Справа № 159/3134/14-ц
Провадження № 2/159/774/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
01 липня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді -
Восковської О.А,

за участі секретаря -
Горішної Н.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом
Акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Волинської
обласної дирекції до ОСОБА_2 про
виселення, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Волинської обласної дирекції
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2
про виселення. Позовні вимоги
обгрунтовані тим, що ОСОБА_3 29.05.08 року
уклав з установою банку кредитний
договір №014/1129/82/42469, відповідно до
якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
видав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі
80000 доларів США строком на 120 місяців з
29.05.08 року до 29.05.2018 року зі сплатою 14,0%
річних. В якості забезпечення
виконання зобов'язань по вищевказаному
кредитному договору 29.05.08 року банком
було укладено з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
договір іпотеки, відповідно до якого
останніми було передано в іпотеку
житловий будинок з господарськими
спорудами, гаражем, які знаходяться на
земельній ділянці площею 0,0590 га за
адресою АДРЕСА_2, заставною вартістю
605104,00 гривень. ОСОБА_3 було порушено
строки погашення кредиту, що є
невиконанням умов договору зі сторони
позичальника, і за таких обставин,
згідно п.9.1 кредитного договору, а також
п.6.1 договору іпотеки установа банку
змушена була звернути стягнення на
предмет іпотеки. Рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 30.11.09 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок з
господарськими будівлями та гаражем,
які знаходяться на земельній ділянці
площею 0,0590 га за адресою: АДРЕСА_2, що
належать на праві (спільної часткової)
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Постановою старшого
держвиконавця ВДВС Ковельського МРУЮ
від 22.01.10 року було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення суду для погашення боргу в
користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» по
кредитному договору №014/1129/82/42469 в
розмірі 858603,14 гривень. Крім того,
рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 22.12.2011 року позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про виселення
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та двох малолітніх дітей
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було задоволено, і
рішення у вказаній справі набрало
законної сили. Позивач вказує, що 02.04.2014
року при здійсненні виконавчих заходів
з примусового виселення боржників
стало відомо, що в житловому будинку,
крім осіб, які підлягали примусовому
виселенню згідно рішення суду,
проживає ОСОБА_2, який є співвласником
іпотечного майна та відповідачем у
справі щодо звернення стягнення на
іпотечне майно. Зазначає також, що
ОСОБА_2 повідомив представників банку
та ВДВС про те, що він фактично проживає
в цьому будинку на законних підставах,
як його співвласник, і відмовляється
добровільно виселитись із будинку,
який підлягає примусовій реалізації,
та прийняв на відповідальне зберігання
описані в будинку речі. Крім того, на
ім'я ОСОБА_2 було направлено письмову
вимогу про його добровільне виселення,
яка залишилась без виконання.
Враховуючи вищезазначене, та ту
обставину, що відповідач ОСОБА_2 не
бажає добровільно звільняти будинок
АДРЕСА_2 банк змушений звернутись до
суду із позовом про його примусове
виселення.

У судове засідання представник
позивача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Волинської обласної дирекції не
з'явився, подав до суду письмову заяву
про розгляд справи у його відсутності,
заявлені вимоги підтримує повністю з
підстав викладених у заяві та просить
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином судом був повідомлений про час та
місце розгляду справи, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення - судової повістки. Про
причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, приходить до висновку, що
заявлений позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст.109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з нової редакції
Статуту Публічного АТ «Райффайзен Банк
Аваль», яка 04.11.09 року була затверджена
Національним банком України, було
змінено назву ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» на Публічне АТ «Райффайзен Банк
Аваль», і згідно п.1.3 даного Статуту ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» є
правонаступником за всіма правами та
обов'язками ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», - що підтверджує повноваження
АТ «Райффайзен Банк Аваль» як позивача
у даній справі.

Як убачається з виконавчого листа
виданого 28.12.2009 року у справі №2-1151/2009,
на виконання рішення Ковельського
міськрайонного суду від 30.11.09 року було
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок з
господарськими будівлями та гаражем,
які знаходяться на земельній ділянці
площею 0,0590 га за адресою: АДРЕСА_2, що
належать на праві (спільної часткової)
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Крім того, рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 22.12.2011 року
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
їхніх двох малолітніх дітей ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 було задоволено, і рішення у
вказаній справі набрало законної сили
(а.с.11-12).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, при цьому
відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України
докази повинні бути належними та
допустимими.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про
виселення ОСОБА_2 з житлового будинку
АДРЕСА_2, позивач вказав, що 02.04.2014 року
при здійсненні виконавчих заходів з
примусового виселення боржників йому
стало відомо, що в житловому будинку,
крім осіб, які підлягали примусовому
виселенню згідно рішення суду,
проживає ОСОБА_2, який є співвласником
іпотечного майна та відповідачем у
справі щодо звернення стягнення на
іпотечне майно. Зазначає також, що
ОСОБА_2 повідомив представників банку
та ВДВС про те, що він фактично проживає
в цьому будинку на законних підставах,
як його співвласник, і відмовляється
добровільно виселитись із будинку,
який підлягає примусовій реалізації,
та прийняв на відповідальне зберігання
описані в будинку речі.

З наявного у матеріалах справи акту
державного виконавця від 02.04.2014 року
убачається, що при виході за адресою
АДРЕСА_2 державним виконавцем було
встановлено, що боржник ОСОБА_3 не
виселився та речей з будинку не забрав,
а гр.ОСОБА_2 знаходився на території
будинку, ворота були зачинені на замок
(а.с.13).

Разом із тим, як убачається із
повідомлення Ковельського РВ УДМС
України у Волинській області від 24.05.2014
року №0717/1838, згідно обліків
адресно-довідкової картотеки
громадянин ОСОБА_2, 1970 р.н,
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.26).
Доказів, які б спростовували наведені
обставини стороною позивача суду не
надано, як і не надано доказів того, що
відповідач ОСОБА_2 постійно проживає за
адресою АДРЕСА_2, зберігає там свої речі
і фактично користується згаданим
помешканням.

Перебування ж такого житла у частковій
власності відповідача ОСОБА_2, як і
його знаходження за даною адресою на
момент виконання судового рішення про
виселення ОСОБА_3, не є належним доказом
того, що відповідач ОСОБА_2 постійно
проживає у згаданому житлі.

Як зазначено вище, відповідно до
Цивільно-процесуального Кодексу
України, обов'язок доказування
покладається на сторони.

Позивач не надав суду належних та
допустимих доказів проживання
відповідача ОСОБА_2 в будинку
АДРЕСА_2, а відтак, заявлена АТ
«Райффайзен Банк Аваль» вимога про
виселення ОСОБА_2 є безпідставною та до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 15,30, 58,59,60, 61, 212, 213,
215, 218 ЦПК України, ст.109 ЖК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Волинської обласної дирекції до
ОСОБА_2 про виселення його з житлового
будинку АДРЕСА_2, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

ГоловуючаО. А. Восковська