Справа № 489/1301/14-ц
Номер провадження 2/489/985/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, та її
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частку квартири в порядку
спадкування за законом та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про усунення від спадкування,

встановив

В лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_5 і після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається з
легкового автомобіля ЗАЗ та квартири
АДРЕСА_1.

11.12.2012 вона отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/6
частку зазначеного автомобіля.

Однак, при зверненні до приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 з заявою
про видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за законом на частку
зазначеної квартири, вона отримала
постанову про відмову у вчинені
нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що нею
не було надано правовстановлюючого
документу на квартиру.

Правовстановлюючий документ на
квартиру знаходиться у відповідача,
яка також є спадкоємицею померлого
ОСОБА_5 і яка повністю одноособово
користується спадковим майном.

При зверненні з заявою про видачу
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
спадкодавця ОСОБА_5, вона також
отримала відмову, оскільки надати
свідоцтво про право на спадщину вона не
має можливості.

Посилаючись на те, що єдиним способом
поновлення її порушеного права є
звернення до суду, позивач просила суд
визнати за нею право власності в
порядку спадкування на 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1, що належала
спадкодавцю ОСОБА_5

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона була
одружена з ОСОБА_5 з 1981 року. Їй, її
чоловіку на праві спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 08.01.1994,
належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5

Після смерті чоловіка відкрилась
спадщина у вигляді частки зазначеної
квартири. Вважає, що ОСОБА_4 не має права
на спадщину, оскільки позивач
практично не спілкувалася з батком, не
надавала йому матеріальної допомоги, в
зв'язку з чим просила суд усунути її від
права на спадкування за законом.

Ухвалою суду від 17.06.2014 позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення ОСОБА_4
від права на спадкування за законом
об'єднанні в одне провадження із
вимогами за первісним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на частку квартири в порядку
спадкування.

Вислухавши пояснення сторін, свідчення
свідків, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 11.01.1994, виданого
Миколаївською міською службою
приватизації державного житлового
фонду, зареєстрованого ММБТІ 05.11.1999 за
№ 17331, квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної сумісної власності належала
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а. с. 42).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з №
119 (а. с. 77).

Оскільки власники в рівних частках
користувалися, володіли сумісним
майном, суд виходить з того, що частки
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є рівними і складають
по 1/2 частині для кожного. Про рішення
суду щодо збільшення частки одного із
співвласників сторони не зазначали.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина на ? частку
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Відповідно до
ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за законом або заповітом.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 є: його дружина
ОСОБА_2 (а. с. 88), та його доньки ОСОБА_4 (а.
с. 10; 11), ОСОБА_7 (а. с. 85).

В даному спорі відповідачем за
первісним позовом ОСОБА_2, яка є
спадкоємцем першої черги після
померлого ОСОБА_5, заявлено позовні
вимоги про усунення від спадкування
ОСОБА_4, яка так само, є спадкоємцем
першої черги після померлого.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1224 ЦК України
є два види усунення від права на
спадкування, а саме: усунення, яке
відбувається автоматично в силу закону
та не потребує судового рішення про
усунення від права на спадкування.
Випадки цього виду усунення закон
визначає у ч. 1 та 2 ст. 1224 ЦК України - за
негативні дії щодо спадкодавця; у ч. 3
ст. 1224 ЦК України - за невиконання
обов'язків щодо спадкодавця, в тому
числі при підтвердженні певної
обставини судом; у ч. 4 ст. 1224 ЦК України
- через відміну певного правового
статусу по відношенню до спадкодавця;
усунення, яке відбувається в силу
судового рішення про усунення від
права на спадкування за законом (ч. 5 ст.
1224 ЦК України).

Правовою підставою для застосування
судом ч. 5 ст. 1224 ЦК України є сукупність
таких обставин: 1) спадкоємець за
законом ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві; 2) спадкодавець через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
був у безпорадному стані; 3)
спадкодавець потребував допомоги.

Частина 5 ст. 1224 ЦК України розкриває
правові підстави її застосування та не
встановлює суб'єкта права, якому
належить право позову про усунення від
права на спадкування за законом.

При вирішенні питання про суб'єкта,
який має право на вказаний вище позов
суд виходить з такого:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку встановленим
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів.

Фактично позовні вимоги ОСОБА_2
спрямовані не на захист свого права на
спадкування, а на позбавлення права
ОСОБА_4 на спадкування.

У зв'язку з цим, необхідні чіткі норми
матеріального права, які уповноважують
ОСОБА_2 на пред'явлення такого позову
про усунення від права на спадкування,
норми які породжують у неї право на
спадкування за рахунок права на
спадкування відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України
кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Даною нормою чітко встановлено, що
суб'єкти наступної черги спадкоємців
одержують право на спадкування у разі
усунення від права на спадкування
суб'єктів попередньої черги. Таким
чином, суб'єктам наступної черги
спадкоємців і належить право вимоги
(право позову) про усунення від права
спадкування.

Дане право не виникає автоматично, а за
певних умов, які передбачені ч. 5 ст. 1224
ЦК України, ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

При цьому слід виділити дві форми
реалізації права на позов спадкоємця
наступної черги: 1. шляхом пред'явлення
позовної вимоги про одержання права на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування (за
наявності умов ч. 2 ст. 1259 ЦК України); 2.
шляхом пред'явлення позовної вимоги
про одержання права на спадкування
разом із спадкоємцями тієї черги, яка
має право на спадкування, разом із
позовною вимогою про усунення від
права на спадкування за законом
суб'єкта попередньої черги спадкоємців
(за одночасної наявності умов ч. 2 ст. 12 59
та ч. 5 ст. 1224 ЦК україни).

Жоден із двох випадків не стосується
спору, що розглядається.

Подібна правова позиція міститься у
абз.4 п. 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008 за
№ 7.

Норм, які породжують у ОСОБА_2 право на
спадкування в рахунок права на
спадкування ОСОБА_4 (норм, що
встановлюють одержання права на
спадкування, подібних ч. 2 ст.1258 та ч. 2
ст.1259) не має, а тому позов пред'явлено
всупереч ч. 1 ст. 3 ЦПК України не з метою
захисту своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів, а з метою позбавлення ОСОБА_4
належного їй права (на спадкування).

Обґрунтовуючи позов про усунення від
права спадкування ОСОБА_4, ОСОБА_2
посилалася на те, що ОСОБА_4 не надавала
належну допомогу в догляді батька.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. При цьому доказування
жодним чином не може ґрунтуватися на
припущеннях.

ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не надала суду доказів, які б
свідчили про вину ОСОБА_4, нею не
наведено жодного доказу, який
підтверджував би підстави для усунення
останньої від спадкування за законом
після померлого ОСОБА_5

Обов"язковою підставою для усунення
від спадкування є ухилення спадкоємця
від надання допомоги, тобто необхідно
підтвердити належними доказами, що
спадкодавець звертався до спадкоємця
за допомогою у зв"язку із похилим віком,
тяжкою хворобою або каліцтвом та був у
безпорадному стані, натомість
спадкоємець відмовив у наданні
допомоги (активне ухилення) або просто
не вчинив дій для надання допомоги
(пасивне ухилення).

ОСОБА_2 не надано доказів того, що
спадкодавець звертався до позивача за
допомогою, а вона такої допомоги не
надавала. Навпаки, відповідач в
судовому засіданні 17.06.2014 дала
пояснення, що коли спадкодавець
перебував у лікарні позивач приходила
декілька разів, давала йому гроші на
лікування, які на її думку були
абсолютно не співмірними із витратами
на лікування.

Суд також бере до уваги ту обставину, що
відповідач дізналася про прийняття
спадщини позивачем 01 жовтня 2012 року а
звернулась до суду із зустрічним
позовом про усунення від спадкування 08
квітня 2014 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про
усунення від спадкування ОСОБА_4
задоволенню не підлягають.

Стосовно ж позовних вимог ОСОБА_4 про
визнання за нею права власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частки спірної квартири, то вони
підлягають частковому задоволенню,
оскільки, спадковим майном є всього 1/2
частина квартири АДРЕСА_1 і як
зазначено вище, крім ОСОБА_4 є ще
спадкоємці першої черги: ОСОБА_2 -
дружина померлого та ОСОБА_7 - донька
померлого.

Як вбачається з матеріалів справи,
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
своєю постановою від 23.07.2013 відмовив
ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки нею не надано
правовстановлюючих документів на
спадкове майно (а. с. 8).

Враховуючи, що іншого правового
способу поновлення порушеного права
ОСОБА_4 немає, суд вважає за можливе
визнати за нею право власності на 1/6
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 підлягають стягненню
витрати по оплаті судового збору в сумі
243,60 грн., що були понесені позивачем у
справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частку квартири в
порядку спадкування за законом
задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про усунення від спадкування
відмовити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір у сумі 243,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
з моменту отримання копії рішення.

Суддя
В. В.
Кокорєв