грн.,
вартість оцінки по встановленню
заподіяного збитку - 600грн., направлення
запитів - 56грн.34коп., вартість
адвокатських послуг - 2000грн., вартість
нотаріально посвідченої довіреності
220грн..

Ухвалою Малиновського районного суду
м.Одеси від 13 листопада 2013 року за
клопотанням представника позивача у
справі призначено судову
автотоварознавчу експертизу.

Згідно заключенню №6528 від 03.02.2014р.,
виконаного Одеським науково-дослідним
інститутом судових експертиз,
вартість матеріального збитку,
спричиненого власнику автомобіля «HONDA
CR V» р/н НОМЕР_3 на момент ДТП від 05
серпня 2012 року складає 54929,37грн., в тому
числі величина втрати товарної
вартості 5668,35грн.

В своїй уточненій позовній заяві
позивач просить стягнути з МТСБУ на
його користь в якості страхового
відшкодування 48751,02грн., з ОСОБА_2
стягнути вартість оцінки по
встановленню заподіяного збитку в сумі
600грн., вартість втрати товарного виду
автомобіля в сумі 5668,35грн., вартість
франшизи - 510грн., вартість поштових
витрат в сумі 172,84грн., правову допомогу
в сумі 3000грн., вартість посвідченої
довіреності в сумі 220грн., вартість
проведеної експертизи в сумі 1762,56грн.,
вартість судового збору за
забезпеченні доказів в сумі 243,40грн.,
судовий збір в сумі 90грн., про що надав
відповідні квитанції, загальною сумою
12267,15грн. а також моральну шкоду в сумі 10
000грн.

Як вказував позивач, йому також
заподіяна моральна шкода, яка
виразилася в неможливості тривалий час
використовувати пошкоджений
автомобіль, що призводило до
додаткових фінансових витрат та певних
незручностей, порушення нормального
способу життя, переживань та страху за
життя, була зірвана відпусткам.
Моральну шкоду позивач оцінив в 10000грн.

Згідно
п.33.3 ст.33 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» водії та власники
транспортних засобів, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди,
власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
представник (працівник, аварійний
комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна (транспортних
засобів). Особи, зазначені в цьому
пункті, звільняються від обов'язку
збереження пошкодженого майна
(транспортних засобів) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, у разі
якщо не з їхньої вини протягом десяти
робочих днів після одержання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду його уповноважений
представник не прибув до
місцезнаходження такого пошкодженого
майна.
У
відповідності до вимог ст.37 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) невиконання
потерпілим або іншою особою, яка має
право на отримання відшкодування,
своїх обов'язків, визначених цим
Законом, якщо це призвело до
неможливості страховика (МТСБУ)
встановити факт дорожньо-транспортної
пригоди, причини та обставини її
настання або розмір заподіяної шкоди.
Як
зазначалося вище, позивач направив
МТСБУ пакет документів разом зі звітом
оцінкою вартості пошкодженого
автомобіля.
Відповідно до п.19
Постанови № 4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» з урахуванням
змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону
України "Про страхування" у разі
настання страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.
Наприклад, несвоєчасне повідомлення
страхувальником страховика без
поважних на те причин про настання
страхового випадку (пункт 5 частини
першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини
першої статті 991 ЦК) може бути підставою
для відмови у виплаті страхового
відшкодування у тому разі, якщо воно
позбавило страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком. При цьому суди також повинні
мати на увазі, що порушення
страхувальником визначеного договором
страхування строку подання документів,
що стосуються страхового випадку, не є
порушенням визначеного договором
строку повідомлення про настання
страхового випадку. Таким
чином, суд вважає, що позивачем були
направлені всі необхідні документи,
підтверджуючі факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання та розмір
заподіяної шкоди і у моторно
(транспортного) страхового бюро не було
підстав для відмови у виплаті
страхового відшкодування.

Відповідно до вимог ст.1194 Цивільного
кодексу України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Таким чином, стягненню з ОСОБА_2
підлягає сума 11757,16грн., яка складається
з вартості оцінки по встановленню
заподіяного збитку в сумі 600грн.,
вартість втрати товарного виду
автомобіля (оскільки МТСБУ не
відшкодовує втрату товарного вигляду)
в сумі 5668,35грн., вартості поштових
витрат в сумі 172,84грн., правової
допомоги в сумі 3000грн., вартості
посвідченої довіреності в сумі 220грн.,
вартості проведеної експертизи в сумі
1762,56грн., вартості судового збору за
забезпеченні доказів в сумі 243,40грн.,
судового збору в сумі 90грн.

Що стосується вимог щодо стягнення
франшизи, то оскільки ОСОБА_2 не мав
договору про обов»язкове страхування,
в якому зазначається сума франшизи,
вимоги щодо стягнення з нього франшизи
задоволенню не підлягають.
Відповідно до
ст.ст.23,1167 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів.Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.
Оскільки вина відповідача знайшла своє
підтвердження в ході судового розгляду
вимоги про відшкодування моральної
шкоди позивачу підлягають частковому
задоволенню. При цьому суд враховує
конкретні обставини справи, а також
ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості, а
також те, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Позивачем вказано, що він переживав
психологічні стреси, мав душевні
страждання. Автомобіль через механічні
ушкодження неможливо було
експлуатувати на протязі тривалого
часу. Враховуючи, що автомобіль
використовувався і для вчинення дій як
приватного підприємця, то втрата його
якостей зумовила до втрати зароблених
коштів. Через душевні страждання було
порушено спокій родини, відпустка за 2012
рік та відвідини батьків похилого віку,
які мешкають у м. Львові, не відбулась.

Виходячи з принципу розумності та
справедливості суд вважає, що завдана
моральна шкода підлягає відшкодуванню
з ОСОБА_2 на користь позивача в розмірі
1000 грн. До
судових витрат відносяться послуги,
надані адвокатом.
Відповідно до ст. ст.79,88 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача. Стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. В судовому
засіданні інтереси представляв
адвокат ОСОБА_3 на підставі договорів
про надання правової допомоги від
05.08.2012р., від 21.08.2012р. та від 11.02.2013р.
Оплата правової допомоги складає
3000грн., що підтверджується квитанціями,
які є в матеріалах справи.

Оскільки позов
було заявлено на підставі ст.22 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
позивач звільняється від сплати
судового збору за позовом до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення страхового
відшкодування, а отже судовий збір в
сумі 487 грн..51коп. підлягає стягненню з
МТСБУ.
В задоволенні іншої частини слід
відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218
ЦПК України, ст..ст.22-23, 1166-1167, 1187, 1194 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_2 про відшкодування
матеріального збитку та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та суми
сплаченого страхового відшкодування
задовольнити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного)
страхового бюро України на користь
ОСОБА_1 суму страхового відшкодування
в розмірі - 48751 (сорок вісім тисяч сімсот
п»ятдесят одна) грн.51 коп.

Стягнути з Моторно (транспортного)
страхового бюро України на користь
держави судовий збір в сумі - 487
(чотириста вісімдесят сім)грн.. 51коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі - 11757
(одинадцять тисяч сімсот п»ятдесят
сім)грн.. 15коп., моральну шкоду в сумі -
1000 (одна тисяча)грн. та судовий збір в
сумі 90 (дев»яносто)грн..

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк зі дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН