Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Олійник А.С.,
Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємства «Фірма «ДІАЛ»
про надання права користування чужим
майном

за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі
представника на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 4 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 24 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до приватного
підприємства «Фірма «ДІАЛ» (далі - ПП
«Фірма «ДІАЛ») про надання права
користування чужим майном.

В обґрунтування позову посилався на те,
що за договором купівлі-продажу
нежитлових приміщень від 22 вересня 2009
року він придбав приміщення
№ № 1-21 (літ. «А»), №№ І, ІІ (групи
приміщень № 9) площею 343, 60 кв. м,
№№ 1, 2 (групи приміщень № 13) площею 14, 80
кв. м, місця спільного користування
площею 22, 50 кв. м по АДРЕСА_1. ПП «Фірма
«ДІАЛ» належать нежилі приміщення №№
1-9, № 1а (групи приміщень № 10) площею 190, 7
кв. м, місця загального користування
площею 36, 2 кв. м. відповідно договору
від 8 липня 2009 року. Разом з тим,
відповідач перекрив міжсходовий
майданчик, який є місцем загального
користування та забезпечує прохід до
належних йому приміщень. Посилаючись
на те, що іншим способом забезпечити
доступ до об'єктів його права власності
забезпечити не можна, ОСОБА_4 просив
встановити безстроковий безоплатний
сервітут на нежитлове приміщення, яке
знаходиться між сходовим майданчиком
другого поверху, нежитловими
приміщеннями №№ 13-14, які йому належать,
та належними ПП «Фірма «ДІАЛ»
нежитловими приміщеннями будівлі літ.
«А» шляхом надання права проходу через
вказане нежитлове приміщення.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 4 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 24 лютого 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), з урахуванням повно та
всебічно з'ясованих обставин, щодо яких
у сторін виник спір, дійшли
обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для застосування
положень ст. ст. 401, 402, 404 ЦК
України до спірних правовідносин.

Доводами касаційної скарги
оскаржувані судові рішення не
спростовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 4 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Т.П. Дербенцева
А.С.
Олійник
І.К. Парінова