Справа № 222/1876/13-ц
Провадження № 2/222/82/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області в складі:

судді
Доценко С.І.,

при секретарі
Павловій І.В.,

за участю:

представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Володарське
цивільну справу за позовом:

Донецького юридичного інституту МВС
України

до ОСОБА_2,

3-тя особа: Головне управляння
Міністерства внутрішніх справ України

в Донецькій області

про відшкодування вартості навчання у
зв*язку з достроковим звільненням з
органів внутрішніх справ України,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду за
наступними підставами:

15.08.2005 року ОСОБА_2 було
зараховано до Донецького юридичного
інституту. 22.09.2007 відповідно до ст. 18
Закону України «Про міліцію» та п. 2.2
наказу МВС України від 04.05.2007 року № 150
«Про затвердження Типового договору
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України» між
Донецьким юридичним інститутом та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
Договір про підготовку фахівця в
Донецькому юридичному інституті. П. 2.3.6
Зазначеного Договору було передбачено,
що у разі відрахування з інституту чи
звільнення з органів внутрішніх справ
до закінчення навчання і встановленого
трирічного терміну перебування на
службі за підставами передбаченими п. 3
Договору ОСОБА_2 зобов*язується
відшкодувати фактичні витрати
пов*язані з його утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком. Однією із
підстав такого відшкодування є відмова
від подальшої служби в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.
16.08.2011 року наказом ГУМВС України в
Донецькій області від 09.08.2011 року № 321
ОСОБА_2 був звільнений з органів
внутрішніх справ України за п. 64 №ж№
(за власним бажанням). Таким чином
ОСОБА_2 прослужив в органах внутрішніх
справ 2 роки 1 місяць 26 днів. Після
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_2 добровільно вартість свого
навчання не відшкодував. Тому позивач
просить стягнути з відповідача
вартість навчання в Донецький
юридичному інституті в сумі 7740,18
гривень та понесені судові витрати.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, однак залишив
суду заяву в якій наполягає на
задоволенні позову та просить суд
розглянути справу у його відсутність.

Представник 3-ї особи в судове
засідання не з*явився, однак залишив
суду заяву в якій наполягає на
задоволенні позову та просить суд
розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечувала, мотивуючи тим, що витрати
на навчання ОСОБА_2 в Донецькому
юридичному інституту МВС України не
підтверджені бухгалтерськими
документами, він вимушений був
звільнитися з займаної посади до
спливу 3-х років, тому що в нього
склались тяжкі сімейні обставини у
зв*язку з хворобою матері та бабусі.
Ненормований робочий день та низький
розмір заробітної плати при таких
обставинах вимусили його шукати більш
оплачувану роботу. В рапорті про
звільнення він зазначив причини
звільнення, але ж в трудовій книжці та в
наказі про звільнення зазначено, що він
звільнений лише за власним бажанням.
Пізніше він звертався до Володарського
РВ за зміною формування звільнення, але
ж йому було відмовлено. Вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню. Також
просить застосувати строки позовної
давності.

Дослідивши наявні в справі докази, суд
прийшов до висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню у
повному обсязі, тому що доводи позивача
підтверджуються дослідженними у
судовому засіданні доказами:

Відповідно до наказу Донецького
юридичного інституту МВС при
Донецькому національному університеті
№ 117о/с від 29.07.2005 року ОСОБА_2 з 15.08.2005
року зарахований курсантом 1-го курсу
інституту.

Ззгідно п. 2.3.6 Договору про підготовку
фахівця у Донецькому юридичному
інституті Луганського державного
університету внутрішніх справ ім. Е.О.
Дідоренко від 01.09.2008 року, укладеного
між ОСОБА_2 та Головним управлінням
МВС України в Донецькій області та
Донецьким юридичним інститутом,
ОСОБА_2 зобов*язався у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
до закінчення навчання і встановленого
трирічного терміну перебування на
службі відшкодувати фактичні витрати,
пов*язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком.

Відповідно розрахунків Донецького
юридичного інституту МВС України
витрати на утримання курсанта ОСОБА_2
за період навчання на 2007/2008 навчальний
рік складають 3366,13 гривень, на 2008/2009 рік
- 4374,05 гривень, а загальна сума витрат на
навчання складає 7740,18 гривень. До
витрат відносять: медичне
забезпечення, речове забезпечення,
комунальні витрати та грошове
забезпечення.

Згідно довідки розрахунку ОСОБА_2 за
період з 2007 по 2008 навчальний рік
отримав речове майно на загальну суму
381,50 гривень. За період з 2008 по 2009 рік
ОСОБА_2 отримав речове майно на
загальну суму 659,63 гривень.

Відповідно до довідки № 58 від 13.03.2014
року грошове забезпечення ОСОБА_2 за
період з 01.10.2007 року по 31.08.2008 року
складало 2497 гривень.

Згідно довідки № 59 від 13.03.2014 року
грошове забезпечення ОСОБА_2 за період
з 01.09.2008 року по 19.06.2009 року складало
3113,01 гривень.

Згідно до наказу № 83 о/с від 19.06.2009 року
з 20.06.2009 року лейтенанта міліції ОСОБА_2
у зв*язку з закінченням інституту
відряджено у розпорядження ГУМВС
України в Донецькій області.

