АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1470/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 59 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. УХВАЛА
02 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЮвшина В. І.суддівГончар Н.
І. , Вишні Н. В. при секретарі
Анкудінов О.І., Рибасюк О.С.
представника позивача Маврєнкова С.А.
відповідача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації на
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 квітня 2014 року
по справі за позовом департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації до
ОСОБА_8, треті особи без самостійних
вимог щодо предмету спору: управління
ДАІ МВС України у Черкаській області,
Черкаська митниця про повернення та
вилучення предмету гуманітарної
допомоги та зустрічним позовом ОСОБА_8
до департаменту соціального захисту
населення обласної державної
адміністрації про визнання права
власності на зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

Департамент соціального захисту
населення Черкаської ОДА звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_8, треті особи
без самостійних вимог щодо предмету
спору: управління ДАІ МВС України у
Черкаській області, Черкаська митниця
про повернення та вилучення предмету
гуманітарної допомоги, мотивуючи свої
вимоги тим, що 04.03.2004 р. ОСОБА_9 ( житель
Німеччини) подарувала Головному
управлінню, як гуманітарну допомогу,
автомобіль «Форд», 1998 р. випуску для
передачі його інваліду ОСОБА_10

Після митного оформлення
автомобіль було передано в тимчасове
користування ОСОБА_10 з правом передачі
керування членам його родини та
зареєстровано в УДАІ УМВС України в
Черкаській області.

На підставі заяви ОСОБА_10 від 24.05.2007 р.,
рішенням колегії Головного управління
від 26.06.2007 р. №5-6 у зв'язку з
неспроможністю керування автомобілем,
право керування надано його синові
ОСОБА_8 У 2012 р. з листа управління
соціального захисту населення
Черкаської райдержадміністрації стало
відомо, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Позивач просив суд вилучити у
ОСОБА_8 автомобіль марки «Форд» , 1998 р.
випуску, тип кузова легковий № НОМЕР_2,
об'ємом двигуна 1753 см.куб. дизельний,
митною вартістю 31334,96 грн. та передати
його департаменту соціального захисту
населення облдержадміністрації.

21.01.2014 р. ОСОБА_8 подав до суду зустрічну
позовну заяву та просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог
департаменту соціального захисту
населення Черкаської ОДА до нього про
повернення та вилучення предмету
гуманітарної допомоги. Визнати за
ОСОБА_8 право викупу транспортного
засобу - автомобіля марки «Форд».
Зобов'язати Департамент соціального
захисту населення Черкаської ОДА
видати довідку - рахунок за формою
затвердженою Мінпраці та надати
реквізити рахунків для перерахування
коштів за викуп транспортного засобу.

Рішенням Черкаського районного
суду Черкаської області від 11 квітня 2014
року в задоволенні позову департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації до
ОСОБА_8, треті особи без самостійних
вимог щодо предмету спору: управління
ДАІ МВС України у Черкаській області,
Черкаська митниця про повернення та
вилучення предмету гуманітарної
допомоги та зустрічним позовом ОСОБА_8
до департаменту соціального захисту
населення обласної державної
адміністрації про визнання права
власності на зобов'язання вчинити дії
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням представник департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації
подав апеляційну скаргу, вважаючи, що
рішення суду першої інстанції ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та просить
скасувати рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
11 квітня 2014 року і ухвалити нове
рішення, яким заявлені ним позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність і допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в
сукупності та оскаржується
представником департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації лише
в частині відмови в задоволенні
первісного позову про повернення та
вилучення предмету гуманітарної
допомоги.

Відмовляючи в задоволенні позову
департаменту соціального захисту
населення обласної державної
адміністрації суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що позов є
передчасним, адже відповідачу, який
звернувся з заявою щодо вирішення
питання про переоформлення автомобіля
після померлого батька - інваліда на
своє ім'я, не було відмовлено
уповноваженим органом у передачі
автомобіля у власність. В частині
відмови в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_8 до департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації про
визнання права власності на
зобов'язання вчинити дії, рішення суду
першої інстанції не оскаржується.

Встановлено, що 04.03.2004 р. ОСОБА_9
(Німеччина) подарувала Головному
управлінню, як гуманітарну допомогу,
автомобіль «Форд», 1998 р. випуску для
передачі його інваліду ОСОБА_10

Рішенням Комісії з питань
гуманітарної допомоги при Кабінеті
Міністрів України від 03.06.2004 р. № 26/ГД
-2657, автомобіль марки «Форд» , 1998 р.
випуску тип кузова легковий № НОМЕР_2,
об'ємом двигуна 1753 см. куб. дизельний,
номер двигуна НОМЕР_1, колір білий,
визнаний гуманітарною допомогою.

Після митного оформлення
автомобіль марки автомобіль «Форд», 1998
р. випуску передано в тимчасове
користування ОСОБА_10 відповідно до ЗУ
«Про реабілітацію інвалідів в Україні»
та «Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями», затвердженого
Постановою КМ України від 19.07.2006 р. № 999,
як інваліду війни 2 групи, з правом
передачі керування членам його родини
та зареєстровано в УДАІ УМВС України в
Черкаській області. На підставі
заяви ОСОБА_10 рішенням колегії
Головного управління від 26.06.2007 р. у
зв'язку з неспроможністю керування
автомобілем, право керування надано
його синові ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_10 помер, а
отриманим як гуманітарна допомога
автомобілем продовжував користуватись
його син, з яким вони проживали разом,
відповідач по справі ОСОБА_8 08 жовтня 2012
року ОСОБА_8 звернувся з заявою до
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Черкаської районної державної
адміністрації з проханням надати йому
дозвіл на переоформлення автомобіля на
нього, як члена сім'ї померлого (а.с. 18).
Відмови в отриманні згоди на таке
переоформлення ОСОБА_8 не отримав, а
йому було направлено роз'яснення
чинного законодавства. В послідуючому
під час розгляду справи, в тому числі і
в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8
звертався з відповідними заявами до
позивача з проханням надати йому
рахунки для сплати необхідних зборів
та митних платежів та переоформи
автомобіль у свою власність.

Зазначені правовідносини з
приводу володіння, розпорядження та
користування автомобілями, отриманими
для забезпечення інвалідів як
гуманітарна допомога, регулюється
Конституцією України, ЦК України та ЗУ
«Про реабілітацію інвалідів в Україні»
та «Порядком забезпечення інвалідів
автомобілями», затвердженого
Постановою КМ України від 19.07.2006 р. № 999.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і на
момент виникнення зазначених
правовідносин діяв «Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями»,
затверджений Постановою КМ України від
19.07.2006 р. № 999 в редакції від 17.04.2008 року,
який не передбачав сплати податків і
зборів спадкоємцем померлого, який
проживав разом з померлим, в
шестимісячний строк з дня смерті
інваліда.

Тому суд першої інстанції
правильно врахував висновки, викладені
у п.2 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 9
лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів), згідно з
якими дію нормативно-правового акту в
часі слід розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час якого
вони настали або мали місце.

За таких обставин суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що встановлений Порядком,
чинним на момент звернення позивача до
суду шестимісячний строк з дня смерті
інваліда для сплати податків і зборів
спадкоємцем померлого, який проживав
разом з померлим, для переоформлення
автомобіля, отриманого, як гуманітарну
допомогу в свою власність, не
поширюється і відповідач ОСОБА_8 не
позбавлений можливості реалізувати
своє право на переоформлення
автомобіля, отриманого померлим
інвалідом спадкодавцем в свою
власність, сплативши передбачені
законом митних податків і зборів поза
межами шестимісячного строку з дня
смерті інваліда.

Такий висновок суду першої
інстанції відповідає правовому
висновку Верховного Суду України щодо
застосування норм права у спорах цієї
категорії, висловленому, зокрема, у
постанові від 7 листопада 2012 року
(№6-118цс12), а тому в задоволенні
апеляційної скарги необхідно
відмовити.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення.

Інші доводи апеляційної скарги
ретельно перевірені судом апеляційної
інстанції, є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Департаменту соціального захисту
населення обласної державної
адміністрації Черкаського району
Черкаської області на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 11 квітня 2014 року відхилити,
а рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає чинності негайно
після її проголошення, але може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів, починаючи з
дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :