Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" липня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Родиній
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Службу по справам
дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що їй на праві
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі
зареєстровані відповідачі, це її син з
дружиною та двоє неповнолітніх дітей,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2010 року син з сім'єю у
вказаному домоволодінні не мешкають,
виїхали за межі України та місце їх
перебування не відоме. Оскільки
вказані особи зареєстровані в будинку,
позивачка вимушена сплачувати за них
вартість комунальних послуг, що для
неї, як пенсіонерки, є значними
витратами. На підставі цього позивачка
була змушена звернутися до суду з даним
позовом та просила визнати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися з невідомих суду
причин, про день та час слухання справи
були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи Служби по
справам дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до судового засідання не з'явився,
з невідомих суду причин, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Суд вислухавши позивачку, свідків,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
що підтверджується договором про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності від 08.04.1969
року.

Як вбачається зі свідоцтва про
одруження, виданого Палацом одруження
м.Жданів, ОСОБА_1 10.01.1973 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, та змінила
прізвище на «ОСОБА_1»

Згідно акту від 22.05.2014 року виданого
головою КСН «Азовкольцо», вбачається,
що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх діти фактично не
проживають у будинку АДРЕСА_1 з 2010 року
по теперішній час, виїхали на постійне
місце проживання до Росії.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона вхожа
до будинку позивачки, відповідачі з
дітьми не мешкають в ньому з 2010 року.

Свідок ОСОБА_9 вказала, що є сусідкою
позивачки, відповідачі разом з дітьми
проживали в будинку до 2010 року.

Голова КСН «Азовкольцо» ОСОБА_12,
допитана в якості свідка, пояснила, що
вона мешкає поряд з позивачкою,
відповідачі виїхали від матері,
оскільки невістка бажали мешкати
окремо.

Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України
закріплено, що власник володіє,
користується та розпоряджується своїм
майном на свій власний розсуд. Право
власності є нерухомим. Власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним його права на володіння,
користування та розпорядження
належним йому майном.

Згідно положень ст.ст.71, 72 ЖК України,
особа може бути визнана такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, у разі її відсутності
більше шести місяців за місцем
проживання без поважних причин. Судом
не встановлено поважності причин
відсутності відповідача понад
установлені законом строки.

Згідно зі ст.7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом 7 днів на
підставі заяви особи, остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користуванням житловим
приміщенням.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню оскільки
підтверджується наданими суду
доказами тому ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
неповнолітній дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5
слід визнати такими, що втратили право
користування будинком АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218, 224-228 ЦПК
України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,
ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Службу по справам
дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Т. В. Пустовойт