Відповідно до наказу № 251 о/с від 23.07.2009
року ОСОБА_2 було призначено
дільничним інспектором міліції
Володарського райвідділу.

Згідно рапорту 11.07.2011 року ОСОБА_2 він
виявив бажання звільнитися з органів
внутрішніх справ за власним бажанням у
зв*язку з низькою заробітною платою та
незадовільним графіком роботи.

Згідно атестаційного листа від 11.07.2011
року ОСОБА_2 підлягає звільненню з ОВС
за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням).

Відповідно до наказу № 321 о/с від 09.08.2011
року та запису в трудовій книжці ОСОБА_2
було звільнено з органів внутрішніх
справ за власним бажанням на підставі
п.64 «ж» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Таким чином, після закінчення
Донецького юридичного інституту
ОСОБА_2 прослужив в органах внутрішніх
справ 2 роки 01 місяць та 26 днів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має бути виконано
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 № 313 затверджено порядок
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, яким передбачено, що
відшкодування витрат проводиться за
договором про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі, який
укладається між навчальним закладом,
Головним управлінням або Управлінням
МВС та особою. Сума відшкодованих
витрат зараховується до державного
бюджету і використовується у порядку,
визначеному законодавством. У разі
відмови від добровільного
відшкодування витрат таке
відшкодування здійснюється в судовому
порядку.

Суд не приймає доводи представника
відповідача про те, що в наказі про
звільнення та трудовій книжці ОСОБА_2
підстави для звільнення не
відповідають рапорту ОСОБА_2, який
посилався на свій тяжких матеріальний
стан, тому що у встановлений законом
строк ОСОБА_2 не скористався своїм
правом на оспорювання формулювання
звільнення. Його рапорт не містить
посилань на його складне матеріальне
становище, а тому суд приймає до уваги
докази про звільнення відповідача за
власним бажанням, що є порушенням
укладеного з ним Договору про
підготовку фахівця у Донецькому
юридичному інституті Луганського
державного університету внутрішніх
справ ім. Е.О. Дідоренко від 01.09.2008 року
і є підставою для відшкодування сум
витрат на навчання.

З цих же підстав, за принципом
належності доказів, суд не приймає як
докази акт про фактичне проживання
разом з відповідачем неповнолітньої
племінниці ОСОБА_3, бабусі та матері,
документи про хворобу його матері та
бабусі.

Суд не приймає до уваги нотаріально
посвідчену заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
те, що ОСОБА_2 в період навчання з
грудня 2007 року по червень 2009 року, без
реєстрації, проживав в квартирі
АДРЕСА_1, тому що за договором позивач
виконав свої зобов*язання щодо
створення умов для користування
об*єктами соціально-побутового
призначення (гуртожитком), а обрання
ним іншого місця проживання є правом
відповідача.

Суд також не вбачає підстав для
застосування строків позовної
давності до зазначених правовідносин,
тому що спеціальні строки позовної
давності договором не встановлені, а
загальний строк позовної давності
згідно ст. 257ЦК України встановлюється
тривалістю у три роки з моменту як
особі стало відомо про порушене право,
а із матеріалів справи вбачається , що
ОСОБА_2 був звільнений 09.08.2011 року, а
позов до суду надійшов 26.12.2013 року, а
тому строк позовної давності не
пропущений.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що у судовому засіданні
підтвердився факт, порушення ОСОБА_2
своїх зобов*язань за Договором від
01.09.2008 року про підготовку фахівця у
Донецькому юридичному інституті
Луганського державного університету
внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка,
укладеного між ОСОБА_2 та Донецьким
юридичним інститутом щодо обов*язку
відпрацювати в органах внутрішніх
справ не менше 3-х років, у зв'язку із чим
позовні вимоги позивача в межах
заявлених вимог підлягають
задоволенню у повному обсязі і з
відповідача до державного бюджету на
користь позивача слід стягнути
вартість його навчання у інституті в
сумі 7740,18 гривень.

Відповідно ст.88 ЦПК України, судові
витрати понесені позивачем при
звернені до суду по сплаті судового
збору підлягають стягненню з
відповідача .

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в :

Позов Донецького юридичного інституту
МВС України до ОСОБА_2, 3-тя особа:
Головне управляння Міністерства
внутрішніх справ України

в Донецькій області про відшкодування
вартості навчання у зв*язку з
достроковим звільненням з органів
внутрішніх справ України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного
бюджету на користь Донецького
юридичного інституту МВС України (на
рахунок ГУ ДКСУ в Донецькій області,
МФО 834016, , р/с 0779)
вартість його навчання у інституті в
сумі 7740 (сім тисяч сімсот сорок) гривень
18 копійок на підставі Договору про
підготовку фахівця у Донецькому
юридичному інституті Луганського
державного університету внутрішніх
справ ім. Е.О. Дідоренко від 01.09.2008 року
та витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229 (двісті двадцять дев*ять)
гривень 40 копійок, а всього 7969 (сім
тисяч дев*ятсот шістдесят дев*ять)
гривень 58 копійок.

Повний текст рішення виготовлений
18.07.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області м. Маріуполя через
Володарський районний суд Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.І.Доценко