Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Карпенко
С.О., Парінової
І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Токарівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області про відшкодування витрат з
поліпшення орендованого майна, за
касаційною скаргою Токарівської
сільської ради Білозерського району
Херсонської області на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 24 грудня 2013 року,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що 09
червня 2010 року між нею як фізичною
особою-підприємцем (далі - ФОП) та
Токарівською сільською радою
Білозерського району Херсонської
області було укладено договір найму
(оренди) частини приміщень площею 152,7
кв. м сільського будинку культури, а
саме: приміщень АДРЕСА_1 Відповідно до
п. п. 1.3, 3.1 договору оренди вказане
приміщення передано для відкриття
кафе-бару строком на 10 років. Висновком
експерта вартість переданого в оренду
приміщення, яке знаходилось у
нeзaдoвiльнoму стані та було непридатне
для використання за призначенням,
встановлена в розмірі 64 745 грн. Рішенням
Токарівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області від 16 серпня 2010 року № 495
позивачу надано дозвіл на проведення
ремонту частини орендованого
приміщення, а саме: мурування вікон А, Б,
В на всю площу; мурування вікна Г на 2/3
площі; мурування входу до приміщення №
5 з вулиці (Д); мурування входу до
приміщення № 5 з приміщення № 8 (Е);
обладнання вбиральні в приміщенні № 5.
На підставі вказаного рішення позивач
провела ремонт частини орендованого
приміщення. Відповідно до висновку
експерта від 06 березня 2013 року вартість
орендованого приміщення складає 156 853
грн. Позивач вважає, що здійснені нею
ремонтні роботи орендованого
приміщення є невід'ємними
поліпшеннями, які не можуть бути
відокремлені від орендованого
приміщення. Рішенням Токарівської
сільської ради Білозерського району
Херсонської області від 18 травня 2013
року № 340 припинено вищевказаний
договір оренди приміщення у зв'язку з
припиненням ФОП ОСОБА_3
підприємницької діяльності та
відмовлено позивачу в поверненні
коштів, витрачених на проведення
невід'ємних поліпшень орендованого
нерухомого майна. Позивач вважає, що
різниця ринкової вартості
орендованого приміщення в 2010 році та в
2013 році в розмірі 92 108 грн є результатом
проведених нею невід'ємних поліпшень
орендованого нерухомого майна.
Відповідно до розрахункових
документів вартість будівельних
матеріалів, використаних позивачем при
проведенні поліпшень приміщення
становить 58 750 грн 46 коп., які остання
просила стягнути на свою користь із
відповідача.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 27
листопада 2013 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 24 грудня
2013 року рішення Білозерського району
Херсонської області від 27 листопада 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення позову.
Стягнуто з Токарівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області на користь ОСОБА_3 58 750 грн 46 коп.
у рахунок відшкодування витрат із
поліпшення орендованого майна.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі Токарівська
сільська рада Білозерського району
Херсонської області просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачка
не довела, що за рахунок власних коштів
вона здійснила поліпшення
орендованого майна за згодою
орендодавця, відсутні акти прийому
виконаних позивачкою ремонтних робіт
та не доведено використання
будівельних матеріалів згідно
товарних чеків та квитанцій на ремонт
саме орендованого майна.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що позивачем
здійснено поліпшення орендованого
приміщення за згодою орендодавця, таке
поліпшення не може бути відокремлене
від речі без її пошкодження, позивачем
надано квитанції та чеки на
підтвердження вартості матеріалів,
використаних на поліпшення
орендованого приміщення, тому дійшов
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача вартості матеріалів,
використаних на поліпшення
орендованого приміщення в розмірі 58 750
грн 46 коп.

Судами встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 12 квітня 2010 року
Токарівська сільська рада
Білозерського району Херсонської
області є власником сільського будинку
культури, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.
218).

Рішеннями Токарівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області від 23 березня 2010 року № 438 та
від 20 травня 2010 року № 466 вирішено
передати в оренду ФОП ОСОБА_3 частину
приміщень Токарівського будинку
культури та розглянуто і прийнято до
відома кошторисну документацію для
капітального ремонту приміщення
Токарівського будинку культури площею
152,7 кв. м.

Відповідно до висновку про вартість
вбудованих нежитлових приміщень
площею 152,7 кв. м, розташованих у будівлі
сільського будинку культури за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30 зворот), ринкова
вартість приміщення станом на 06 травня
2010 року складала 64 745 грн.

09 червня 2010 року між ФОП ОСОБА_3 та
Токарівською сільською радою
Білозерського району Херсонської
області було укладено договір найму
(оренди) частини приміщень площею 152,7
кв. м сільського будинку культури, а
саме: приміщень АДРЕСА_1 посвідчений
приватним нотаріусом Білозерського
районного нотаріального округу
Херсонської області ОСОБА_4 за
реєстровим № 899 (а.с. 16-19).

Відповідно до п. п. 1.3, 3.1 договору оренди
вказане приміщення передано для
відкриття кафе-бару строком на 10 років.

Згідно з актом прийому-передачі від 04
червня 2010 року орендодавець передав, а
орендар прийняв вказане нерухоме
майно, яке не є придатним для його
використання за призначенням,
відсутні: каналізація, водопостачання,
електромережі, газопостачання,
опалення. Згідно звіту про незалежну
експертну оцінку від 12 травня 2010 року
технічний стан приміщення визначений
як «незадовільний» (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Рішенням Токарівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області від 16 серпня 2010 року № 495 ФОП
ОСОБА_3 надано дозвіл на проведення
ремонту частини орендованого
приміщення, а саме: мурування вікон А, Б,
В на всю площу; мурування вікна Г на 2/3
площі; мурування входу до приміщення №
5 з вулиці (Д); мурування входу до
приміщення № 5 з приміщення № 8 (Е);
обладнання вбиральні в приміщенні № 5
(а.с. 22).

Відповідно до повідомлення державного
реєстратора Білозерської районної
державної адміністрації від 08 квітня
2013 року до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 08 квітня 2013 року
внесено запис про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_3 (а.с. 28 зворот).

Відповідно до висновку про незалежну
оцінку ринкової вартості частини
орендованого нежитлового приміщення
площею 152,7 кв. м, розташованого по
АДРЕСА_1 (а.с. 21), ринкова вартість
приміщення станом на 01 березня 2013 року
складає 156 853 грн.

Рішенням Токарівської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області від 18 травня 2013 року № 340
припинено вищевказаний договір оренди
приміщення у зв'язку з припиненням ФОП
ОСОБА_3 підприємницької діяльності та
відмовлено ОСОБА_3 у поверненні коштів,
витрачених на проведення невід'ємних
поліпшень орендованого нерухомого
майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 778 ЦК України
наймач може поліпшити річ, яка є
предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця.

Якщо поліпшення речі зроблено за
згодою наймодавця, наймач має право на
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю (ч.
3 ст. 778 ЦК України).

Отже, закон дозволяє наймачеві вносити
в майно такі зміни, які поліпшують його
якість. Під поліпшенням майна слід
розуміти внесення в нього додаткових
удосконалень, матеріалів або
обладнання, що підвищують можливість
його використання і матеріальну
цінність, а доля поліпшень майна,
зроблених наймачем, залежить від двох
обставин: характеру поліпшень і
наявності попередньої згоди
наймодавця на проведення поліпшень.

У період із травня по листопад 2010 року
позивачем та ОСОБА_5 в різних
торгівельних підприємствах
придбавались будівельні матеріали у
загальному розмірі 58 750 грн 46 коп., що
підтверджується відповідними
квитанціями, розхідними накладними,
чеками та інших звітними документами
(а.с. 36-91).

Відповідачем не заперечувався той
факт, що позивачем після припинення
договору оренди нежитлового
приміщення останнє повернуто у
поліпшеному стані, що зафіксовано в
акті про обстеження та прийом-передачу
орендованого приміщення від 11 липня 2013
року (а.с. 128).

Апеляційний суд, ухвалюючи нове
рішення про задоволення позову, повно
та всебічно з'ясувавши обставини
справи, правильно застосував норми ЦК
України, які регулюють спірні
правовідносини, а саме: ч. 3 ст. 778 ЦК
України, у контексті якої наймач має
право змінювати стан речі, переданої
йому у найм, лише за згодою наймодавця,
у разі якщо наймачем за згодою
наймодавця зроблено поліпшення, які не
можна відокремити без шкоди для речі,
він має право на відшкодування їх
вартості, та дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача вартості фактично
використаних матеріалів для
поліпшення орендованого приміщення.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права є
безпідставними, не спростовують
висновків апеляційного суду та не
дають підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу Токарівської
сільської ради Білозерського району
Херсонської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.С. Олійник

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

І.К. Парінова