Справа № 525/204/14-ц
Провадження № 2/525/254/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого -
судді Хоролець В.В., при секретарі
Сидоренко О.Г., з участю відповідача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Велика Багачка Полтавської області
цивільну справу за позовом
Національної академії внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат за період навчання в сумі 15805
грн.87 коп.,-

в с т а н о в и в:

З позову Національної академії
внутрішніх справ вбачається, що
наказом ректора Київського
національного університету внутрішніх
справ від 22.07.2006 року №69 дск ОСОБА_1 з
01.09.2006 року зараховано курсантом
першого курсу денної форми навчання.
29.11.2007 року між Київським національним
університетом внутрішніх справ,
комплектуючим органом УМВС України в
Полтавській області та ОСОБА_1 укладено
договір №Пл-17 про підготовку фахівця
за державним замовленням та його
працевлаштування, згідно з яким ОСОБА_1
навчався за рахунок коштів державного
бюджету і після закінчення навчання,
повинен відпрацювати за місцем
розподілу не менше як три роки, а у разі
відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання - відшкодувати
фактичні витрати за період навчання.

Як указує позивач, з 01.09.2006 року по
18.06.2010 року у відповідності з
підписаним договором, відповідач
ОСОБА_1 у період навчання на здобуття
вищої освіти за державним замовленням
за напрямком «правознавство»,
перебував на державному забезпеченні
харчуванням, речовим майном, грошовим
утриманням та житлом із наданням
відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу КНУВС від 18.06.2010
року №463 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію
юриста та видано диплом спеціаліста.
Після здобуття вищої освіти відповідно
до умов договору ОСОБА_1 направлений
для подальшого проходження служби до
УМВС України у Полтавській області.
Наказом УМВС України у Полтавській
області від 25.06.2010 року №166 о/с ОСОБА_1
призначено оперуповноваженим сектору
карного розшуку Шишацького РВ УМВС
України в Полтавській області. Тобто,
як вказує позивач, навчальний заклад
повністю виконав умови договору про
підготовку фахівця.

Як зазначає позивач, наказом УМВС
України у Полтавській області від
08.11.2011 року №345 о/с ОСОБА_1 на підставі
поданого ним рапорту, звільнено з
органів внутрішніх справ за власним
бажанням (тобто до спливу
встановленого 3-річного терміну
перебування на службі по закінченню
навчання).

Відповідно до Розпорядження Кабінету
Міністрів України №1709-р від 27.08.2010 року
Київський національний університет
внутрішніх справ реорганізовано в
Національну академію внутрішніх справ,
яка є правонаступником КНУВС.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 навчався в
КНУВС з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року і
витрати, пов'язані з його утриманням у
вищому навчальному закладів системи
Міністерства внутрішніх справ України
(грошове забезпечення, продовольче
забезпечення, речове забезпечення,
оплата комунальних послуг і вартість
спожитих енергоносіїв) становлять суму
15805 грн.87 коп. (за уточненим розрахунком
позивача).

Посилаючись на вищевикладені
обставини та на те, що ОСОБА_1
відмовився від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в ОВС протягом перших трьох
років після закінчення навчання і був
звільнений з органів внутрішніх справ
за власним бажанням, тобто не виконав
умови договору про підготовку фахівця,
чим допустив порушення зобов'язання, а
також на положення Закону України «Про
вищу освіту», Указ Президента України
від 16.05.1996 року №342/96, умови Типового
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
Порядок відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах МВС та умови
договору №Пл-17 про підготовку фахівця
у Київському національному
університеті внутрішніх справ від
29.11.2007 року, в яких зазначено про умови,
підстави та порядок відшкодування
особою витрат за період навчання,
позивач Національна академія
внутрішніх справ звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд
стягнути з останнього вартість
навчання у вищевказаному навчальному
закладі у розмірі 15805 грн.87 коп. (згідно
уточненого розрахунку позивача) та
судові витрати по справі (а.с.а.с.2-6).

В судове засідання 16.07.2014 року
представник позивача Анцупова Ю.С. не
з'явилась, направила до суду заяву про
підтримання заявлених позовних вимог
та розгляд справи у її відсутність,
вказала, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі (а.с.а.с.96-97).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги НАВС про стягнення
витрат на навчання в сумі 15805 грн.87 коп.
визнав і не заперечив проти
задоволення даних позовних вимог.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України "у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності передбачених законом
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову."

Суд, заслухавши пояснення
відповідача ОСОБА_1, вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи і
давши їм належну оцінку, приходить до
висновку, що позов Національної
академії внутрішніх справ до ОСОБА_1
про відшкодування витрат за період
навчання в сумі 15805 грн.87 коп. підлягає
задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини пропуску
строку позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що наказом
ректора Київського національного
університету внутрішніх справ від
22.07.2006 року №69 дск ОСОБА_1 з 01.09.2006 року
зараховано курсантом першого курсу
денної форми навчання
навчально-наукового інституту
підготовки кадрів кримінальної
міліції (а.с.7).

29.11.2007 року між Київським
національним університетом внутрішніх
справ, комплектуючим органом УМВС
України в Полтавській області та
рядовим міліції ОСОБА_1 укладено
договір №Пл-17 про підготовку фахівця
за державним замовленням та його
працевлаштування, предметом якого є
підготовка за державним замовленням на
денній формі навчання фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
бакалавр,спеціаліст за напрямом
(спеціальністю) «правознавство» (п.1
Договору) (а.с.а.с.8-9). Даний договір
підписаний уповноваженими
представниками сторін та ОСОБА_1

Згідно умов укладеного договору №Пл-17,
ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів
державного бюджету і після закінчення
навчання, повинен відпрацювати за
місцем розподілу не менше як три роки, а
у разі відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання -
відшкодувати фактичні витрати за
період навчання (пункти 2.3.5., 2.3.6).
Пунктом 3.2 укладеного договору
визначено, що підставою для
відшкодування фактичних витрат на
підготовку є відмова особи від
подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу в
органах внутрішніх справ потягом
перших трьох років після закінчення
навчання.

Розділом 4 договору №Пл-17 про
підготовку фахівця у Київському
національному університеті внутрішніх
справ визначено порядок відшкодування
особою фактичних витрат на підготовку.
Так, відшкодування здійснюється в
розмірі фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим та речовим
забезпеченням, оплатою комунальних
послуг і вартості спожитих
енергоносіїв (п.4.1 договору).

Відповідно до Розпорядження Кабінету
Міністрів України №1709-р від 27.08.2010 року
та статутних документів, Київський
національний університет внутрішніх
справ реорганізовано в Національну
академію внутрішніх справ, яка є
правонаступником КНУВС (а.с.а.с.27-30).

З обґрунтування заявленого
позову та матеріалів справи
вбачається, що з 01.09.2006 року по 18.06.2010
року у відповідності з підписаним
договором, відповідач ОСОБА_1 у період
навчання на здобуття вищої освіти за
державним замовленням за напрямком
«правознавство», перебував на
державному забезпеченні харчуванням,
речовим майном, грошовим утриманням та
житлом із наданням відповідних
комунальних послуг.

Відповідно до наказу ректора КНУВС від
18.06.2010 року №463 ОСОБА_1 присвоєно
кваліфікацію юриста за спеціальністю
«Правознавство» та видано диплом
спеціаліста (а.с.10).

Після здобуття вищої освіти відповідно
до умов договору ОСОБА_1 направлений
для подальшого проходження служби до
УМВС України у Полтавській області і
наказом начальника УМВС України у
Полтавській області від 25.06.2010 року №166
о/с ОСОБА_1 призначено
оперуповноваженим сектору карного
розшуку Шишацького РВ УМВС України в
Полтавській області (а.с.11).

Наказом начальника УМВС України у
Полтавській області від 08.11.2011 року №345
о/с по особовому складу (як встановлено
судом), лейтенанта міліції ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ
за п. 64 «ж» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України у
запас за власним бажанням (а.с.а.с.22,23),
тобто до спливу встановленого 3-річного
терміну перебування на службі по
закінченню навчання.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про
вищу освіту» випускник вищого
навчального закладу, який навчався за
державним замовленням і якому
присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою
освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
та випускником.

Пунктом 2 Указу Президента України
№342/96 від 16.05.1996 року «Про заходи
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів» особи, які навчаються за
рахунок державних коштів, укладають з
адміністрацією навчального закладу
договір, та в разі відмови відпрацювати
в державному секторі народного
господарства три роки відшкодовують
витрати за весь період навчання.

Згідно довідок Національної академії
внутрішніх справ, приєднаних до
матеріалів справи вбачається, що
фактичні витрати на утримання курсанта
ОСОБА_1 за період його навчання з 01.09.2006
року по 18.06.2010 року у вищому навчальному
закладі становлять 15805 грн.87 коп.
(а.с.а.с.13,14-21).

З розрахунку фактичних витрат,
пов'язаних з утриманням рядового
міліції ОСОБА_1 у КНУВС за період
навчання з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року
вбачається, що загальна сума витрат
складає 15805 грн.87 коп., з яких: 8433 грн.35
коп. - грошове забезпечення, 71 грн.30 коп.
- продовольче забезпечення, 1375 грн.89
коп. - речове забезпечення, 5925 грн.33 коп.
- оплата комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв (а.с.13).

Згідно п.2.1.3 Договору №ПЛ-17 про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України від
29.11.2007 року, обов'язком Київського
національного університету внутрішніх
справ (правонаступником якого є
Національна академія внутрішніх справ)
було забезпечити особу (ОСОБА_1.)
харчуванням, речовим майном та
грошовим утриманням за нормами,
затвердженими нормативно-правовими
актами України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
міліцію» порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджених Кабінетом
Міністрів України. Частина 6 вказаної
статті передбачає, що курсанти вищих
навчальних закладів Міністерства
внутрішніх

справ України у разі дострокового
розірвання договору через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення

вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального
закладу Міністерства внутрішніх справ
України за власним бажанням, через

службову невідповідність або за
порушення дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Згідно з п.14 Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№992 від 22.08.1996 року, чинним на час вступу
ОСОБА_1 до Київського національного
університету внутрішніх справ, у разі
неприбуття молодого фахівця за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням протягом трьох років,
випускник зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Крім цього, обов'язок ОСОБА_1 щодо
відшкодування вартості його утримання
під час навчання в університеті
передбачений Порядком відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №313 від 01.03.2007 року.

Відповідно до ст.1 Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ України, визначено
механізм відшкодування особами,
навчання яких за державним замовленням
у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
прирівнюється до проходження
військової служби, витрат, пов'язаних з
їх утриманням у таких закладів, у разі,
зокрема, відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.
Згідно з п.3 даного Порядку, витрати
відшкодовуються згідно з договором про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. Частиною 1 ст. 6 вказаного
Порядку визначено, що у разі відмови
особи добровільно відшкодувати
витрати, стягнення їх здійснюється в
судовому порядку.

04.09.2012 року на адресу ОСОБА_1
Національною академією внутрішніх
справ направлявся лист про
відшкодування вартості фактичних
витрат за навчання (а.с.а.с.24-25), однак
він залишився без задоволення.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно умов договору та
вимог Цивільного кодексу.

Порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - (ст.610 ЦК
України).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
наступають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Договір є обов'язковим для
виконання (ст.629 ЦК України).

Таким чином, системний аналіз
вищевказаних положень чинного
законодавства дає підстави дійти суду
висновку про те, що на підставі
наведених норм права та ст.ст.525,611 ЦК
України відповідач ОСОБА_1 повинен
відшкодувати позивачеві фактичні
витрати, пов'язані з навчання у вищому
навчальному закладі системи
Міністерства внутрішніх справ України.

Суд приймає до уваги уточнений
розрахунок фактичних витрат на
підготовку фахівця у КНУВС ОСОБА_1 за
період його навчання з 01.09.2006 року по
18.06.2010 року в сумі 15805 грн.87 коп. (а.с.13),
оскільки він проведений у
відповідності до Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№313 від 01.03.2007 року.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
позовні вимоги Національної академії
внутрішніх справ (яка є
правонаступником КНУВС) до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат за період
навчання в сумі 15805 грн.87 коп.
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. З урахуванням цього,
суд вважає, що судові витрати по справі
(судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп.
належить стягнути з відповідача по
справі ОСОБА_1

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 526,610,611,629 ЦК України,
ст.56 Закону України «Про вищу освіту»,
ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію»,
Порядком відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№313 від 01.03.2007 року, умовами договору
№Пл-17 про підготовку фахівця у
Київському національному університеті
внутрішніх справ від 29.11.2007 року,
ст.ст.3,10,11,57,60,79,88,174,179,212-215 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в:

1.Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер суду невідомий,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку в АДРЕСА_1 на користь
Національної академії внутрішніх
справ (м. Київ, площа Солом'янська, 1, р/р
0175, код 08751177, МФО 820172, банк ДКСУ, м.
Київ) вартість витрат за період
навчання у розмірі 15805 (п'ятнадцять
тисяч вісімсот п'ять) грн. 87 коп.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер суду невідомий,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку в АДРЕСА_1 на користь
Національної академії внутрішніх
справ (м. Київ, площа Солом'янська, 1, р/р
0175, код 08751177, МФО 820172, банк ДКСУ, м.
Київ) судові витрати по справі (судовий
збір) у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення складено
21.07.2014 року.

Суддя -