АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4188/14
Справа № 2010/2-1773/2011
Головуючий 1 інст. - Калмикова Л.К.
Категорія : відшкодування збитків
Р І ШЕ Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в
Черкасова В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

при секретарі
Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 25 квітня 2014
року

по цивільній справі за позовом
комунального закладу охорони здоров'я
районного територіального медичного
об'єднання «Дергачівська центральна
районна лікарня» до ОСОБА_3 про
відшкодування збитків в порядку
регресу, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року Комунальний
заклад охорони здоров'я районного
територіального медичного об'єднання
«Дергачівська центральна районна
лікарня» ( надалі КЗОЗ РТМО
«Дергачівська ЦРЛ») звернувся до суду з
позовом,(який в подальшому уточнив, до
ОСОБА_3 про відшкодування збитків в
порядку регресу

В обґрунтування позову КЗОЗ РТМО
«Дергачівська ЦРЛ» посилався на те,що
ОСОБА_3 постановою Дергачівського
районного суду Харківської області від
20 березня 2009 року було визнано винною у
вчинені злочину, а саме неналежне
виконання власних професійних
обов'язків, що призвело до загибелі
ОСОБА_5 під час перебування у лікарні,
та звільнено ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності на підставі п. «в»
ст..1 Закону України «Про амністію» від
26.12.08р. та закрито кримінальну справу..

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 08.09.2010 року
КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ»
зобов'язано відшкодувати на користь
ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 6279 грн.
та моральну шкоду 60000 грн., на користь
ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 1762 грн. 74
коп. та моральну шкоду 60000 грн., на
користь ОСОБА_8 моральну шкоду в
розмірі 80000 грн. та щомісячно на
відшкодування шкоди завданої смертю її
матері до досягнення дитиною
вісімнадцяти років стягнуто 460 грн. 04
коп.

На виконання вказаного рішення
КЗОЗ РТМО 29 листопада 2011 року повністю
перерахувало ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
стягнуті кошти в розмірі 248212 грн. 07 коп.

З таким підстав позивач просив
задовольнити позов.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 25 квітня
2014 року позовні вимоги КЗОЗ РТМО
«Дергачівська ЦРЛ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КЗОЗ РТМО
«»Дергачівська ЦРЛ» матеріальні
збитки у розмірі виплаченого
відшкодування в порядку регресу у сумі
248212 грн. 07 коп. та стягнуто з ОСОБА_3 на
користь держави судовий збір у розмірі
2481, 12 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача з посиланням на
безпідставність позову та рішення суду
про його задоволення в порушення норм
матеріального і процесуального права,
рішення просить скасувати, новим
рішенням у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
заперечення проти них, колегія
відповідно до ст.309 ЦПК України
вирішила апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 задовольнити
частково, рішення районного суду
змінити з наступного

За нормою ст..213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, таким, яким суд,
виконавши усі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Під час ухвалення рішення, суд за
нормою ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує
питання про наявність обставин, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення
та якими доказами вони підтверджуються
, які правовідносини сторін випливають
із цих обставин та яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» на
виконання рішення було відповідно
платіжних доручень виплачено ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 248212 грн. 07 коп. на
відшкодування шкоди.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що з вини
ОСОБА_3, яка працювала лікарем,
спричинена шкода у сумі 248212 грн. 07 коп.,
яку вона повинна відшкодувати у
повному обсязі в порядку регресу
лікарні , відповідно до ст..1166, 1191 ЦК
України.

Погодитися з таким висновком у
повному обсязі не можна.

Відповідно до ст.130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покла дених на них
трудових обов'язків. При покладення
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КЗпП України
відповідно до законодавства
працівники несуть мате ріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли шкоди завдано діями
працівника, які мають ознаки діянь,
переслідуваних у кримінальному
порядку.

Із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 на момент заподіяння нею
злочинної дії знаходилась у трудових
правовідносинах з позивачем, працювала
лікарем, притягнута до
відповідальності за неналежне
виконання власних професійних
обов'язків, що призвело до загибелі
людини. Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що до цих
правовідносин слід застосовувати
норми цивільного права, оскільки
матеріальна відповідальність при
притягненні робітників і службовців до
відповідальності за шкоду, заподіяну
підприємству, установі організації
регулюється трудовим правом.

З огляду на це, посилання суду на
1166 ЦК України, як на підставу
відшкодування спричиненої
відповідачем шкоди, є неправильним.

Відповідно до ст..137 КЗпП України
суд може зменшити розмір покриття
шкоди, заподіяної працівником, залежно
від його майнового стану, за винятком
випадків, коли шкода заподіяна
злочинними діями працівника, вчиненими
з корисливою метою.

Вирішуючи справу, судом першої
інстанції в порушення вищезазначеної
статті не було враховано майновий стан
відповідача, те, що злочин нею вчинено
не з корисливою метою, на її утриманні
знаходиться неповнолітня дитини, вона
є пенсіонером, не працює, має чоловіка -
інваліда третьої групи.

З огляду на викладене колегія, вважає
за можливе зменшити розмір стягнутої
майнової шкоди з 248 212 грн. 07 коп. до 100000
грн.

Відповідно до ст..88 ЦПК України
підлягає зменшенню й розмір стягнутого
судового збору на користь держави з
2482,12 грн. до 1000 грн.

З огляду на викладене, керуючись
стст.303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задольнити частково.

Рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
25 квітня 2014 року змінити.

Позов КЗОЗ РТМО «Дергачівська
центральна районна лікарня»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (рнпп НОМЕР_1) на
користь комунального закладу охорони
здоров'я районного територіального
медичного об'єднання «Дергачівська
центральна районна лікарня» на
відшкодування заподіяної майнової
шкоди в порядку регресу у розмірі 100000
грн..

Зменшити розмір стягнутого
судового збору на користь держави з
2482,12 грн. до 1000 грн.

Рішення набирає законної сили
після проголошення але протягом
двадцяти днів може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді