АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/1452/14-ц
Провадження №22-ц/792/1427/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.

суддів : Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Дорощук О.М.

з участю: ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 21 травня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі,
гідності та відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про захист
честі, гідності та відшкодування
моральної шкоди. В обґрунтування
позовних вимог зазначав, що є інвалідом
III групи дитинства та постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії. Після переїзду в 2008 році на
постійне місце проживання в с.
Китайгород Кам’янець-Подільського
району у нього склалися неприязні
стосунки з відповідачкою, яка є його
сусідкою. 10 листопада 2012 року між ними
виник спровокований ОСОБА_3 конфлікт,
в ході якого остання обзивала його
нецензурними словами, плювала йому в
обличчя та била металевим відром. Також
вона поширює щодо нього негативну
інформацію образливого характеру,
неправдиві чутки щодо його групи
інвалідності. Такі дії відповідачки
ганьблять його честь і гідність, він
постійно перебуває під впливом
негативних емоцій, психічних
переживань. З вини відповідачки
порушився звичайний режим його життя,
що вимагає від нього додаткових
значних зусиль для організації свого
життя. Тому просив стягнути на його
користь з ОСОБА_3 25 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди.

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Шевцова
Л.М. Провадження № 22-ц/792/1427/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 41

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 21 травня 2014
року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задоволити його
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність його висновків
цим обставинам, порушення норм
матеріального та процесуального права,
зокрема положень ст. 32 Конституції
України, ст. 277 ЦК України. Зазначається,
що суд залишив поза увагою та не надав
належної оцінки показанням свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
підтвердили факт поширення
відповідачкою завідомо неправдивої
інформації, яка ганьбить його честь і
гідність. Також суд безпідставно не
допитав в судовому засіданні як свідка
його матір - ОСОБА_8, яка б могла
підтвердити факт розповсюдження
ОСОБА_3 неправдивих відомостей та
завдання діями відповідачки позивачу
моральної шкоди. Натомість рішення
суду ґрунтується на показаннях свідків
зі сторони відповідачки. Вважає, що
покази цих свідків суд повинен був
оцінити критично та не враховувати їх.
Крім того суд повинен був застосувати
до даного виду правовідносин
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України від 27.02.2009 року «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» та від 31.05.1995 року №4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

ОСОБА_3, будучи належним чином
оповіщеною про розгляд справи, у судове
засідання не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила, що не є
перешкодою відповідно до вимог ч.2 ст. 305
ЦПК України розглядові справи.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

За змістом ч. 3 ст. 277 ЦК України
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності).

Згідно до вимог ст. 280 ЦК України якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

При розгляді справ зазначеної
категорії суди повинні мати на увазі,
що юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і всебічно
здійснювати своє особисте немайнове
право, про що дано роз'яснення Пленумом
Верховного Суду України в пункті 15
Постанови від 27.02.2009 року № 1 „Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи".

Звертаючись до суду, позивач посилався
на те, що відповідачка поширює щодо
нього неправдиву інформацію
образливого характеру, неправдиві
відомості щодо правомірності
отримання ним групи інвалідності,
проте в судовому засіданні своїх вимог
не довів. Допитані судом свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 показали, що така
інформація їм відома зі слів позивача
та його матері. Будь-якого
документального доказу на
підтвердження поширення відповідачкою
щодо нього недостовірної інформації
він не надав, не вказав на осіб, які б
могли підтвердити ці обставини.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Судом першої інстанції встановлено, що
10 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на ґрунті тривалих неприязних
відносин відбувся конфлікт.

Як видно зі змісту постанови про
відмову у порушенні кримінальної
справи від 14 листопада 2012 року, яка є
чинною, між сторонами існують тривалі
неприязні стосунки, в черговий раз 10
листопада 2012 року між ними виник
конфлікт, під час якого ОСОБА_1 першим
наніс удав рукою в обличчя ОСОБА_3, на що
остання у відповідь нанесла йому удар
відром в ділянку руки. Сторонні особи
при цьому конфлікті не були присутні.

В судовому засіданні відповідачка
заперечила нанесення тілесних
ушкоджень ОСОБА_1 і приниження його
честі та гідності.

Допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 показали, що про даний конфлікт
їм відомо зі слів ОСОБА_1. Аналогічні
покази дала в засіданні апеляційного
суду свідок ОСОБА_8.

Інших доказів заподіяння позивачу у
зв'язку з цим моральних страждань судом
не добуто і позивачем не надано.

Давши належну оцінку дослідженим
доказам в їх сукупності, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про недоведеність заявлених
позивачем вимог у зв'язку з чим
правильно відмовив у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не ґрунтуються на вимогах
закону.

Пленум Верховного Суду України в п.18
постанови № 1 від 27 лютого 2009 року « Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи», роз'яснив, що згідно з
положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК
обов'язок довести, що поширена
інформація є достовірною, покладається
на відповідача, проте позивач має право
подати докази недостовірної
інформації. Позивач повинен довести
факт поширення інформації
відповідачем, а також те, що внаслідок
цього було порушено його особисті
немайнові права.

Аналогічно вимоги щодо доведеності
вини заподіювача моральної шкоди
передбачені ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Розглядаючи справу відповідно до ст.11
ЦПК України в межах заявлених позовних
вимог і на підставі доказів сторін, суд
не мав підстав для задоволення вимог
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга також не містить
доказів на підтвердження вини
відповідачки як у поширенні
неправдивої інформації щодо позивача,
так і приниженні його честі та гідності
під час конфлікту 10 листопада 2012 року
та заподіянні йому моральної шкоди.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 21 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис / Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного
суду С.А. Карпусь