Справа № 581/511/14-ц
Провадження № 6/581/13/14
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2014 року Липоводолинський
районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Сушко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Липоводолинського
районного управління юстиції Сумської
області про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України,

в с т а
н о в и в :

16 липня 2014 року державний виконавець
відділу ДВС Липоводолинського РУЮ
Береза О.І. звернулась до суду із
вказаним поданням.

Мотивуючи подання наявністю в ОСОБА_1
заборгованості перед Головним
Фінансовим управлінням Сумської ОДА у
розмірі 2173 грн. 81 коп., свідомим його
ухиленням від примусового виконання
рішення суду, можливістю безперешкодно
виїжджати за межі території України, та
вичерпання органами ДВС усіх можливих
заходів примусового стягнення, просила
тимчасово обмежити боржника у праві
виїзду за межі України.

У судове засідання представник відділу
ДВС Липоводолинського РУЮ Береза О.І.
з'явилась, своє подання підтримала.

Дослідивши матеріали справи, виконавче
провадження №43637885, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 січня 2011 року
Лебединським районним судом Сумської
області видано виконавчий лист №1-268/10
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Головного Фінансового управління
Сумської ОДА 2246 грн. 67 коп. витрат на
стаціонарне лікування потерпілої
ОСОБА_3

Вказаний виконавчий лист декілька
разів перебував на виконанні у відділі
ДВС Липоводолинського РУЮ, виконавчий
документ повертався стягувачу через
відсутність у боржника майна, на яке
може бути звернуто стягнення (п.2 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Отримавши у черговий раз зазначений
виконавчий документ, державний
виконавець постановою від 10 червня 2014
року відкрив виконавче провадження
№43637885, у якій для добровільного
виконання рішення суду боржнику надано
строк до 17 червня 2014 року.

У той же день разом із вказаною
постановою ОСОБА_1 направлялась вимога
про сплату боргу, у якій йшлося про
наслідки невиконання рішення суду у
добровільному порядку.

Вжитими державним виконавцем заходами
з'ясовано, що ОСОБА_1 на обліку у
місцевому центрі зайнятості не
перебуває, рахунків у АТ «Ощадбанк»,
ПАТ КБ «ПриватБанк», у інших банках і
фінансових установах не має,
нерухомість та обмеження речових прав
за ним не значаться. Має у власності
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
яка перебуває в оренді.

ОСОБА_1 не документований паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон.

Відповідно до ч.1, 4 ст.313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні такого права лише у
випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст.377-1 ЦПК України відповідне
подання державного виконавця,
погоджене з начальником відділу
державної виконавчої служби
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно з п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про
Державну прикордонну службу України»
безпосередньо функції запобігання та
недопущення перетинання державного
кордону України особами, яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, покладаються на Державну
прикордонну службу України.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
наявність у особи зобов'язань,
покладених на неї судовим рішенням чи
рішенням іншого органу (посадової
особи), від виконання яких вона
ухиляється, є підставою для вжиття до
цієї особи заходу забезпечення
виконання рішень у вигляді обмеження
її у праві виїзду за межі України.

Під поняттям «ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням» варто розуміти будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад наявність майна,
грошових коштів тощо).

Тобто обов'язковою підставою для
застосування обмеження гарантованої
ст.33 Конституцією України свободи
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, є наявність вини
боржника.

Однак, державним виконавцем не
доведено винуватості ОСОБА_1 в умисному
невиконанні виконавчого документа, і
самі факти наявності заборгованості та
відсутність майна боржника не вказує
на необхідність задоволення подання.

Не може вважатись належним доказом
сповіщення боржника про необхідність
виконання рішення суду і долучена до
подання вимога держвиконавця від 10
червня 2014 року, оскільки докази їх
разом із постановою вручення відсутні.

Інші надані державним виконавцем
відомості також не вказують на його
наміри виїхати за межі держави.

Та обставина, що виконавчий лист №1-268/10
від 13 січня 2011 року перебуває на
виконанні органів ДВС не вперше і не
виконаний до цього часу, без наявності
інших відповідних доказів не вказує на
обґрунтованість позиції заявника.

Тому, враховуючи зазначені обставини,
подання державного виконавця
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в
:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Липоводолинського районного
управління юстиції Сумської області
про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час її
проголошення, мають право подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя
Д. В. Сізов