Дата документу 29.05.2014 Справа № 554/7534/13-ц
Провадження № 2/554/2090/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у
складі:

головуючого-судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

адвоката третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року позивачі звернулись з
позовом, в якому просили зобов'язати
ОСОБА_4 демонтувати самовільно
встановлений металевий паркан між
будинками по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та
будинком АДРЕСА_3.

На підтвердження своїх вимог
вказували, що згідно з рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави
від 30.11.2007 вони є власниками 14/30 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_3. Іншими
власниками є ОСОБА_8 17/60 частин згідно з
договором дарування від 21.12.1979 року та
ОСОБА_7 - 1/4 частина згідно з договором
купівлі-продажу від 25.10.1974 року.

На даний час між співвласниками
будинку визначено порядок
користування земельною ділянкою пл. 684
кв.м. згідно з рішенням апеляційного
суду Полтавської області від 06.06.2013
року. Зокрема, відповідно до висновку
судової земельно-технічної експертизи
№ 56 від 15.04.2013 року виділено в
користування співвласнику ОСОБА_9
земельну ділянку загальною площею 171
кв.м., що відповідає 1/4 частині
домоволодіння, яка зафарбована
червоним кольором в додатку №8.
Виділено в користування співвласникам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ділянку загальною
площею 319 кв.м., що відповідає 14/30
частинам домоволодіння, яка
зафарбована зеленим кольором в додатку
№ 8, в тому числі:

- 314 кв.м. - площі земельної ділянки
в особисте користування;

- 5 кв.м. - площі земельної ділянки
спільного користування з
співвласником ОСОБА_9

Виділено в користування співвласнику
ОСОБА_8 земельну ділянку загальною
площею 194,0 кв.м., що відповідає 17/60
частинам домоволодіння, яка
зафарбована синім кольором в додатку №
8. Межі користування частинами
земельної ділянки вказані в додатку №8
висновку судової земельно-технічної
експертизи № 56 від 15.04.2013 року
кульковою ручкою червоного кольору.
Площа спільного користування
співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_1, ОСОБА_2
становить 10 кв.м., з них: по 5 кв.м.(10/2)
площа спільного користування яка
приходить на співвласника ОСОБА_9 та
співвласників ОСОБА_1 ОСОБА_2, як то
зафарбовано в додатку № 8 висновку
судової земельно-технічної експертизи
№ 56 від 15.04.2013 року штрихованим
червоним кольором.

Позивачі зазначають, що в період
розгляду вказаної справи в суді першої
інстанції навесні 2012 року відповідач
ОСОБА_4 по АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 здійснила
самовільне захоплення частини
земельної ділянки АДРЕСА_3 шляхом
встановлення металевого паркану на
території земельної ділянки по
АДРЕСА_3. У дослідній частині висновку
судової земельно-технічної експертизи
№ 56 від 15.04.2013 року експерт дійшов
висновку, що на момент проведення
дослідження лінія межі змістилась в
бік земельної ділянки АДРЕСА_3 та
зменшила її розмір. Вилучена площа
становить 5 кв.м. Таким чином, площа
земельної ділянки, яка була
розподілена між користувачами по
АДРЕСА_3 становить 684 кв.м. (679+5). Згідно з
затвердженим судом варіантом порядку
користування земельною ділянкою
ОСОБА_4 здійснила самовільне
захоплення частини ділянки, що
виділена ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (додаток № 8 до
висновку №56). Таким чином, наявність
вказаного паркану чинить перешкоди
позивачам у користуванні земельною
ділянкою, що і стало підставою для
звернення до суду з позовом.

Відповідач заперечувала проти позову
та вказувала, що 08.11.2013 року частина
металевого паркану, що, згідно з
описовою частиною висновку судової
земельно-технічної експертизи № 56 від
15.04.2013 року розміщена на земельній
ділянці по АДРЕСА_3, була демонтована за
її кошти, а тому предмет спору
відсутній.

11.08.2013р. паркан був встановлений між
земельними ділянками по АДРЕСА_3, та по
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, з нахилом у бік
будинку по АДРЕСА_2, що належить їй.

Зазначене нове розташування паркану
цілком вписується в межі земельної
ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та зображена на
наступних документах :

- додаток № 3 висновку судової
земельно-технічної експертизи № 56 від
15.04.2013 року

- план будівельного кварталу № 443
на садибну ділянку АДРЕСА_1 від 24 серпня
1954 року (додаток № 4 до висновку № 252-13
експертного земельно-технічного
дослідження, складеного 21.06.2013 року
судовим експертом Воликом Г.Л.;

- план садибної ділянки по АДРЕСА_3
від 02 листопада 1954 року (додаток № 5 до
висновку № 252-13 експертного
земельно-технічного дослідження,
складеного 21.06.2013 року судовим
експертом Воликом Г.Л.;

- висновок № 252-13 експертного
земельно-технічного дослідження,
складеного 21.06.2013 року судовим
експертом Воликом Г.Л. (додаток № 3);

- топографічний план
інженерно-геодезичних вишукувань за
адресою: АДРЕСА_1 (додаток 4);

- план розподілу території згідно
з проектом визначення земельних часток
замовника для обслуговування власних
нежитлових приміщень магазину
непродовольчих товарів за адресою:
АДРЕСА_1, який погоджений Полтавським
міським управлінням земельних
ресурсів та земельного кадастру,
Управлінням з питань містобудування та
архітектури виконкому Полтавської
міської ради, Управлінням майном
комунальної власності міста,
Управлінням житлово-комунального
господарства (Додаток 5), та
відповідність якого підтверджена
Містобудівним висновком відповідності
обґрунтування розподілу території та
визначення меж земельних ділянок для
виготовлення технічної документації
із землеустрою № 674 від 04.11.2013 року
(Додаток 6).

На підставі викладеного вважає, що
порушення прав позивачів на сьогодні
відсутнє.

Від третьої сторони ОСОБА_8 надійшло
пояснення по справі, в якому вона
вважала позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 обґрунтованими та законними.

Пояснювала, що за договором дарування
від 21.12.1979 року вона прийняла у дар 17/60
частини будинку з частиною надвірних
будівель, що знаходяться в АДРЕСА_3 та
складається в цілому з жилого будинку
літ. «А-1», загальною жилою площею 75,80 кв.
м., сараїв «Б, В, Д», вбиральні «Г»,
водопровідної колонки «№1»,
розташованих на земельній ділянці 723
кв. м.

Згодом під час розгляду справи №
2/1622/1169/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
визначення порядку користування
земельною ділянкою в Октябрському
районному суді м. Полтави була
призначена судова будівельно-технічна
експертиза.

З висновку № 474 судової
будівельно-технічної експертизи по
цивільній справі № 2/1622/1169/2012,
складеного 27 червня 2012 року старшим
судовим експертом Полтавського
відділення Харківського науково -
дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
Шимкою В.М. вбачається, що «...Відповідно
технічного паспорту за
будинковолодіння по АДРЕСА_3
зареєстрована земельна ділянка 723 кв. м.

Проведеними підрахунками на підставі
розмірів та конфігурацій меж
зазначених на плані земельної ділянки
технічного паспорту встановлено, що
площа, яка знаходиться в користуванні
співвласників складає 690 кв. м...».Тобто,
з моменту виділення земельної ділянки
площею 723 кв. м та до моменту проведення
судової будівельно-технічної
експертизи земельна ділянка по АДРЕСА_3
фактично вже була зменшена на 33 кв. м.

Згодом під час розгляду даної справи в
Октябрському районному суді м. Полтави
в квітні 2012 року ОСОБА_4 (користувач
приміщенням по АДРЕСА_2) без будь - яких
погоджень з органами місцевої влади та
суміжними землекористувачами
самовільно встановила металевий
паркан на межі земельних ділянок по
АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3, чим фактично вчинила
ніщо інше, як самовільний захват
земельної ділянки, яка перебувала у
спільному користуванні власників
будинковолодіння по АДРЕСА_3.

Даний факт підтверджується Актом про
самовільне встановлення паркану та
самовільне захоплення земельної
ділянки.. Дана обставина була
встановлення і у висновку судової
земельно-технічної експертизи № 56 від
15.04.2013 року, де чітко було зазначено про
те, що «..на момент проведення
дослідження лінія межі змістилась в
бік земельної ділянки АДРЕСА_3 та
зменшила її розмір...».

З кадастрового плану, складеного НВ ТОВ
«Інтерагроцентр», також вбачається, що
площа земельної ділянки по АДРЕСА_3 на
даний момент вже складає не 723 кв. м.. і
навіть не 690 кв. м., а є 0.0679 га.

04 вересня 2012 року Октябрським районним
судом м. Полтави було винесено рішення
відповідно до якого було визначено між
співвласниками порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_3.

06 червня 2013 року апеляційним судом
Полтавської області було винесено
рішення, відповідно до якого рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 04.09.2012 року було скасоване в частині
визначення порядку користування
земельною ділянкою та в цій частині
прийняте нове рішення, яким позовні
вимоги позивачів задоволені частково.
Таким чином, встановлений ОСОБА_4
металевий паркан на території
земельної ділянки по АДРЕСА_3 позбавляє
співвласників користуватися
земельною ділянкою до порядку, що був
визначений рішенням апеляційного суду
Полтавської області по справі
22-ц/786/11/2013 від 06.06.2013 року.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в
повному обсязі. Їх представник адвокат
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та
надав пояснення, аналогічні викладеним
в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_5 позовні вимоги не визнавали та
просили відмовити в їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_7, будучи належним
чином повідомленою про дату та час
розгляду справи, не з'явилась в судове
засідання.

Представник третьої особи ОСОБА_8
адвокат ОСОБА_6 вважала, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
сторін, встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно з рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
по справі № 2-5808/07 від 30.11.2007 року
позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
власниками 14/30 частин житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_3. (а.с. 5,6). Іншими власниками є
ОСОБА_8 17/60 частин та ОСОБА_7 - 1/4 частин/

Згідно з рішення апеляційного суду
Полтавської області від 06.06.2013 року між
співвласниками визначено порядок
користування земельною ділянкою
площею 684 кв.м. по АДРЕСА_3. Зокрема,
відповідно до висновку судової
земельно-технічної експертизи №56 від
15.04.2013 року виділено в користування
співвласнику ОСОБА_9 земельну ділянку
загальною площею 171 кв.м., що відповідає
1/4 частині домоволодіння, яка
зафарбована червоним кольором в
додатку №8. Виділено в користування
співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
земельну ділянку загальною площею 319
кв.м., що відповідає 14/30 частинам
домоволодіння, яка зафарбована зеленим
кольором в додатку № 8, в тому числі:

- 314 кв.м. - площі земельної ділянки
в особисте користування;

- 5 кв.м. - площі земельної ділянки
спільного користування з
співвласником ОСОБА_9

Виділено в користування співвласнику
ОСОБА_8 земельну ділянку загальною
площею 194,0 кв.м., що відповідає 17/60
частинам домоволодіння, яка
зафарбована синім кольором в додатку №
8.

Межі користування частинами земельної
ділянки вказані в додатку №8 висновку
судової земельно-технічної експертизи
№56 від 15.04.2013 року кульковою ручкою
червоного кольору.

Площа спільного користування
співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_1, ОСОБА_2
становить 10 кв.м., з них: по 5 кв.м.(10/2)
площа спільного користування, яка
приходить на співвласника ОСОБА_9 та
співвласників ОСОБА_1 ОСОБА_2, як то
зафарбовано в додатку № 8 висновку
судової земельно-технічної експертизи
№56 від 15.04.2013 року штрихованим червоним
кольором (а.с. 7-10).

Суд враховує ту обставину, що апелянтом
по справі була ОСОБА_4, крім того суд
бере до уваги, що при проведенні
земельно-технічної експертизи №56 від
15.04.2013 року (а.с. 11-22) експерт на вимогу
апеляційного суду врахував права
суміжних землекористувачів, зокрема
ОСОБА_4 У дослідній частині висновку
судової земельно-технічної експертизи
№ 56 від 15.04.2013 року експерт дійшов
висновку, що на момент проведення
дослідження лінія межі змістилась в
бік земельної ділянки АДРЕСА_3 та
зменшила її розмір. Прийнявши точку «А»
за базову в межах двох ділянок
необхідно існуючу точку «А1» перенести
на 0,75 м. в точку «А», потім з точки «А» до
точки «Б» (яка являється репером)
провести лінію межі, яка повинна
проходити по прямій лінії (додаток № 6
до висновку № 56). Виходячи з
вищевикладеного експерт вважає, що
межею між ділянками АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 і
АДРЕСА_3 є лінія від точки «Б» до точки
«А». Вилучена площа становить 5 кв.м.
Таким чином площа земельної ділянки,
яка була розподілена між користувачами
по АДРЕСА_3 становить 684 кв.м. (679+5) (а.с. 14).

Згідно з актом про самовільне
встановлення паркану та самовільне
захоплення земельної ділянки від 11.01.2013
року співвласники ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_9, ОСОБА_8 підтверджують
самовільне встановлення металевого
паркану суміжним користувачем ОСОБА_4 в
квітні 2012 року (а.с. 24).

Суд критично відноситься до висновків
проведеної під час судового розгляду
судової земельно-технічної експертизи
№ 12, виконаної судовим експертом
Федоровою І.О., в частині відповідності
фактичного розташування спірного
паркану відносно меж земельних ділянок
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у зв'язку з
тим, що порівняння здійснювалось
згідно з кадастровим планом земельної
ділянки АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, складеного ДП
«УкрНДІІНТВ» 2012 року НВ ТОВ
«Інтерагроцентр» 2012 року та
топографічному плану земельної
ділянки, оскільки спірний паркан було
встановлено після їх виготовлення,
тому висновок експерта, що він
відповідає межі встановленим у
вказаних документах, є помилковим, так
як на момент зйомки спірного паркану ще
не було (а.с. 162).

Суд критично відноситься до висновку
експертного дослідження судового
експерта Волика Г.Л. щодо встановлення
спірного паркану між земельними
ділянками АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, та АДРЕСА_3
на лінії межі. Такий висновок не
знаходить свого підтвердження, так як
згідно з висновком судової
земельно-технічної експертизи № 12 від
31.03.2014 року, яка була проведена судовим
експертом Федоровою І.О. 31.03.2014 року,
після неї та встановила, що металевий
паркан не відповідає межі між
земельними ділянками за адресою
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та адресою АДРЕСА_3, що
зазначено у висновку судової
земельно-технічної експертизи №56 від
15.04.2013 року та кадастровому плані,
виготовленого НВ ТОВ «Інтерагроцентр»
після встановлення паркану (а.с. 163).

У судовому засіданні судовий експерт
Федорова І.О. надала пояснення,
аналогічні висновкам судової
земельно-технічної експертизи № 12 від
31.03.2014 року.

Відповідно до ст.152 ЗК України, держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог статей 57- 60 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Ст. 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема звуко
- і відеозаписів і висновків експертів.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.152 ЗК України, ст. ст. 5, 10,11,
14, 57 - 60, 61, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
суд, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті
особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою - задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати
самовільно встановлений металевий
паркан між будинками по АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 та будинком АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні -
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ. О. Материнко