Справа № 188/2434/13-ц
Провадження № 2/188/54/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Бурди П.О., при секретарі Карпенко С.М..
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представників третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 - ОСОБА_4
та ОСОБА_5, розглянувши в смт.
Петропавлівка клопотання по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Васильківської сільської ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на спадкове
майно та позовом до Васильківської
сільської ради, третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 04.12.2013 року звернувся до
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
Васильківської сільської ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на спадкове
майно.

Ухвалою судді від 06.12.2013 року за цією
заявою відкрите цивільне провадження.

06.12.2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_3, який просить суд залучити його
до участі в справі в якості третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмету спору, але позов не був
поданий.

Ухвалою суду від 06.03.2014 року
залучено ОСОБА_3 до участі в справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, закінчено
підготовче провадження і призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 10.00 годину 14.03.2014 року,
відкладено на 27 березня 2014 року, однак
розгляд відкладено у зв'язку з неявкою
третьої особи на підставі його
письмового клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з його
хворобою, підтвердженою довідкою із
медичного закладу, відкладено на 15.04.2014
року, за клопотанням представника
третьої особи для ознайомлення з
матеріалами справи відкладено на 12.05.2014
року.

Ухвалою суду від 14.03.2014 року за
заявою позивача провадження по справі
було зупинене на підставі п.4 ч.1 ст.201
ЦПК України до набрання законної сили
судовим рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 25.11.2013
року по цивільній справі за заявою
ОСОБА_3 про встановлення факту родинних
відносин.

08.05.2014 року третя особа ОСОБА_3
звернувся до Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до Васильківської
сільської ради, третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

11.06.2014 року до суду надійшла
письмова заява представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відновлення
провадження у справі, у якій зазначено,
що рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року скасоване рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 25.11.2013
року по цивільній справі за заявою
ОСОБА_3 про встановлення факту родинних
відносин і заява залишена без розгляду.
До заяви додано копію вказаного
рішення апеляційного суду.

Ухвалою судді від 20.06.2014 року
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Васильківської
сільської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - Управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області, про
визнання права власності на спадкове
майно відновлено.

Позов ОСОБА_3 до Васильківської
сільської ради, третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом об'єднаний в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_1 до
Васильківської сільської ради, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на спадкове
майно.

Спільний розгляд позовних вимог
позивача і третьої особи в судовому
засіданні було призначено 03.07.2014 року,
відкладено на 22.07.2014 року у зв'язку із
неявкою представника відповідача.

В судовому засіданні до початку
розгляду справи по суті представник
третьої особи з самостійними вимогами
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на норму
ст.31 ЦПК України заявив клопотання про
зміну позовних вимог шляхом їх
збільшення в уточненій позовній заяві,
яку він зачитав.

В уточненій позовній заяві третя
особа з самостійними вимогами ОСОБА_3
додатково зявив вимогу про
встановлення факту родинних відносин
із спадкодавцем ОСОБА_6 і визнання
права власності у порядку спадкування
за законом на 1/2 частину житлового
будинку, який належав спадкодавцю, а
також підтримав попередню вимогу про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
земельної ділянки, що належала
спадкодавцю.

Представник третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 - ОСОБА_4
підтримала клопотання.

Позивач та його представник ОСОБА_2
заперечили проти цього клопотання.

Представник позивача ОСОБА_2 висловив
думку, що третя особа з самостійними
вимогами ОСОБА_3 одночасно змінив і
предмет, і підставу позову, що
неприпустимо, виходячи із змісту ст.31
ЦПК України.

Вислухавши думку осіб, які беруть
участь в судовому засіданні, суд дійшов
наступного.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України передбачає
наступне:

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
(ч.1).

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги (ч.2).

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України
крім прав та обов'язків, визначених у
статті 27 цього Кодексу, позивач має
право протягом усього часу розгляду
справи збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитися від позову,
а відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Отже, виходячи з принципу
диспозитивності, позивач самостійно
визначає обсяг, предмет або підставу
позовних вимог за своїм позовом і має
право шляхом подання письмової заяви
змінити предмет або підставу позову, що
і зробив третя особа з самостійними
вимогами ОСОБА_3

Суд не вбачає в даному випадку
одночасної зміни предмета та підстави
позову, оскільки, як і в первісному
позові, так і у зміненому, йдеться про
поділ спадкового майна померлого
ОСОБА_6 між його спадкоємцями, житловий
будинок і земельна ділянка є частинами
цього спадкового майна, а вимога про
встановлення факту родинних відносин
між спадкодавцем ОСОБА_6 та третьою
особою з самостійними вимогами ОСОБА_3
нерозривно пов'язана з вимогою про
визнання прав на частину спадкового
майна, на що звернув увагу в своєму
рішенні від 10.06.2014 року апеляційний суд
Дніпропетровської області, скасовуючи
рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від
25.11.2013 року по цивільній справі за
заявою ОСОБА_3 про встановлення факту
родинних відносин і залишаючи заяву
без розгляду.

За таких обставин спільний розгляд
обох позовів дасть можливість повно і
об'єктивно встановити коло спадкоємців
померлого ОСОБА_6, склад його
спадкового майна і прийняти
обгрунтоване і законне рішення про
розподіл спадкового майна між
спадкоємцями.

Суд також звернув увагу, що в
уточненій позовній заяві третьої особи
з самостійними вимогами ОСОБА_3
заявлені вимоги про забезпечення
доказів шляхом їх витребування, які
мають заявлятися відповідно до вимог
статей 133 та 137 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктами 1, 2 та 13 ч.2 ст.4
Закону України "Про судовий збір"
ставки судового збору встановлюються у
таких розмірах за подання до суду:

1) позовної заяви майнового
характеру 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати;

2) позовної заяви немайнового
характеру 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати;

13) заяви про забезпечення доказів
або позову 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Суд вбачає, що третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_3 не в
повному обсязі сплатив судовий збір за
вимогу немайнового характеру (лише 0,1
розміру мінімальної заробітної плати,
і не сплатив судовий збір за подання
заяви про забезпечення доказів в
розмірі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до приписів ст.125 ЦПК
України положення статей 123 і 124 цього
Кодексу застосовуються до позовів
третіх осіб, які заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору у справі, у
якій відкрито провадження.

Стаття 124 ЦПК України передбачає
наступне:

1. Зустрічна позовна заява, яка
подається з додержанням загальних
правил пред'явлення позову, повинна
відповідати вимогам статей 119 і 120 цього
Кодексу.

2. До зустрічної позовної заяви,
поданої з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, застосовуються положення
статті 121 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3, 11, 31, 79, 119-121, 123-125, 133,
137, 293 ЦПК України, суд

У Х В А
Л И В :

Залишити без руху уточнені позовні
вимоги третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_3

Надати йому строк для усунення
недоліків п'ять днів з дня отримання
копії зазначеної ухвали.

Ухвала не може бути оскаржена
окремо від рішення суду.

Суддя П. О. Бурда