Ухвала іменем україни09 липня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,
Маляренка А.В., Писаної Т.О.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах та за
довіреністю публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Єланецького
районного суду Миколаївської області
від 10 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 11 березня 2014 року, в с т а н
о в и л а:У вересні 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк" (далі - Банк)
звернулося з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В обґрунтування позову
позивач вказував, що 14 лютого 2007 року
уклав з відповідачем
кредитно-заставний договір, за умовами
якого останній отримав 2 322 грн 09 коп.
кредитних коштів строком на 1 рік під 24 %
річних. Посилаючись на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов договору, станом на 11 вересня 2013
року утворилася заборгованість у сумі
27 959 грн 75 коп., просив стягнути вказану
заборгованість з відповідача. Рішенням
Єланецького районного суду
Миколаївської області від 10
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 11 березня 2014
року відмовлено у задоволенні позову
за пропуском позовної давності. У
касаційній скарзі Шуліка А.В. в
інтересах та за довіреністю ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
Єланецького районного суду
Миколаївської області від 10 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 11 березня 2014
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення цим судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права. Касаційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав. Відповідно до ст. 337 ЦПК
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає,
що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального
права.Статтею 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.Відповідно до ч.
ч. 3, 4 ст. 267 цього ж Кодексу позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові.Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України у справі
№ 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року
зазначено, що відповідно до
ст. 261 ЦК України початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов. Перебіг позовної
давності за вимогами кредитора, які
випливають з порушення боржником умов
договору (графіка погашення кредиту)
про погашення боргу частинами
(щомісячними платежами), починається
стосовно кожної окремої частини, від
дня, коли відбулося це порушення.
Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу. Судами
попередніх інстанцій у даній справі
встановлено, що 14 лютого 2007 року між
сторонами був укладений кредитний
договір № NKXRRX10150405, згідно з умовами
якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 2 322,09
грн на строк 12 місяців з 14 лютого 2007
року по 14 лютого 2008 року
включно, з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 2 % на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 31 грн 35 коп. та
єдино разової винагороди за надання
фінансового інструменту в розмірі 211
грн 10 коп. в обмін на зобов'язання
позичальника з повернення кредиту,
сплати відсотків, винагороди, комісії в
зазначеній заяві та умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам.
Погашення заборгованості здійснюється
щомісячно в період сплати, за який
приймається період з 20 по 25 число
кожного місяця. Позичальник повинен
надати банку грошові кошти (щомісячний
платіж) в сумі 251 грн 30 коп. для
погашення заборгованості за кредитом,
що складається з заборгованості по
кредиту, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
умовами. У зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору, станом на 11
вересня 2013 року утворилася
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 27 959 грн 75 коп. із яких: 2 322 грн
10 коп. - заборгованість за кредитом; 10 519
грн 04 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 344
грн 85 коп. - комісія; 12 966 грн 15 коп. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором; 500 грн - штраф (фіксована
частина); 1 307 грн 61 коп. - штраф
(процентна складова). Позовна давність
по вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю у 5 років,
відповідно до п. 5.5. Умов надання
споживчого договору фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт). З матеріалів
справи вбачається, що із позовом про
стягнення боргу за вказаною кредитною
угодою банк звернувся до суду 02 грудня
2013 року, тобто через 7 місяців після
спливу 5 річного строку за останнім
простроченим платежем. Із справи також
вбачається, що заперечуючи проти
заявлених вимог відповідач подав заяву
до місцевого суду заяву про
застосування правових наслідків
пропуску строку позовної давності
(а.с.23-24). Встановивши, що відповідач не
виконав свого зобов'язання перед
кредитором, але банк пропустив строк
позовної давності і не просив поновити
його, суд обґрунтовано відмовив у
позові з підстав, встановлених ч. 4 ст.
267 ЦК України. Перевіряючи доводи
касаційної скарги про переривання
перебігу строку позовної давності у
зв'язку із постановленням 14 серпня 2009
року судового наказу з приводу
боргових зобов'язань відповідача,
колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 131 цього
ж Кодексу сторони до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті,
зобов'язані повідомити суд про всі
відомі їм рішення судів, що стосуються
предмету спору, а також про всі відомі
їм незавершені судові провадження, що
стосуються предмету спору.Із справи
вбачається, що звернувшись до суду із
зазначеним позовом банк не повідомив
суд про судовий наказ, не надав його
копію суду першої інстанції, а в
позовній заяві не зазначив жодної
обставини, які встановлені у судовому
наказі та обставини про вирішені
питання. Не подано судового наказу і в
суді апеляційної інстанції і не додано
його до касаційної скарги. Оскільки
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» не
виконало свого обов'язку щодо
повідомлення місцевого суду про всі
відомі їм рішення судів, що стосуються
предмету спору і не доказало
переривання строку позовної давності у
судах попередніх інстанцій, то вказані
обставини відхиляються колегією
суддів. Інші доводи також не
спростовують судових висновків і
ґрунтуються на цитуванні норм
матеріального права без урахування
встановлених місцевим судом обставин.
Судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається. Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х
в а л и л а: Касаційну скаргу Шуліки
Аліни Володимирівни в інтересах та за
довіреністю публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» відхилити. Рішення
Єланецького районного суду
Миколаївської області від 10 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 11 березня 2014
року залишити без змін. Ухвала
оскарженню не підлягає.Головуючий:

Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.

Писана Т.О.