Ухвала

іменем україни

18 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Промислово-інвестиційний банк» в
особі філії «Відділення ПАТ
Промінвестбанк» у м. Житомирі, третя
особа - ОСОБА_5, про стягнення грошових
коштів, зобов'язання перерахувати
кошти, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 22
вересня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Житомирської області від 20 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства
«Промислово-інвестиційний банк» в
особі філії «Відділення ПАТ
Промінвестбанк» у м. Житомирі про
стягнення грошових коштів,
зобов'язання перерахувати кошти,
посилаючись на те, що ним були відкриті
у відповідача два депозитні вклади на
загальну суму 273 829 грн 47 коп., які
належать йому та дружині ОСОБА_5, однак
банк в односторонньому порядку
розірвав договори вкладу й списав
кошти.

Збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_4
просив стягнути на свою користь суму
депозитних вкладів з відсотками,
інфляційними та пенею в розмірі 503 732
грн 07 коп.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 22 вересня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 20 жовтня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати, й ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позову, суди виходили з
безпідставності та недоведеності
вимог, оскільки кошти з депозитних
рахунків у зв'язку із запровадженням
нової системи були переведені до
центрального відділення банку, а в
подальшому були спрямовані на
погашення заборгованості за кредитним
договором відповідно до судового
рішення.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на
увагу не заслуговують й висновків
судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 22
вересня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Житомирської області від 20 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук