У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 липня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна
В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Рожнівської сільської
ради Броварського району Київської
області, виконавчого комітету
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області,
комунального підприємства Київської
обласної ради «Броварське міжміське
бюро технічної інвентаризації» про
визнання недійсними рішень, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності на нерухоме майно та
державних актів на право власності на
земельну ділянку, усунення перешкод у
користуванні садовим будинком і
земельною ділянкою, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Київської області від 4 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, просила
визнати нечинними рішення виконавчого
комітету Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
№ 28 від 26 березня 2010 року «Про
оформлення права власності на будинки»
в частині оформлення на ім'я ОСОБА_4
права власності на садовий будинок із
господарськими спорудами АДРЕСА_1; № 1728
від 30 вересня 2010 року «Про надання
дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акта на право
власності на земельні ділянки
громадянам в адміністративних межах
Рожнівської сільської ради в межах
села Рожни Броварського району
Київської області» в частині надання
дозволу ОСОБА_4 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акта на земельну
ділянку; № 1759 від 28 жовтня 2010 року «Про
передачу земельної ділянки
громадянину у приватну власність».
Крім того, позивач просила визнати
недійсними свідоцтва про право
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на садовий
будинок із надвірними будівлями
АДРЕСА_1; визнати недійсними державні
акти на право власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на земельну ділянку за вказаною
адресою; усунути їй перешкоди в
користуванні вказаним садовим
будинком, шляхом виселення ОСОБА_5 та
зобов'язання його звільнити земельну
ділянку.

Свої вимоги мотивувала тим, що у
провадженні Броварського
міськрайонного суду Київської області
перебуває справа за її позовом до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя. Одним із об'єктів, який може
мати статус об'єкта права спільної
сумісної власності, є садовий будинок
із господарськими спорудами АДРЕСА_1.
Зазначене нерухоме майно було нею
придбано 27 квітня 2004 року за час
перебування у шлюбі з ОСОБА_4, 11 серпня
2004 року на її ім'я виготовлено
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0564 га за
вказаною адресою.

У липні 2011 року вона прибула до
садового будинку для оформлення
технічної документації у зв'язку із
проведеними ремонтними роботами, але
не змогла потрапити на територію
домоволодіння у зв'язку із заміною
замків. Зі слів сусідів їй стало відомо,
що будинок її колишнім чоловіком
ОСОБА_4 продано громадянину ОСОБА_5

У вересні 2011 року їй стало відомо, що
ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 8 квітня 2011
року визнано мирову угоду, відповідно
до умов якої за ОСОБА_5 визнано право
власності на садовий будинок та
земельну ділянку АДРЕСА_1. Зазначену
ухвалу за її апеляційною скаргою було
скасовано ухвалою апеляційного суду
Київської області від 27 лютого 2012 року.

Згодом їй також стало відомо, що 25
травня 2010 року ОСОБА_4 на підставі
незаконного рішення сільської ради від
26 березня 2010 року вдалося отримати
свідоцтво про право власності на
зазначений садовий будинок, право
власності на який вже було
зареєстроване на особу, в якої вона
його придбала.

Після цього право власності на садовий
будинок було зареєстровано за ОСОБА_5,
який у ньому проживає.

Крім того, на підставі рішень сільської
ради від 30 вересня 2010 року та 28 жовтня
2010 року ОСОБА_4 отримав державний акт на
земельну ділянку АДРЕСА_1, на яку у 2004
році їй було видано відповідний
державний акт.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 вересня 2013
року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 4 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову частково. Визнано недійсним
рішення виконавчого комітету
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
№ 28 від 26 березня 2010 року «Про
оформлення права власності на
будинки», відповідно до якого на ім'я
ОСОБА_4 оформлено право власності на
садовий будинок у АДРЕСА_1 та доручено
комунальному підприємству Київської
обласної ради «Броварське міжміське
бюро технічної інвентаризації» видати
свідоцтво про право власності на цей
будинок.

Визнано недійсним рішення Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області № 1728 від 30 вересня 2010
року в частині надання дозволу ОСОБА_4
на розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва, яка
знаходиться в його постійному
користуванні, за рахунок земель, які
раніше надані в постійне користування
в адміністративних межах с. Рожни
Броварського району Київської області:
земельну ділянку площею 0,06 га для
ведення садівництва в садовому
товаристві «Десна-3».

Визнано недійсним рішення Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області № 1759 від 18 жовтня 2010
року, яким затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
передано ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 0,06 га в с. Рожни садового
товариства «Десна-3» Броварського
району Київської області для ведення
садівництва.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане 25
травня 2010 року виконавчим комітетом
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
ОСОБА_4 на садовий будинок із
надвірними будівлями за АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 317629, виданий ОСОБА_4 26
листопада 2010 року на земельну ділянку
площею 0,0600 га у садовому товаристві
«Десна-3» Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 039968, виданий ОСОБА_5 8 серпня
2011 року на

земельну ділянку площею 0,0600 га у
садовому товаристві «Десна-3»
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області.

Усунено перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні садовим будинком із
надвірними спорудами АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою за вказаною
адресою, шляхом виселення ОСОБА_5 із
будинку та зобов'язання останнього
звільнити земельну ділянку.

В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 та її представника,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що з 21 жовтня 1995
року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 3 листопада
2008 року.

9 квітня 2004 року Броварським міжміським
бюро технічної інвентаризації
зареєстровано за ОСОБА_6 право
власності на садовий будинок АДРЕСА_1

27 квітня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6
укладено договір купівлі-продажу, за
умовами якого остання продала, а ОСОБА_3
купила садовий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 33,7 кв.м., жилою площею
19,2 кв.м., позначений на плані літерою
«А», біля якого знаходяться вбиральня
літ. «Б» та огорожа «N». Договір
зареєстровано приватний нотаріусом
Броварського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_7, запис
у реєстрі № 2793.

При укладенні указаного договору
ОСОБА_4 27 квітня 2004 року надав
нотаріально посвідчену згоду на
придбання його дружиною ОСОБА_3
вказаного садового будинку (а.с. 120, т.2).

Згідно із довідкою ради садівничих
товариств масиву «Трудовик» від 29
вересня 2004 року, належний ОСОБА_3
садовий будинок знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до державного акта серії КВ
№ 014269 від 11 серпня 2004 року, ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 0,0564
га, кадастровий № :01:082:0039 для
ведення садівництва за адресою:
Броварський район, Рожнівська сільська
рада, садове товариство «Десна-3».

Рішенням виконавчого комітету
Рожнівської сільської ради № 28 від 26
березня 2010 року на ім'я ОСОБА_4
оформлено право власності на садовий
будинок АДРЕСА_1

25 травня 2010 року ОСОБА_4 зареєстрував за
собою право власності на вказане
нерухоме майно та отримав свідоцтво
про право власності на нього.

30 серпня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
Рожнівської сільської ради із заявою
про передачу безкоштовно в приватну
власність земельної ділянки для
ведення садівництва на землях садового
товариства «Десна-3», членом якого він
є.

Рішенням 50 сесії 5 скликання
Рожнівської сільської ради № 1728 від 30
вересня 2010 року надано дозвіл ОСОБА_4 на
розробку технічної документації із
землеустрою для складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку для ведення садівництва у
садовому товаристві «Десна-3» площею 0,06
га.

Рішенням 50 сесії 5 скликання
Рожнівської сільської ради № 1759 від 28
жовтня 2010 року передано безкоштовно у
приватну власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,06 га для ведення
садівництва у садовому товаристві
«Десна-3» у с. Рожни Броварського району
Київської області.

23 листопада 2010 року ОСОБА_4 отримав
державний акт серії ЯЛ № 317029 на право
власності на земельну ділянку площею
0,06 га, кадастровий № :01:082:0131, для
ведення садівництва у садовому
товаристві «Десна-3» у с. Рожни
Броварського району Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 8 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про стягнення подвійної суми
завдатку визнано мирову угоду,
відповідно до якої за ОСОБА_5 визнано
право власності на садовий будинок
АДРЕСА_1, а також земельну ділянку за
вказаною адресою.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 27 лютого 2012 року ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 8 квітня 2011 року
скасовано.

Відмовляючи в позові ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
не довела, що придбаний нею у шлюбі у 2004
році садовий будинок є тим самим
будинком, право власності на який
зареєстровано за ОСОБА_4 у 2010 році. Крім
того, належна ОСОБА_3 земельна ділянка є
іншою земельною ділянкою у порівнянні
із земельною ділянкою, яку було
виділено ОСОБА_4 рішенням Рожнівської
сільської ради № 1759 від 28 жовтня 2010
року, оскільки конфігурації та
місцезнаходження вказаних земельних
ділянок відрізняються.

Ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову ОСОБА_3, апеляційний суд виходив
із того, що з 2004 року вона є власником
садового будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
від 27 квітня 2004 року, письмову згоду на
укладення якого надавав ОСОБА_4 Крім
того, належна ОСОБА_3 земельна ділянка
відповідно до державного акта серії КВ
№ 014269 від 11 серпня 2004 року та земельна
ділянка, право власності на яку визнано
за ОСОБА_4, не можуть бути різними,
оскільки їх місце розташування та
суміжні землекористувачі співпадають.
Апеляційний суд також виходив із того,
що право власності ОСОБА_4, а пізніше -
ОСОБА_5 на спірне нерухоме майно
виникло за наявності в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна інформації про накладення
арешту на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Не заслуговують на увагу доводи
касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що
спірний будинок є іншим будинком ніж
той, що належить ОСОБА_3, а також про
законність оформлення за ним права
власності на садовий будинок АДРЕСА_1

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_4 у 2010 році оформив право
власності на садовий будинок АДРЕСА_1,
на який за договором купівлі-продажу
набула право ОСОБА_3 у 2004 році.

Ті обставини, що за договором
купівлі-продажу ОСОБА_3 придбала
садовий будинок загальною площею 33,7
кв.м., житловою площею 19,2 кв.м., а ОСОБА_4
було видано свідоцтво про право
власності на садовий будинок загальною
площею 72,6 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м.,
кількість будівель суттєво
відрізняється, не доводить, що сторони
є власниками різних будинків, а
свідчить про проведення в будинку
переобладнань із 2004 року по 2010 рік.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконавчого комітету
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
від 26 березня 2010 року № 28 вирішено
оформити право власності на садовий
будинок, збудований у 1991 році з
надвірними будівлями: баня, альтанка,
колодязь, огорожа, що знаходяться у
садовому товариству «Десна-3» у АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 69, т.2).

Інші письмові докази у справі також
підтверджують, що рік побудови
спірного будинку - 1991 (а.с. 73,85, т.1).

Звертаючись до суду із зустрічною
позовною заявою про поділ спільного
майна подружжя і визнання майна
особистою приватною власністю, ОСОБА_4
зазначав, що садовий будинок АДРЕСА_1 та
присадибна земельна ділянка для
будівництва, на якій він знаходиться, є
спільною сумісною власністю подружжя
(а.с. 94-96, т.2).

Крім того, як убачається із висновків
почеркознавчих експертиз № 907 та № 913
від 9 грудня 2013 року, наданих за
матеріалами кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000045, рукописний текст заяви від 10
березня 2010 року щодо оформлення права
власності на вказаний садовий будинок,
а також підпис під ним виконано не
ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.153-158, т.3).

Колегія суддів також погоджується із
висновком апеляційного суду про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого 25
травня 2010 року виконавчим комітетом
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
ОСОБА_4 на садовий будинок із
надвірними будівлями за АДРЕСА_1,
оскільки право власності на нього
набула ОСОБА_3 відповідно до
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 27 квітня 2004 року, а
її чоловік ОСОБА_4 надавав нотаріально
посвідчену згоду на його укладення.

Апеляційним судом також встановлено,
що відповідно до технічної
документації із землеустрою ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, місце розташування виділених
їм земельних ділянок та суміжні
користувачі вказаних земельних
ділянок однакові, тому зазначені
земельні ділянки не можуть бути
різними (а.с. 212-213, т.2).

Такі висновки апеляційного суду
підтверджуються матеріалами справи,
апеляційний суд надав належу оцінку
доказам у справі, а доводи касаційної
скарги не спростовують висновків
апеляційного суду у цій частині.

Апеляційний суд відповідно до ст. 212 ЦПК
України надав оцінку доказам у справі у
їх сукупності.

Висновки апеляційного суду
узгоджуються із нормами матеріального
та процесуального права, а доводи
касаційної скарги ОСОБА_4 є
необґрунтованими, спростовуються
встановленими судами обставинами
справи і не ґрунтуються на доказах.

З огляду на викладене, рішення суду
апеляційної інстанції необхідно
залишити без змін відповідно до ч. 1 ст.
337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 4 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С. Олійник

Судді:

В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко