Ухвала

іменем україни

16 липня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Дербенцевої Т.П.,

Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 5 лютого 2014 року,

встановила:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
боргу за кредитним договором у сумі 32
448,09 грн, суму індексу інфляції та 3 %
річних, що складає 9 038,65 грн.

Позов мотивовано тим, що 5 травня 2008
року між кредитною спілкою «Флагман»
(далі - КС «Флагман») та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, виконання
умов якого забезпечено договорами
поруки, укладеними між КС «Флагман» та
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із кожним окремо.

1 березня 2010 року між КС «Флагман» та
ОСОБА_3, який є її членом, укладено
договір про відступлення права вимоги
та виконання зобов'язань, про що ОСОБА_4
було повідомлено належним чином.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 взяті на
себе зобов'язання належним чином не
виконувала, що призвело до утворення
заборгованості, яка в добровільному
порядку сплачена не була, а він як новий
кредитор, звернувся до суду з указаним
позовом.

Рішенням Корецького районного суду
Рівненської області від 9 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
основний борг у сумі 32 448,90 грн, 3 % річних
та інфляційну складову в сумі 9 038,65 грн.
Вирішено питання судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 5 лютого
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
укладений між КС «Флагман» та ОСОБА_3
договір про відступлення права вимоги
та виконання зобов'язань не відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки даним правом наділені лише
банківські та інші фінансові установи.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Положеннями ст. ст. 526, 611 ЦК України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 5 травня 2008 року
між КС «Флагман» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредит у розмірі 44 800
грн із сплатою 60 % річних на суму
залишку кредиту із терміном погашення
до 5 травня

2010 року.

Зі змісту договорів поруки від 5 травня
2008 року, укладених між

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із кожним окремо
вбачається, що останні несуть
солідарну відповідальність за
порушення ОСОБА_4 умов кредитного
договору.

Згідно з договором про відступлення
права вимоги та виконання зобов'язань
від 1 березня 2010 року, укладеного між КС
«Флагман» та ОСОБА_3, останній набув
права вимоги первісного кредитора щодо
погашення (стягнення) заборгованостей
з боржників, які виникли на підставі
кредитних договорів (договорів поруки,
застави та інші) та підтверджуються
документацією, у тому числі за
договором ОСОБА_4 (а.с.8-12).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З обставин справи, встановлених судом,
вбачається, що предметом спору між
сторонами було стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 5 травня 2008 року.

При цьому у порушення вимог ст. ст. 212-214,
316 ЦПК України апеляційний суд неповно
з'ясував фактичні обставини справи,
вийшов за межі заявлених позовних
вимог та, відмовляючи в задоволенні
позову про стягнення заборгованості,
зосередився на встановленні дійсності
договору про відступлення права вимоги
та виконання зобов'язань, однак не
врахував, що як і кредитний договір,
так і договір про відступлення права
вимоги та виконання зобов'язань в
установленому законом порядку
недійсними не визнавалися, такі вимоги
позивачем не заявлялись.

Вищевикладене свідчить про те, що суд
апеляційної інстанції припустився
порушень норм процесуального права, що
згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування ухваленого
апеляційним судом рішення з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 5 лютого 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

Т.П. Дербенцева

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська