Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"24" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києві,
цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
у розмірі 24 640 гривень та судовий збір.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він за усним
договором позики, передав позичальнику
ОСОБА_2 у власність 8000 гривень. При
фактичному одержанні вказаної суми
позичальником була надана розписка від
26 квітня 2010 року. Згідно зазначеної
розписки ОСОБА_2 зобов'язувався
повернути кошти до 27 квітня 2011 року. За
користування позикою позичальник
зобов'язувався сплатити 1%, за кожний
тиждень користування позикою, від
фактичної суми позики. Відповідач до
теперішнього часу борг не повернув та
не сплатив суму винагороди, чим не
виконав взяті на себе зобов'язання.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву, в якій просив
розглянути справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, проти заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76
ЦПК України, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача та відповідача,
та за згодою позивача постановити
заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
квітня 2010 року ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 8000
гривень. За користування позикою
зобов'язався сплачувати позикодавцю 1 %
в тиждень від фактичної суми позики.
Відсотки по отриманій позиці
сплачуються в день повернення позики. У
випадку прострочки позики зобов'язався
сплатити неустойку в розмірі 1 % від
суми за кожний день простроки. Також,
зобов'язався повернути надану йому
грошову суму на протязі одного року,
тобто не пізніше 27 квітня 2011 року. Дані
обставини підтверджуються наданою
позивачу відповідачем розпискою (а.с.3).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України, боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Кожна із
сторін у зобов'язанні має право
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за
неможливість виконання, що випадково
настала після прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, з
боку відповідача позивачу не було
здійснено повернення суми грошових
коштів, отриманих 26 квітня 2010 року, у
зв'язку з чим позивач правомірно
вимагає повернення суми позики у
розмірі 8000 гривень.

Крім того, статтею 1048 Цивільного
кодексу України передбачено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Позивачем до сплати відповідачу
розраховано суму процентів у розмірі 16
640 гривень 00 копійок, де сума
заборгованості становить 8000 гривень,
період прострочки сплати боргу - 208
тижнів (8000 * 208 /100).

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідачем заперечень на позовну
заяву подано не було, доказів, щодо
спростування вимог позивача про
стягнення заборгованості за договором
позики, суду не надано, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, з відповідача
на користь позивача підлягає до
стягнення сума боргу у розмірі 24 640
гривень 00 копійок, що включає в себе
суму заборгованості у розмірі 8000
гривень та суму відсотків за
користування позикою в сумі 16 640
гривень.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу з відповідача
на користь позивача підлягає до
стягнення 246 гривень 40 копійок
сплаченого судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 525, 526, 527, 530, 612, 1046, 1048 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 197,
212-215, 218, 224-228, 525 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики від 26
квітня 2010 року у розмірі 24 640 гривень 00
копійок та судовий збір у сумі 246
гривень 40 копійок, а всього 24 886
(двадцять чотири тисчі вісімсот
вісімдесят шість) гривень 40 (сорок)
копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: