Справа №489/499/14-ц 10.07.2014 10.07.2014 10.07.2014
Провадження №22-ц/784/1935/14
Головуючий першої інстанції: Кокорєв
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Рішення

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Локтіонової О.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Шпонорською О.Ю.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 27 травня 2014 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

встановила:

24 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення на її користь аліментів на
утримання малолітньої сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 грн., але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до досягнення
ним повноліття.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 27 травня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 щомісячно аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1 500 грн. з подальшою
індексацією, починаючи з 24 січня 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття. Також з відповідача
стягнуто на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Допущено негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць..

Не погодившись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким стягнути з нього на
користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на
утримання сина в розмірі ? частки від
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до досягнення
сином повноліття.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач має фінансову
можливість сплачувати аліменти у сумі 1
500 грн.

Колегія суддів погоджується з
установленими судом першої інстанції
фактами та правовідносинами, однак
вважає помилковим його висновок щодо
розміру аліментів, з огляду на таке.

В главі 15 Сімейного кодексу
України зазначено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.

Якщо сторони такої згоди не
дійшли, кошти на утримання дитини
присуджуються рішенням суду у частці
від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі здійснюється за
заявою платника або одержувача, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач є батьком
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає з матір'ю,
позивачем по справі, і знаходиться на
її утриманні. Відповідач проживає
окремо, є працездатним, фізичною особою
- підприємцем, оскільки іншого
матеріали справи не містять, має
мінливий заробіток.

Встановивши зазначене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про необхідність стягнення з
відповідача аліментів у твердій
грошовій сумі на утримання сина.

Між тим, на думку колегії суддів,
суд, визначаючи розмір стягуваних
аліментів відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК
України, не в повній мірі врахував
матеріальний стан відповідача, а саме
те, що за 2013 рік сума його доходу в
розмірі 60 000 грн. визначена без
урахування витрат платника податків, а
також те, що він виплачує кошти за
кредитним договором.

Враховуючи зазначене, колегія
суддів вважає, що з урахуванням
матеріального становища платника
аліментів, для задоволення розумних
потреб дитини доцільним та
відповідним буде визначити
аліменти на утримання дитини в розмірі
1 000 грн.

Доводи ОСОБА_3 про необхідність
стягнення аліментів у відповідній
частці від доходу, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки останній має
нерегулярний, мінливий дохід, що
відповідно до приписів ст. 184 СК
України є підставою для визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі.

Приймаючи до уваги викладене,
колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення повинно бути змінено в частині
визначення розміру аліментів.

В іншій частині рішення суду
скасуванню або зміні не підлягає,
оскільки є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 27 травня 2014 року в
частині визначення розміру аліментів
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Снігурівка
Снігурівського району Миколаївської
області на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісячно в розмірі 1 000 гривень,
починаючи з 24 січня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині вказане
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: