Ухвала

іменем україни

18 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого
Олійник А.С.,

суддів: Гончара
В.П., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Гідробуд-Україна» про стягнення
збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що 30
березня 2009 року між ним та товариством
з обмеженою відповідальністю
«Гідробуд-Україна» (далі - ТОВ
«Гідробуд-Україна») в особі директора
Курінного С.Є. було укладено договір
підряду на виконання робіт на об'єкті
будівництва за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до умов вказаного договору
відповідач зобов'язався здійснити в
три етапи монтаж системи опалення,
теплої підлоги, холодного та гарячого
водопостачання, внутрішньої
каналізації, котельного обладнання,
установити радіатори, провести
пусконалагоджувальні роботи. Згідно з
підпунктом 5.3.1 п. 5 договору підряду
підрядник зобов'язується виконати
перший етап підряду протягом 45 робочих
днів з правом дострокової здачі, другий
етап підряду - протягом 14 робочих днів,
третій етап підряду - протягом 10
робочих днів, четвертий етап підряду
- протягом 10 робочих днів з дня початку
кожного етапу проведення робіт. На
виконання вказаного договору
позивачем було сплачено відповідачу
кошти в розмірі 343 870 грн 31 коп.
Відповідач свої зобов'язання за
договором підряду станом на 18 лютого 2011
року не виконав, у зв'язку з чим позивач
звернувся до відповідача з письмовою
вимогою про повернення сплачених ним
коштів, які відповідачем повернуті не
були. Враховуючи викладене, позивач
просив стягнути на його користь з
відповідача збитки у розмірі 343 870 грн 31
коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 березня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ТОВ «Гідробуд-Україна» на користь
ОСОБА_3 збитки в розмірі 206 986 грн 72 коп.

Додатковим рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
20 травня 2013 року вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
25 березня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та вирішувати питання:
чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення апеляційного суду таким
вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до положень ст. 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором,
якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків, тому
дійшов висновку про часткове
задоволення позову та стягнення з
підрядника на користь замовника збитки
у розмірі 206 986 грн 72 коп.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в позові, апеляційний суд
дійшов висновку про те, що судом першої
інстанції невірно було застосовано до
спірних правовідносин положення ст. 612
ЦК України, оскільки вони регулюються
спеціальною нормою - ст. 849 ЦК України.
Крім того, позивачем не надано доказів
завдання відповідачем збитків у
розумінні ст. ст. 57-61 ЦПК України та
розмір завданих збитків.

Проте з повністю з такими висновками
апеляційного суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що 30 березня 2009
року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Гідробуд-Україна» в особі директора
ОСОБА_4 було укладено договір підряду
на виконання робіт на об'єкті
будівництва за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач зобов'язався здійснити в
три етапи монтаж системи опалення,
теплої підлоги, холодного та гарячого
водопостачання, внутрішньої
каналізації, котельного обладнання,
установити радіатори, провести
пусконалагоджувальні роботи.

Строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Згідно з підпунктом 5.3.1 п. 5 договору
підряду підрядник зобов'язується
виконати перший етап підряду протягом
45 робочих днів з правом дострокової
здачі, другий етап підряду - протягом 14
робочих днів, третій етап підряду -
протягом 10 робочих днів, четвертий етап
підряду - протягом 10 робочих днів з дня
початку кожного етапу проведення
робіт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо
підрядник своєчасно не розпочав роботу
або виконує її настільки повільно, що
закінчення її у строк стає явно
неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до підпункту 8.1 п. 8 договору
підряду здача-приймання виконаних
робіт здійснюється за актом
здачі-приймання протягом 5 днів з
моменту повідомлення замовника про
виконання предмету підряду.

В матеріалах справи відсутній акт
здачі-приймання робіт за вказаним
договором підряду.

Ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, апеляційний суд послався на
висновок судової будівельно-технічної
експертизи від 20 березня 2013 року № 1/12,
відповідно до якого встановити, які
саме будівельно-монтажні роботи (з
урахуванням будівельних матеріалів) та
в якому обсязі було виконано ТОВ
«Гідробуд-Україна» відповідно до умов
договору підряду від 30 вересня 2009
року на об'єкті будівництва за адресою:
АДРЕСА_1, не вбачається можливим.
Встановити вартість виконаних ТОВ
«Гідробуд-Україна»
будівельно-монтажних робіт та
встановити, яку частку у відсотках
становлять виконані ТОВ
«Гідробуд-Україна»
будівельно-монтажні роботи (з
урахуванням будівельних матеріалів) на
вказаному об'єкті будівництва не
вбачається можливим.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК
України).

Відшкодування збитків є однією із форм
або мір цивільно-правової
відповідальності, яка вважається
загальною або універсальною саме в
силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки
частиною 1 вказаної статті зазначено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Тобто порушення цивільного права, яке
потягнуло за собою завдання особі
майнових збитків, саме по собі є
основною підставою для їх
відшкодування. Для цього немає
необхідності особливо вказувати в
законі або в договорі про право особи
вимагати таке відшкодування.

Цивільний кодекс України встановлює
відповідальність у формі
відшкодування збитків без спеціальних
застережень щодо їх виду чи розміру у
разі явної неможливості своєчасного
виконання підрядником роботи (ст. 849 ЦК
України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційним судом не надано оцінки
понесеним позивачем витратам та не
з'ясовано, чи є вони збитками в
розумінні ст. 22 ЦК України, та не
перевірено підстав відмови позивача
від виконання підрядником робіт за
договором підряду.

Крім того, у порушення вимог ст. ст. 303, 316
ЦПК України апеляційний суд не звернув
уваги на вищевказані вимоги закону та
обставини справи; не з'ясував, чи були
виконані підрядником будь-які роботи
за договором підряду; залишив поза
увагою те, що акт приймання-передачі
виконаних робіт відповідно до умов
договору підряду між сторонами
підписано не було; не перевірив
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, якими доказами вони
підтверджуються; належним чином не
перевірив доводи позивача та
заперечення відповідача; не з'ясував,
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин та яка
правова норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин, тому дійшов
передчасного висновку про відмову в
позові.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом допущені
порушення норм матеріального і
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, рішення апеляційного
суду не може вважатись законною і
обґрунтованою та підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.С. Олійник

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова