Справа № 440/332/14
Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 22-ц/783/4387/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А.. Левика Я.А.,

секретаря: Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - ФОП
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Буського районного суду
Львівської області від 05 травня 2014 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
стягнення коштів, -

встановила:

рішенням Буського районного суду
Львівської області від 05 травня 2014 року
вказаний вище позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 в користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
заборгованість за договором № 69082013 від
27 серпня 2013 року про надання
інформаційних послуг в сумі 840 гривень,
з яких: 700 грн. - сума заборгованості, 70
грн. - штраф, 70 грн. пеня та 75 грн. 89 коп.
судовий збір.

Рішення суду оскаржила відповідач,
просить його скасувати й ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
вимог позивачу, посилаючись на те, що
суд не взяв до уваги, що позивач не
виконав свого зобов'язання, а обманув
її. Крім того, апелянт зазначає, що суд
не врахував того, що відповідно до Акту
приймання-передачі послуг вона
оплатила позивачу завдаток в сумі 350
грн. та витрати за оформлення договору
в сумі 30 грн., а відтак до стягнення
підлягала сума за мінусом 380 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - відповідача ОСОБА_5 на
підтримання апеляційної скарги,
представника позивача - ФОП ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 на заперечення апеляційної
скарги, вивчивши матеріали та
обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного висновку.

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом та просив
стягнути з відповідача заборгованість
за надання ним інформаційних послуг у
розмірі 700 грн., пеню в сумі 1 680 грн. та
штраф в сумі 70 грн. На обґрунтування
вимог зазначав, що 27 серпня 2013 року між
ним як фізичною особою-підприємцем та
відповідачем було укладено договір про
надання інформаційних послуг № 69082013.
Він надав відповідачу послуги з
дослідження ринку праці, що
підтверджується актом приймання -
передачі послуг, однак відповідач за
отримані послуги не розрахувалася.

Задовольняючи вимоги позивача суд
виходив з того, що відповідачем не
виконані договірні зобов'язання, не
оплачені послуги позивача у строки,
передбачені договором.

Із зазначеним висновком погоджується і
колегія суддів.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903
ЦК України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що 27 серпня 2013 року між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3,
як виконавцем, та ОСОБА_5, як замовником,
був укладений Договір № 69082013 про
надання інформаційних послуг (а.с.7-8).

Відповідно до п. 1.1 цього Договору
Виконавець (позивач) зобов'язався
надати Замовнику (відповідачу) за плату
інформаційні послуги, а саме -
дослідження ринку праці за переліком
професій: продавець-консультант.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що
Виконавець інформує Замовника по
питаннях, зазначених в п.1.1 цього
Договору.

Згідно п.2.2 вказаного Договору
передбачене в п.2.1 цього Договору
інформування повинно обов'язково мати
підтвердження, яке зазначається у Акті.

Пунктом 4.3 вказаного вище Договору про
надання інформаційних послуг
передбачено, що замовник сплачує
одноразово Виконавцю остаточну плату
згідно з цим Договором протягом 30 днів
після підписання Акту в розмірі,
визначеному в додатку № 1, але не менше,
ніж 900 грн. При цьому, Замовник гарантує
правильність, вказаної ним у Акті
інформації.

Сторони у договорі визначили Акт
приймання-передачі виконаних робіт
суттєвим елементом встановлених між
ними правовідносин.

13 листопада 2013 року сторонами
підписано Акт приймання-передачі
послуг відповідно до договору № 69082013
про надання інформаційних пологу, в
якому зафіксовано, що позивач надав
послугу дослідження ринку праці за
професією продавця консультанта, а
відповідач вказала, що не має жодних
претензій щодо кількості та якості
наданих послуг та зобов'язувалася
сплатити позивачу 700 грн. за надані ним
послуги (а.с.9).

Як встановлено судом, відповідачка
умов договору не виконала, не сплатила
позивачу суму, обумовлену сторонами в
акті в сумі 700 грн.

Посилання апелянта на те, що відповідно
до Акту приймання-передачі послуг вона
оплатила позивачу завдаток в сумі 350
грн. та витрати за оформлення договору
в сумі 30 грн., а тому до стягнення
підлягала сума за мінусом 380 грн., є
безпідставним.

Так, відповідно до пунктів 4.1 та 4.2
зазначеного Договору плата за надання
послуг включає завдаток та плату після
надання послуг. Замовник сплачує
Виконавцю завдаток у розмірі 30 грн. при
підписанні цього Договору за початок
надання послуг виконавцем.

Будь-яких доказів про оплату
відповідачем завдатку в сумі 350 грн. в
матеріалах справи немає, а апелянтом не
представлено. Крім того, в Акті
приймання-передачі послуг, який
підписаний сторонами, зазначено, що
замовник повністю сплатив завдаток
згідно основного Договору та те, що
Замовник зобов'язаний сплатити 700 грн.
за надані Виконавцем послуги.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відтак апелянтом не подано будь-яких
доказів на підтвердження своїх
заперечень, а правових підстав для
звільнення апелянта від доказування
вказаної вище обставини немає.

Оскільки судом дотримана процедура
розгляду справи, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
в цій частині рішення, то за таких
обставин підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.303, п. 1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Буського районного суду
Львівської області від 05 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.