Справа № 127/7263/14-ц
Провадження № 2/127/3198/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі : головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом квартирно -
експлуатаційного відділу м. Вінниці до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів ОСОБА_5 у
справах дітей Вінницької міської ради
про виселення зі службового житлового
приміщення, -

встановив:

КЕВ м. Вінниці звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні
відповідачів ОСОБА_5 у справах дітей
Вінницької міської ради про виселення
зі службового житлового приміщення.
Позов мотивовано тим, що
військовослужбовцю ОСОБА_1 03.11.2009 року
було видано ордер АДРЕСА_2 на склад
сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3
Наказом начальника Вінницького
зонального відділу Військової служби
правопорядку №169 від 07.09.2011 року
достроково припинено контракт зі
старшим прапорщиком ОСОБА_6, у зв'язку
із звільненням останнього з військової
служби по ст. 26 частини 6 пункту «и» (за
систематичне невиконання умов
контракту військовослужбовцем). На
квартирному обліку осіб, які
перебувають поліпшення житлових умов у
ЗСУ ОСОБА_1 та члени його сім'ї не
перебувають. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
підписано зобов'язання, згідно якого
останні зобов'язуються звільнити
кімнату у разі звільнення ОСОБА_1 з
військової служби. Просять виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 з кімнати
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала за обставин
викладених в ньому, просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник в судовому засіданні позов
не визнали, заперечили щодо його
задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
оскільки перебуває за межами України,
проти задоволення позову заперечує.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився з
невідомих суду причин.

Враховуючи думку учасників
судового процесу, вимоги ст. 158 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність осіб,
що не з'явились.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову, з наступних
підстав.

При розгляді справи судом встановлено
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Так, згідно ордера від 03.11.2009 року
ОСОБА_1 та його сім'ї в складі чотири
чоловіки надано право зайняття
кімнати АДРЕСА_1 (а.с.7).

Наказом начальника Вінницького
зонального відділу Військової служби
правопорядку №169 від 07.09.2011 року
достроково припинено контракт зі
старшим прапорщиком ОСОБА_6, у зв'язку
із звільненням останнього з військової
служби по ст. 26 частини 6 пункту «и» (за
систематичне невиконання умов
контракту військовослужбовцем) (а.с.8).

Рішенням Замостянського районного
суду м. Вінниці від 18.04.2012 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.38).

Згідно відповіді КП ВМБТІ від 08.07.2014
року № 612 за адресою АДРЕСА_1
розташовані нежитлові будівлі, житлові
приміщення в даних будівлях відсутні
(а.с.66).

Згідно статтям 124, 125 Житлового кодексу
України законодавцем встановлено
вичерпний перелік умов, за яких особа
може бути виселена зі службового житла
без надання іншого жилого приміщення, а
саме: 1) наявність у такого приміщення
статусу службового; 2) у особи, що
підлягає виселенню, повинні бути
припинені трудові відносини з
підприємством установою, організацією;
2) особа, що підлягає виселенню, не
віднесена до категорії осіб, які не
можуть бути виселені зі службового
приміщення без надання іншого жилого
приміщення.

Як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли у практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» у справах про виселення зі
службових жилих приміщень необхідно
встановлювати, чи віднесено спірне
жиле приміщення до службових. При цьому
слід виходити з того, що приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду вважаються службовими
з часу винесення рішення виконавчим
комітетом районної, міської, районної в
місті Ради про включення їх до числа
службових.

Разом з цим, матеріали справи не
містять доказів, що спірна квартира
набула статусу службового приміщення,
оскільки відповідне рішення
виконавчого комітету районної,
міської, районної в місті Ради про
включення його до числа службових -
відсутнє.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що спірне приміщення
розташоване в будинку АДРЕСА_1 не є
службовим приміщенням та не визнано
житловим, тому посилання позивача на
ст. 124 ЖК України не знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні. З
викладеного вбачається, що позивач
обрав не вірний спосіб захисту, тому
позов не підлягає задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що в
даному приміщення проживає ОСОБА_2 з
двома неповнолітніми дітьми - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 01.07.2008 року, що
підтверджується довідкою
будинкоуправління №1 КЕВ м. Вінниці від
23.06.2014 року №201 (а.с.57).

Згідно ст. 125 ЖК України без надання
іншого жилого приміщення у випадках,
зазначених у статті 124 цього Кодексу не
може бути виселено одиноких осіб з
неповнолітніми дітьми, які проживають
разом з ними.

Пленум Верховного Суду СРСР у п. 19
постанови від 03.04.1987 року № 2 роз'яснив,
що до одиноких осіб, крім одиноких
матерів, які не створили в подальшому
сім'ю, можуть відноситись, зокрема,
розлучене подружжя, який залишився
проживати в службовому приміщенні
після вибуття з нього іншого з
подружжя, удовець, усиновитель, опікун
(піклувальник).

Поняття «одинокої матері» визначено у
постанові Пленуму верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9,
згідно п. 9 одинокою матір'ю слід
вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі
та у свідоцтві про народження дитини
якої відсутній запис про батька дитини
або запис про батька зроблено у
встановленому порядку за вказівкою
матері; вдову; іншу жінку; яка виховує й
утримує дитину сама.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 є
одинокою особою, з якою проживають
неповнолітні діти, то на підставі ст. 125
ЖК України вона та діти не підлягають
виселенню із квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення,
тому позов слід залишити без
задоволення.

На підставі викладено та керуючись ст.
ст. 124, 125 ЖК України, ст. ст. 11, 60, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову квартирно -
експлуатаційного відділу м. Вінниці
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів ОСОБА_5 у
справах дітей Вінницької міської ради
про виселення зі службового житлового
приміщення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: