Справа № 132/4429/13-к
Провадження №11-кп/772/525/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Попик Ю.
П. КОПІЯ.
Доповідач : Аліфанов Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у
складі:

Головуючого-судді: Аліфанова Ю.Б.,

суддів: Гончарука М.М., Пікановського
Б.В.,

при секретарі Воронюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу (із
змінами та доповненнями) цивільного
позивача-потерпілої ОСОБА_2 на вирок
Калинівського районного суду
Вінницької області від 23 травня 2014 року
у кримінальному провадженні, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000354 від 25.08.2013
року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, не
судимого,

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора Кузьміна С.В.,

обвинуваченого: ОСОБА_3

цивільного позивача-потерпілої ОСОБА_2,

представника потерпілої: ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

Вироком Калинівського районного суду
Вінницької області від 23 травня 2014 року
ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України
на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права керування
транспортними засобами строком 3 роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3
від відбування призначеного покарання
у виді позбавлення волі звільнено з
випробуванням із іспитовим строком 3
роки. Згідно п. "в" ст.1 Закону України
"Про амністію у 2014 році" ОСОБА_3
звільнено від відбування призначеного
основного і додаткового покарання у
зв'язку з актом про амністію.

Стягнуто із ОСОБА_3 3622 грн. 64 коп. в дохід
держави на відшкодування витрат за
проведення судово-медичних експертиз.
Речовий доказ автомобіль "Мерседес
Віто", д. н. НОМЕР_1, передано по
належності ОСОБА_3 Задоволено частково
цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 та
стягнуто на її користь із ПрАТ АСК "Інго
Україна" 4 333 грн. понесених витрат на
поховання; 6 803 грн. понесених витрат на
придбання надгробного пам'ятника; 5 000
на відшкодування моральної шкоди,
всього 16 136 грн.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_3 25
серпня 2013 року, приблизно о 14 год. 00 хв.,
керуючи технічно справним автомобілем
«Мерседес Віто» державний номер
НОМЕР_1, рухаючись в напрямку м.
Калинівка автодорогою
«Житомир-Могилів-Подільський» в районі
93 км неподалік с. Писарівка,
Калинівського району Вінницької
області, в порушення вимог п.п. 10.1, 11.2,
34.1.3 Правил дорожнього руху України
пересікши подвійну суцільну лінію
дорожньої розмітки, виїхав на
зустрічну смугу руху де створив
аварійну ситуацію для зустрічного
автомобіля «ВАЗ-2104» державний номер
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5. В
результаті цього сталось зіткнення
автомобіля «Мерседес Віто» під
керуванням ОСОБА_3 із автомобілем
«ВАЗ-2104» під керуванням водія ОСОБА_5.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди водій автомобіля «ВАЗ-2104»
ОСОБА_5 від отриманих тілесних
ушкоджень загинув на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 97 від 28.08.2013 року ОСОБА_5
внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди отримав
тілесні ушкодження у вигляді сполучної
травми тіла, яка має ознаки тяжких
тілесних ушкоджень і перебуває у
причинному зв'язку зі смертю.

В апеляційній скарзі (із змінами та
доповненнями) цивільний
позивач-потерпіла ОСОБА_2, вважаючи
вирок суду в частині вирішення її
цивільного позову необґрунтованим,
прийнятим із порушенням норм
матеріального права, просить його
скасувати в цій частині, а її цивільний
позов залишити без розгляду на
підставі ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ
цивільного позивача-потерпілу ОСОБА_2
та її представника ОСОБА_4, які
підтримали апеляційну скаргу
потерпілої (із змінами та доповнення),
прокурора Кузьміна С.В., який не
заперечував проти апеляційної скарги
(із змінами та доповненнями),
обвинуваченого ОСОБА_3, який також не
заперечував проти апеляційної скарги
(із змінами та доповненнями),
перевіривши матеріали кримінального
провадження, обговоривши доводи
апеляційної скарги (із змінами та
доповненнями), суд вважає, що
апеляційна скарга (із змінами та
доповненнями) підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 404 КПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів
кримінального провадження,
доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні
кримінального правопорушення, за яке
він засуджений, кваліфікація його дій
та міра покарання в апеляційній скарзі
(із змінами та доповненнями) не
оспорюється.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими
доводи апеляційної скарги (із змінами
та доповненнями) цивільного
позивача-потерпілої ОСОБА_2 про те, що
вирок суду в частині вирішення її
цивільного позову є необгрутованим і
підлягає скасуванню, з огляду на
наступне.

Згідно статті 370 КПК України судове
рішення повинно бути законним,
обґрунтованим і вмотивованим. Законним
є рішення, ухвалене компетентним судом
згідно з нормами матеріального права з
дотриманням вимог щодо кримінального
провадження, передбачених цим
Кодексом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі об'єктивно
з'ясованих обставин, які підтверджені
доказами, дослідженими під час
судового розгляду та оціненими судом
відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до статті 368 КПК України
ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити
з-поміж інших питань, також чи підлягає
задоволенню пред'явлений цивільний
позов і, якщо так, на чию користь, в
якому розмірі та в якому порядку.

Однак, зазначені вимоги закону судом
першої інстанції при вирішенні
цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 до
ПрАТ СК "Інго Україна" дотримано не
було.

Зокрема, відмовляючи в задоволенні
цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 до
ПрАТ СК "Інго Україна" про
відшкодування шкоди, пов'язаної із
фізичним знищенням транспортного
засобу ВАЗ-2104, д.н.з. НОМЕР_3, (в зв'язку з
визнанням цього позивачкою) на суму 50
643 грн. 18 коп., суд виходив з того, що
потерпілою ОСОБА_2 не було надано
належного розрахунку завданої шкоди у
зв'язку із знищенням транспортного
засобу. Водночас, відповідно до п.30.2
ст.30 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", якщо
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди. Проте, висновком
автотоварознавчої експертизи №1875/13-21
від 18.11.2013 року та висновком
автотоварознавчого дослідження №701/14-21
від 28.04.2014 року встановлено тільки
вартість знищеного автомобіля ВАЗ-2104,
д.н.з. НОМЕР_3, до дорожньо-транспортної
пригоди, але не визначено вартість
даного автомобіля після
дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим, з таким висновком суду
погодитись не можна, з огляну на таке.

Згідно роз'яснень, що містяться в
пункті 15 постанови Пленуму ВССУ від 1
березня 2013 року №4 "Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки", якщо пошкоджений
транспортний засіб не може бути
відновлено або вартість його
відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, розмір шкоди визначається
за ринковою вартістю транспортного
засобу на момент пошкодження. У разі
якщо власник транспортного засобу не
згоден із визнанням транспортного
засобу фізично знищеним, йому
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати з евакуації транспортного
засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж
транспортний засіб визнано фізично
знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам з евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, згідно роз'яснень, які
містяться у пункті 15 постанови Пленуму
ВССУ від 1 березня 2013 року №4 "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди
відшкодовується власнику
транспортного засобу лише у разі, якщо
він не згоден із визнанням
транспортного засобу фізично знищеним.

Однак, як вбачається із матеріалів
кримінального провадження та вироку
суду, потерпіла ОСОБА_2 у позовній заяві
із уточненими та збільшеними позовними
вимогами, крім іншого, просила стягнути
з СК "ІНГО Україна" 50 643 грн. 18 коп.
збитку за пошкоджений автомобіль
ВАЗ-2104, д.н.з НОМЕР_3, посилаючись на те,
що згідно висновку автотоварознавчого
дослідження №701/14-21 від 28.04.2014 року
дійсна ринкова вартість бувшого у
використанні автомобіля ВАЗ-21041-182-20,
д.н. НОМЕР_3, виходячи з показників його
технічного стану, пробігу та строку
експлуатації на час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди складає
50 643 грн. 18 коп., а відповідно до
висновку експерта №1875/13-21 від 18.11.2013
року вартість ремонто-відновлювальних
робіт автомобіля складає величину не
менше 57 863 грн. 37 коп., тобто вартість
його відновлювального ремонту
перевищує його ринкову вартість на
момент пошкодження, відтак він є
фізично знищеним.

Відмовляючи в задоволенні цивільного
позову потерпілої ОСОБА_2 до ПрАТ СК
"Інго Україна" в цій частині суд першої
інстанції не врахував те, що потерпіла
ОСОБА_2 не просила в суді (згідно її
позовної заяви та уточнених і
збільшених позовних вимог)
відшкодувати їй різницю між вартість
транспортного засобу ВАЗ-2104, д.н.з.
НОМЕР_3, до та після
дорожньо-транспортної пригоди на
підставі п.30.2 ст.30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", а просила відшкодувати
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 50 643 грн. 18 коп. у зв'язку із його
фізичним знищенням, а також те, що
потерпіла ОСОБА_2 погоджувалась із тим,
що автомобіль є фізично знищеним, а не
заперечувала проти цього, що є
підставою для відшкодування власнику
транспортного засобу різниці між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішуючи цивільний позов потерпілої
ОСОБА_2 в цій частині допустив
порушенням норм матеріального права.

Крім того, суд вважає, що вирішуючи
цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 в
іншій його частині судом першої
інстанції було допущено неповноту
судового слідства, не було належним
чином досліджено докази надані
потерпілою на підтвердження своїх
позовних вимог, в тому числі довідки
про матеріальні витрати потерпілої із
похованням її батька, у зв'язку з чим
вирок суду в частині вирішення
цивільного позову потерпілої не можна
вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 5 статті 128
КПК України цивільний позов у
кримінальному провадженні
розглядається судом за правилами,
встановленими цим Кодексом. Якщо
процесуальні відносини, що виникли у
зв'язку з цивільним позовом, цим
Кодексом не врегульовані, до них
застосовуються норми Цивільного
процесуального кодексу України за
умови, що вони не суперечать засадам
кримінального судочинства.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 207
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.

Отже, враховуючи те, що суд першої
інстанції вирішуючи цивільний позов
потерпілої ОСОБА_2 допустив порушення
норм матеріального права та неповноту
судового слідства, що є підставою для
скасування вироку суду в цій частині, а
потерпіла ОСОБА_2 подала зміни та
доповнення до апеляційної скарги, а
також заяву, в яких просить скасувати
вирок суду, а її цивільний позов
залишити без розгляду, оскільки вона
бажає вирішити даний спір в порядку
цивільного судочинства, суд вважає, що
вирок суду першої інстанції необхідно
скасувати в частині цивільного позову
потерпілої ОСОБА_2, а її позовну заяву -
залишити без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що
відповідно до частини 7 статті 128 КПК
України особа, цивільний позов якої
залишено без розгляду у кримінальному
провадженні, має право пред'явити його
в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України,
ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу (із змінами та
доповненнями) цивільного
позивача-потерпілої ОСОБА_2
задовольнити.

Вирок Калинівського районного суду
Вінницької області від 23 травня 2014 року
щодо ОСОБА_3 в частині цивільного
позову потерпілої ОСОБА_2 скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2
залишити без розгляду.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 3-х місяців з дня її
проголошення.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя: