Справа №784/104/14 14.07.2014 14.07.2014 14.07.2014
Справа 22ц - 784/1889/14
Суддя першої інстанції: Ямкова О.О.
Суддя доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О.,

Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового
засідання: Богуславською О.М.,

за участю: позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника
апелянта ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_7

на рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 6 листопада 2008
року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5

до

Миколаївської міської ради, ОСОБА_9,
ОСОБА_10

про

визнання права власності на
самовільні будівлі

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2008 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5
звернулись до суду з позовною заявою
до Миколаївської міської ради, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 про визнання права власності
на самовільні будівлі.

Позивачі зазначали, що вони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1, та
самовільно перебудували житлову
прибудову В-5, збільшили в розмірах
сіни літ. в-1, здійснили внутрішнє
перепланування, в зв'язку з чим,
загальна площа квартири АДРЕСА_1
складає 72, 1 кв. м., житлова площа
складає 51, 5 кв. м., а також самочинно
збудували гараж літ. «Ю», розміром 3,
31 м. Х 5, 45 м. за цією ж адресою.

Посилаючись на те, що вказані
споруди відповідають технічним та
санітарним нормам, не порушують права
інших осіб, просили визнати право
власності по 1/6 частині за ОСОБА_2,
ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та на 2/6 частини
за ОСОБА_3 на вказані самовільні
прибудови , перепланування та гараж.

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 6 листопада 2008
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7
просить вказане рішення суду
скасувати, посилаючись на те, що
вказане рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального права,
судом не було враховано інтереси
апелянта, як користувача суміжної
земельної ділянки, та не вирішувалось
питання щодо виділення земельної
ділянки позивачці.

ОСОБА_4 подала заперечення на
вказану апеляційну скаргу де
зазначала, що апелянт не вказав в
чому полягає порушення його прав
оскаржуваним рішенням.

Колегія суддів дійшла
наступного висновку.

Із матеріалів справи
вбачається, що позивачі є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 на
підставі рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 26
червня 2008 року з визначенням часток
кожного співвласника в спільному
майні (а.с. 5).

З схематичного зображення, яке
міститься в технічному паспорті
слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1
фактично складається з окремих
житлових будинків А-1,Б-1,В-1 та інших
допоміжних споруд (сараї, ворота,
колонка) розташованих на земельній
ділянці загальною площею 1497 кв. м.
(а.с. 12).

Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації (далі - МБТІ)
довідкою за № 2891 від 2 вересня 2008 року
повідомило, що по АДРЕСА_1
позивачами здійснено самовільне
збільшення у розмірах житлової
прибудови літ. В-5, сіни літ. в-1,
внутрішнє перепланування квартири
та побудовано гараж літ. Ю (а.с. 7).

Враховуючи, що вказані
самовільні перебудови та добудови
здійснені позивачами їх працею та за
свої особисті кошти, судом задоволено
позов.

Відповідно до положень ст. 292 ЦПК
України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо
суд вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Апелянт, як особа яка не
приймала участі в розгляді даної
справи, в апеляційній скарзі
посилається на те, що позивачка не
набула право власності на земельну
ділянку на якій розташоване
самовільне будівництво та нею
недотримано норми добросусідства,
оскільки на здійснення нею
самовільних забудов не отримано
його погодження, як користувача
суміжної земельної ділянки.

Проте, апелянт не навів
конкретні обставини, які б свідчили
про порушення його земельних прав з
зазначенням конкретного будівництва
(прибудови, перебудови) та не надав
докази на підтвердження його
особистих прав на землю.

Натомість із схематичного
зображення будівель за адресою по
АДРЕСА_1, які містяться в технічному
паспорті вбачається, що прибудова
літ. В-5 та сіни до неї літ. в-1, а також
гараж літ. Ю збудовані в середині
двору та не примикають до зовнішніх
меж земельної ділянки (1497 га.) , на якій
розташоване домоволодіння № 81 за
вказаною адресою (а.с. 12).

Враховуючи наведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що
апелянтом не доведено порушення його
прав та інтересів оскаржуваним
рішенням районного суду та вирішення
цим судом в оскаржуваному рішенні
питань стосовно його прав та
обов'язків.

Відповідно до роз'яснень, викладених
в п. 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку», в разі подання
апеляційної скарги особою, яка не
брала участі у розгляді справи, про
права та обов'язки якої суд першої
інстанції питання не вирішував,
апеляційний суд постановляє ухвалу
про закриття апеляційного провадження
у справі.

За таких обставин, апеляційне
провадження, яке відкрите за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 підлягає
закриттю.

Керуючись ст. ст. 292, 313 ЦПК України ,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 по
справі ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_5 до Миколаївської міської
ради, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання
права власності на самовільні
будівлі - закрити.

Ухвала апеляційного суду може
бути оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
її проголошення.

Головуюча суддя:

Судді: