Справа № 549/666/14-ц
Провадження № 2/549/195/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року суддя
Чорнухинського районного суду
Полтавської області Орел І.І.,
розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до
Азізова Шакіра Ісбат-огли про визнання
права власності на житловий будинок та
господарські будівлі,

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою, в
якій просить визнати за нею право
власності на житловий будинок та
господарські будівлі.

Свій позов мотивувала тим, що 07 травня
2003 року між ОСОБА_2 і Азізовим Шакіром
Ісбат-огли фактично було здійснено
продаж житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться в с. Бубни Чорнухинського
району Полтавської області, за ціною 3
500 гривень і підтверджується
відповідною розпискою.

15 листопада 2013
року між Азізовим Шакіром Ісбат-огли і
ОСОБА_1 фактично було здійснено продаж
зазначеного вище житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташованого в с. Бубни
Чорнухинського району Полтавської
області, за ціною 9 000 гривень, що
підтверджується відповідною
розпискою.

Згідно частини 1
та 3 статті 206 ЦК України усно можуть
вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмовій формі, можуть за
домовленістю сторін вчинятися усно.
Якщо це суперечить договору або закону.

Недодержання
сторонами письмової форми правочину,
яка встановлена законом, не має
наслідком його недійсності.

Відповідно до
ч.1ст. 220 ЦК України у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Статтею 657 ЦК
України визначено, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки ,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Обов’язкова
державна реєстрація права власності на
нерухоме майно передбачена нормами п.1
ч.1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.»

З 01 січня 2013 року
нормами цього Закону визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно – офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд, вважає, що
усний договір купівлі-продажу на
підтвердження якого відповідачем
видана 15 листопада 2013 року розписка, на
підставі якої позивачка просила
визнати право власності, не є укладеним
і не створює прав та обов’язків для
сторін.

Вразі укладення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна договір повинен вчинятися в
письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації.

Договір купівлі-продажу
домоволодіння був укладений у усній
формі, нотаріально не посвідчений та не
проходив державної реєстрації.

Дана позовна заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК
України, такий договір не може бути
визнаний дійсним і відповідно не
створює прав та обов’язків для його
учасників.

За таких обставин
вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у
відкритті провадження за її позовом до
Азізова Шакіра Ісбат-огли про визнання
права власності на житловий будинок та
господарські будівлі.

Керуючись п.1 ч.2
ст. 122 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження у справі за її позовом до
Азізова Шакіра Ісбат-огли про визнання
права власності на житловий будинок та
господарські будівлі.

Роз’яснити позивачці, що їй потрібно
звернутися для оформлення договору
купівлі-продажу домоволодіння до
нотаріальної контори його посвідчення

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Чорнухинського

районного суду
ОСОБА_3