Ухвала

іменем україни

3 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: виконавчий комітет
Ленінської районної у м. Полтаві ради,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
про визнання об'єктів самочинним
будівництвом, їх знесення й
відшкодування моральної шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
треті особи: виконавчий комітет
Ленінської районної у м. Полтаві
ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
приватне підприємство «Полтавське
бюро технічної інвентаризації
«Інвентарізатор», про визнання права
власності на самочинну добудову до
жилого приміщення та виведення в
одиницю, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Ленінського районного суду
м. Полтави від 7 серпня 2013 року та
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
об'єктів самочинним будівництвом, їх
знесення й відшкодування моральної
шкоди.

Зазначав, що разом із відповідачем є
співвласником будинку АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що відповідач без
відповідних дозволів, провів
реконструкцію належної йому на праві
власності частини будинку з надбудовою
другого поверху, чим порушив його права
на вільне користування власністю,
ОСОБА_4 просив позов задовольнити у
повному обсязі, визнати зведені ОСОБА_5
об'єкти самочинними, зобов'язати знести
їх та відшкодувати моральну шкоду в
розмірі 20 тис. грн.

У серпні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 визнання
права власності на самочинну добудову
до жилого приміщення та виведення в
одиницю, посилаючись на те, що зведена
ним прибудова відповідає будівельним
нормам і правилам.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Полтави від 29 серпня 2012 року зазначені
позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 7 серпня 2013 року у
задоволенні первісного позову ОСОБА_4
відмовлено; зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_5 задоволені у повному обсязі.
Визнано за ним право власності на
самочинно побудовані приміщення;
припинено право спільної часткової
власності Ѕ частини жилого будинку, що
належить ОСОБА_5 та виделено йому в
натурі вказану частину будинку.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 28 листопада 2013
року зазначене рішення районного суду
в частині задоволення зустрічного
позову скасовано й в цій частині
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні вимог ОСОБА_5

У решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
ухвалені у справі судові рішення в
частині відмови в задоволенні його
позову скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення його вимог у
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволення позову ОСОБА_6, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що відсутні,
передбачені ст. 376 ЦК України підстави
для знесення самочинно зведеної
прибудови, оскільки відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи проведені ОСОБА_5 роботи по
реконструкції жилого будинку
відповідають вимогам ДБН, а існуючі
порушення щодо влаштування місця
примикання даху надбудови до фронтону
нереконструйованої частини будинку,
яке може привести до накопичення снігу
та виникнення навантажень, можуть бути
усунуті без знесення самочинних
прибудов.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо
незаконності рішення судів в частині
відмови в задоволенні його позову на
увагу не заслуговують й висновків суду
не спростовують.

В частині відмови в задоволенні
зустрічних позовних вимог ухвалені у
справі судові рішення не оскаржуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 7 серпня 2013 року та рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 28 листопада 2013 року в частині
відмови в задовленні позовних вимог
ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.