У х в а л а

іменем україни

17 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Макарчука М.А.,Маляренка
А.В.,Юровської Г.В., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Луцьку про
зобов'язання провести перерахунок
щомісячної страхової виплати
(втраченого заробітку) із
застосуванням норм ст. 1197 ЦК
України на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 4 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що 2 березня 1954 року, працюючи
на Луцькому консервному заводі,
отримала виробничу травму, внаслідок
чого стала інвалідом 1 групи з втратою
100% працездатності та отримувала
страхове відшкодування відповідно до
ст. ст. 455, 456 ЦК УРСР, ст. 11 Закону України
«Про охорону праці», Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я. Після набрання чинності
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання» справу по відшкодуванню
шкоди було передано до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Луцьку, який проводив
страхові виплати виходячи іч суми.

Зазначала, що згідно ст. 1197 ЦК України, з
1 січня 2004 року передбачений новий
порядок відшкодування втраченого
заробітку (доходу), зокрема, що розмір
втраченого заробітку (доходу), який
підлягає відшкодуванню, визначається у
відсотках від середнього місячного
заробітку (доходу), який потерпілий мав
до каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня
професійної працездатності, а за її
відсутності - загальної
працездатності.

Посилаючись на вищенаведене просила
зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Луцьку провести
перерахунок щомісячної страхової
виплати (втраченого заробітку) з
урахуванням ст. 1197 ЦК України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 4 квітня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
дійшов обґрунтованого висновку, що
виходячи з встановлених обставин
справи та вимог діючого законодавства
перерахування страхових виплат згідно
вимог ст. 1197 ЦК України неможливе,
оскільки правовідносини між сторонами
врегульовані спеціальним Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання».

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 4 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.А. Макарчук

А.В. Маляренко

Г.В. Юровська