Вінницький районний суд Вінницької
Справа № 128/4623/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог:
Вінницького районного сектору
Державної міграційної служби УМВС
України у Вінницькій області, Служби у
справах дітей Вінницької РДА про
надання дозволу на виготовлення
документів для виїзду за кордон без
згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького
районного суду Вінницької області з
позовом до ОСОБА_2, за участю третіх
осіб, що не заявляють самостійних
вимог: Вінницького районного сектору
Державної міграційної служби УМВС
України у Вінницькій області, Служби у
справах дітей Вінницької РДА про
надання дозволу на виготовлення
документів для виїзду за кордон без
згоди батька та надання дозволу на
виїзд за кордон неповнолітніх дітей на
постійне проживання. Позовні вимоги
мотивовано тим, що з 2002 року вона з
відповідачем проживали у фактичних
шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них
народилася дочка ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3
- син ОСОБА_4. Після народження дітей
відповідач ніякої уваги їм не приділяв,
у вихованні участі не приймав та не
приймає, дітьми не цікавиться взагалі.
Крім того, відповідач ніколи не
виконував своїх батьківських
обов'язків по утриманню дітей. Крім
того, син ОСОБА_4 має деякі вади
мовлення та страждає на алергію на види
рослин, що ростуть у місцевості їх
проживання, у період цвітіння яких у
дитини трапляються алергічні напади. У
зв'язку із цією обставиною, вона
неодноразово ставила питання перед
відповідачем про переїзд у іншу
місцевість з метою ізолювання дитини
від джерел, які викликають у неї
алергічні реакції. Однак, відповідач
ніяким чином не реагує на нагальну
потребу зміни місцевості для
проживання сина, здоров'я дитини його
не цікавить.

Враховуючи наведені обставини, вона
вирішила переїхати із дітьми на
постійне проживання до АДРЕСА_1.
Приводом для цього стала пропозиція її
батька - ОСОБА_5, який є громадянином
Росії. Дідусь її дітей болісно
переживає ставлення до них рідного
батька та має можливість і готовий
надати як матеріальну підтримку своїм
онукам так і сприяти, на допомогу їй,
їхньому вихованню, освіті та належному
медичному забезпеченню, для чого є
кращі умови - як щодо медичного закладу
так і щодо місцевості, у якій відсутні
рослини, що є подразниками для ОСОБА_4.
Крім того, її ОСОБА_8 виявила бажання
забезпечити її із дітьми житлом, так як
має вільну квартиру, яку готова надати
для нашого проживання.

Позивач ОСОБА_1 просила дозволити без
згоди батька ОСОБА_2 оформити документи
для виїзду на постійне проживання в
Російську Федерацію неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Дозволити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 без
згоди та супроводу батька ОСОБА_2
виїхати за межі України та в'їхати до
Російської Федерації на постійне
проживання у супроводі матері ОСОБА_1.

ОСОБА_1 в ході розгляду справи уточнила
позовні вимоги та просила дозволити
без згоди батька ОСОБА_2 оформити
документи для виїзду за кордон
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Дозволити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2 виїхати за
межі України у супроводі матері ОСОБА_1.

29.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 подав
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, за
участю третьої особи без самостійних
вимог - Служби у справах дітей
Вінницької РДА про визначення місця
проживання дитини, яка мотивована тим,
що він не може протистояти бажанню
бувшої дружини виїхати проживати до
свого батька до Росії, але категорично
заперечує проти того, щоб вона брала з
собою їх дітей. Між ним та дітьми
створено атмосферу взаєморозуміння,
теплоти турботи та поваги один до
одного. Вони, хоча і таємно від матері,
отримують достатній догляд з його
сторони, він займається їх вихованням,
піклується про стан їх здоров'я,
матеріально їх підтримую. Вважає, що
може забезпечити дітям всі належні
умови, та враховуючи те, що середовище
де вони зараз навчаються та проживають
є звичним та комфортним. Тому, виходячи
з інтересів дітей, вважає, що доцільно
визначити їх місце проживання разом зі
ним.

Ухвалою суду від 14.11.2013 року вказані
позовні заяви були об'єднані в одне
провадження.

Позивач - відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась, однак через
канцелярію суду подала заяву, в якій
зазначила, що позовні вимоги про
надання дозволу на виготовлення
документів для виїзду за кордон без
згоди батька підтримує та просить їх
задовольнити. Позовні вимоги про
надання дозволу на виїзд за кордон
неповнолітніх дітей без згоди батька
просить залишити без розгляду. В
задоволенні зустрічного позову про
визначення місця проживання дітей
просила відмовити. Справу просила
розглянути без її участі.

Відповідач - позивач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, однак через
канцелярію суду подав заяву, в якій
зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
надання дозволу на виготовлення
документів для виїзду за кордон без
згоди батька визнає, а в задоволенні
інших позовних вимог просить
відмовити. Крім того, просив його
позовну заяву до ОСОБА_1, за участю
третьої особи без самостійних вимог -
Служби у справах дітей Вінницької РДА
про визначення місця проживання дитини
залишити без розгляду, справу
розглянути у його відсутність.

Представник Служби у справах дітей
Вінницької РДА Сас Т.Г. в судове
засідання не з'явилася, однак через
канцелярію суду подала заяву, в якій
зазначила, що не заперечує щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
надання дозволу на виготовлення
документів для виїзду за кордон без
згоди батька, але за умови, що мати
зобов'язується визначити спосіб участі
батька у вихованні дітей. Розгляд
справи просила провести у її
відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Ухвалою суду від 25.06.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю
третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог: Вінницького
районного сектору Державної
міграційної служби УМВС України у
Вінницькій області, Служби у справах
дітей Вінницької РДА про надання
дозволу на виїзд за кордон
неповнолітніх дітей на постійне
проживання, а також позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої
особи без самостійних вимог - Служби у
справах дітей Вінницької РДА про
визначення місця проживання дитини -
залишено без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
врахувавши думку сторін, викладену у
письмових заявах, оцінивши докази в їх
сукупності, дійшов висновку, що позовні
вимоги про надання дозволу на
виготовлення документів для виїзду за
кордон неповнолітніх дітей без згоди
батька підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами в судовому засіданні, що вони
з 2002 року перебували у фактичних
шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька
- ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 від 14.06.2004
року та серії НОМЕР_2 від 12.04.2005 року,
згідно яких матір'ю дітей являється
позивач - ОСОБА_1, а батьком відповідач -
ОСОБА_2 (а.с. 4,5).

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України»,
постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57
«Про затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників. За відсутності
згоди одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 3, 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57, Виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
за згодою обох батьків (усиновлювачів)
(далі - батьки) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків у
разі пред'явлення рішення суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Враховуючи обставини справи, інтереси
неповнолітніх дітей та те, що
позбавлення їх можливості виїхати за
кордон порушує їх законні права та
інтереси, зокрема ст. 33 Конституції
України, яка визначає для громадян
України вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, а також визнання
відповідачем позовних вимог, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
надання дозволу на виготовлення
документів для виїзду неповнолітніх
дітей за кордон без згоди батька
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача слід стягнути на користь
позивача 114 грн. 70 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 55, 124
Конституції України, п.2 ст.4 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" від
21.01.1994 року, п.18 Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання і вилучення, затверджених
постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 року, п. 3, 4
Правил перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року № 57, ст. ст. 150, 151, 152, 154, 155
СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 212 - 215
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних
документів для виїзду за державний
кордон України на ім'я неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди їх батька
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (який проживає за
адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (яка
проживає за адресою: АДРЕСА_2) витрати
понесені на сплату судового збору в
сумі 114 грн. 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Вінницької області
через Вінницький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі,
проте не були присутні в судовому
засіданні - з моменту одержання його
копії.

Суддя:
Л.П. Шевчук