22-ц/775/901/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
Доповідач Гаврилова Г.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Головуючого Гаврилової Г.Л.

суддів Баркової Л.Л.,Сорока Г.П.

при секретарі Бельченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» про визнання
договору кредиту припиненим за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 15
травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, вказуючи, що
згідно до укладеного договору
№MRXRRX10030001 від 13.07.2007 року відповідач
отримав кредит у розмірі 2272,80 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. В порушення умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість станом на 13.03.2013 року в
сумі 28122,78 грн., яка складається з
наступного: 0,00 грн. - заборгованість за
кредитом; 7080,96 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
612,48 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 18613,97 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1315,37 грн. - штраф
(процентна складова), яку просив
стягнути з відповідача, а також
стягнути судові витрати в сумі 281,23 грн.

В червні 2013 року відповідач звернувся
до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання договору
припиненим з 02.04.2010 року та вказував, що
відповідно до рішення Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26.08.2008 року він достроково
погасив заборгованість за даним
кредитним договором та ним було
виплачено на користь Банку 4254,77 грн., з
яких 2272,80 грн. - сума кредиту, 1291,11 грн. -
проценти за користування кредитом, 501,12
грн. - комісія за користування кредитом,
189,74 грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором. Останній
внесок був ним внесений 30.03.2010 року та
виконавче провадження було закрито
02.04.2010 року, отже з цього часу договір
має бути припиненим.

Рішенням Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 15
травня 2014 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 17000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в сумі 281,23
грн. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
КБ «ПриватБанк» про визнання договору
кредиту припиненим відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду змінити, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, а в задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити у
повному обсязі.

В обґрунтування апеляції посилався на
те, що він заборгованість виплатив у
повному обсязі ще у 2010 році, у свою
чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив
строк для звернення із позовом,
оскільки строк дії договору сплив
12.07.2008 року. Клопотання про
застосування строків позовної
давності він у письмовому вигляді
надавав суду, разом з цим, суд не
звернув на це уваги.

Заслухавши суддю - доповідача, ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_3 які
просили задовольнити апеляційну
скаргу, заперечення представника ПАТ
КБ «ПриватБанк» Шишелову Н.В.,
дослідивши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору №MRXRRX10030001 від
13.07.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 2272,80 грн. на строк до 12.07.2008 року
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с. 4-8).

Рішенням Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від
26.08.2008 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про дострокове стягнення
заборгованості за кредитом було
задоволено. 15.05.2009 року було відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 на користь Банку суми
заборгованості 4254,77 грн. Дана сума була
сплачена боржником. 30.03.2010 року,
виконавче провадження закрито 02.04.2010
року. ( а.с. 25-30)

Згідно з розрахунком ПАТ КБ
«ПриватБанк» загальна сума
заборгованості за кредитом станом на
13.03.2013 року складає 28122,78 грн., та
складається з наступного: 0,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 7080,96 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 612,48 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 18613,97 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1315,37 грн. - штраф
(процентна складова).

Ухвалюючи рішення про стягнення з
ОСОБА_2 суми процентів за користування
кредитом та штрафних санкцій, суд
виходив із доведеності невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Судова колегія не погоджується з
такими висновками.

Як встановлено судом і вбачається із
матеріалів справи, 13.07.2007 року
відповідач ОСОБА_2 звернувся із
письмовою заявою до ПАТ КБ
«Приватбанк» про надання йому
строкового кредиту у сумі 2272,80 грн. на
строк 12 місяців з 13.07.2007 року по 12.07.2008
рік включно, з умовами оплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту та процентів
обумовлених у Заяві та Умовах про
надання банківських послуг, а також
сплати комісії, що зазначена в Умовах.
Згідно п. 5.3 Умов, при порушенні
позичальником зобов'язання щодо
погашення кредиту більше ніж на 30 днів,
він сплачує банку штраф у розмірі 500
гр.+5% від суми позову.

До заяви позичальника додані Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам за якими визначено порядок
надання кредиту, права та обов'язки
сторін, умови передачі коштів
позичальнику та повернення кредиту,
порядок розрахунку, відповідальність
сторін які не підписані відповідачем, а
підписані лише стороною позивача.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно із ч.2 ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладання
стягнення на заставлене майно, тощо)

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
стороні у спорі , зробленою до
винесення ним рішення . Сплив позовної
давності , про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

ОСОБА_2 08.01.2014 року було заявлено у суді
першої інстанції до ухвалення судового
рішення про застосування судом строку
позовної давності відповідно до вимог
ст. 267 ЦК України ( а.с. 80)

Відповідно до укладеного кредитного
договору строковий кредит відповідачу
надавався до 17.07.2008 року. ( а.с. 4)

В суд із позовом позивач звернувся у 02
квітня 2013 року, отже пропустив строк
позовної давності, на що суд не звернув
уваги та дійшов невірного висновку про
стягнення грошових коштів з
відповідача.

За таких обставин, судове рішення в
частині стягнення з позивача ОСОБА_2
заборгованості за кредитом та
відшкодування державного мита
підлягає скасуванню з ухваленням в
даній частині нового про відмову у
задоволені позову.

Доводи позивача про те, що позовна
давність закінчилась 02 квітня 2010 року,
взявши за основу останній платіж
відповідача (02 квітня 2010 року) є
неправильним, оскільки , враховуючи
строк дії договору ( до 17.07.2008 року)
позовна давність закінчилась 17.07.2011
року,а позов пред'явлено 02 квітня 2013
року. Крім того, відповідно до
квитанції про оплату заборгованості за
даним кредитним договором, ОСОБА_2
сплатив останній платіж у розмірі 4257,77
гривень 30 березня 2010 року, а не 2 квітня
2010 року. ( а.с. 25)

Апеляційний суд не бере до уваги
наданий позивачем із позовом
примірник Умов надання споживчого
кредиту, в якому в п.5.5. визначена
домовленість сторін про терміни
позовної давності у 5 років, оскільки
дані Умови відповідачем не підписані, а
Умови надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), які позивач надавав суду
першої інстанції 03.06.2008 році при
вирішенні справи про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за спірним
кредитним договором(Справа 2-1330/08) мають
інший текст та не містять умов щодо
збільшення позовної давності. (а.с. 231-235)

Разом з цим, судова колегія
погоджується з висновком суду щодо
відмови у задоволені зустрічного
позову про припинення кредитного
договору з 02 квітня 2010 року, оскільки
правовідносини між сторонами з приводу
укладеного договору №MRXRRX10030001 від
13.07.2007 року закінчились до даної дати.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК
України,колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
15травня 2014 року в частині задоволення
позову Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та відшкодування
судових витрат - скасувати.

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

В решті судове рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з дня її
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді