Справа № 577/2838/14-ц
Провадження № 2/577/774/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року
м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі:

головуючого судді
Кущенка М.Ф.

при секретарі
Олійник В.П.

з участю
представників позивача
ОСОБА_1,ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_3 до Виконавчого
комітету Конотопської міської ради,
треті особи: Конотопська міська
державна нотаріальна контора,
управління Держземагенства у
Конотопському районі, про
встановлення факту належності на праві
приватної власності земельної ділянки
і визнання права власності на земельну
ділянку площею 0,0627 га в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка свої вимоги
обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Конотопі помер її батько ОСОБА_4 ,
спадщину після якого прийняла її мати -
ОСОБА_5 , яка отримала в нотконторі
свідоцтво про спадщину на спадкове
майно до складу якого входила і
земельна ділянка в АДРЕСА_1, загальною
площею 0,0635 га , яка належала
спадкодавцю на підставі рішення
Конотопської міської ради "Про
приватизацію земель" № 15 від 28.01.1994р. На
вказану земельну ділянку ОСОБА_5
отримала свідоцтво про право на
спадщину від 17.10.2000р. і ця земельна
ділянка була зареєстрована за нею в
Конотопському земельному відділі.
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5, не отримавши на
своє ім"я Державний акт на успадковану
земельну ділянку, померла. Після її
смерті вона, позивач по справі,
прийняла спадщину і отримала
свідоцтво про право на спадщину на
житловий будинок з господарськими
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.
Однак нотаріус відмовив їй у
оформленні спадщини на земельну
ділянку біля будинку в зв"язку із
відсутністю Державного акта на
земельну ділянку.

Посилається на ст. 22 ч.1 ст. 23
Земельного Кодексу Української РСР в
редакції 1990 р., Декрет Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 р. №15-92
"Про приватизацію земельних ділянок"
п. 7 Перехідних Положень Земельного
Кодексу України 2001р.ст. 1217, 1261,1268,1269 ЦК,
ст. 256 ЦПК і просить встановити факт
належності ОСОБА_5 на праві приватної
власності земельних ділянок площею
0,0635 га призначеної для будивництва та
обслуговування жилого будинку ,
господарських будівель та споруд . А
також просить визнати за нею -
позивачкою по справі - право власності
на вказану земельну ділянку, як
спадщину після смерті спадкодавниці.

В судовому засідання
представники позивача за дорученням
вимоги позову і його обгрунтування
підтримали, уточнивши розмір земельної
ділянки до 0,0627 га і просять його
задовільнити.

Представник відповідача -
Виконавчого комітету Конотопської
міської ради ОСОБА_6 уточнені вимоги
позову визнав і не заперечує прот його
задоволення.

Вислухавши учасників розгляду та
перевіривши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню
із слідуючих підстав.

Згідно із вимогами ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять
усі права та обов"язки , що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
в м. Конотопі помер ОСОБА_4 , спадщину
після якого прийняла ОСОБА_5 , яка
отримала в нотконторі свідоцтво про
спадщину на спадкове майно до складу
якого входила і земельна ділянка в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,0635 га , яка
належала спадкодавцю на підставі
рішення Конотопської міської ради
"Про приватизацію земель" № 15 від
28.01.1994р. На вказану земельну ділянку
ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право
на спадщину від 17.10.2000р. і ця земельна
ділянка була зареєстрована за нею в
Конотопському земельному відділі.
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5, не отримавши на
своє ім"я Державний акт на успадковану
земельну ділянку, померла. Після її
смерті ОСОБА_3прийняла спадщину і
отримала свідоцтво про право на
спадщину на житловий будинок з
господарськими спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1. Однак нотаріус
відмовив їй у оформленні спадщини на
земельну ділянку біля будинку в зв"язку
із відсутністю Державного акта на
земельну ділянку.(л.с.5-7,9-14).

Однак вказані земельні ділянки
належать спадкодавниці виходячи із
слідуючих обставин.

Відповідно до рішення
Виконавчого косітету Конотопської
міської ради № 15 від 28.01.1994р. ОСОБА_4
передано у приватну власність
земельну ділянку загальною площею
0,063га для будівництва і обслуговування
жилого будинку і господарських споруд.
Площа земельної ділянки впослідуючому
підлягала уточненню. Після смерті
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину на
вказану земельну ділянку прийняла
його дружина ОСОБА_5 і їй нотконторою
було видано відповідне свідоцтво на
право на спадщину за законом .

Враховуючи, що смерть спадкодавця
ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 питання
власності на землю регулювалось
Земельним Кодексом в редакції, що діяла
на момент смерті цього спадкодавця.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право. Документи, що
посвідчують право на земельну ділянку,
визначені ст. 23 ЗК України 1990 року, де
вказано, що право власності або право
постійного користування землею
посвідчується державними актами. Проте
дію ст. 23 ЗК України 1990 року зупинено
відносно власників земельних ділянок,
визначених Декретом Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
№ 15-92 «Про приватизацію земельних
ділянок», який мав силу закону.

Пунктом 3 вказаногоДекрету
встановлено, що право приватної
власності громадян на земельні
ділянки, передані їм для цілей,
передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме:
ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, посвідчується
відповідною Радою народних депутатів,
про що робиться запис у
земельно-кадастрових документах, з
наступною видачею державного акта на
право приватної власності на землю.
Отже, п. 3 Декрету визначено порядок
посвідчення права приватної власності
громадян на земельні ділянки та
документи, що посвідчують право на
земельну ділянку. Таким документом
може бути відповідний запис у
земельно-кадастрових документах.

Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК
України 2001 року громадяни, що одержали
у власність земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

Таким чином сам запис в
земельно-кадастровій книзі місцевого
органу влади, зробленого в період дії
Земельного Кодексу 1990р. і Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію
земельних ділянок» про належність
спадкодавцям земельних ділянок на
праві власності без видачі
Державного акту є підтвердженням
їхнього права власності на земельні
ділянки, незважаючи на те, що на них не
видавались Державні акти.

Про належність на праві власності
вказаної земельної ділянки
спадкоємниці ОСОБА_5 після смерті
чоловіка ОСОБА_4 підтверджується і
свідоцтвом про право на спадщину , що
видане нотаріальною конторою
17.10.2000р.(л.с. 13) По вказаній земельній
ділянці були погоджені в натурі межі
із-за яких спору не виникало, однак о
нотаріус відмовився проводити
оформлення спадщини по вказаній
земельній ділянці на користь
спадкоємниці . Вказана з емельна
ділянка зареєстрована в управлінні
Держземагенства в Конотопському
районі Сумської області за
спадкодавницею під №4936. (л.с. 15).. Таким
чином ОСОБА_4.за свого життя, являвся
власником вказаної земельної ділянки
на законних підставах.. А після його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана власність,
як спадщина, перейшла його
спадкоємниці ОСОБА_5, а після смерті
останньої - до позивача. Оскільки
вказане право власності позивача
ставиться під сумнів, шляхом відмови
державною нотаріальною конторою його
оформлення, позивач відповідно до
вимог ст. 392 ЦК має право захистити
його шляхом звернення з позовом до
суду.

Виходячи із викладеного та
керуючись ст. 213-215 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт належності на
праві власності ОСОБА_5 , що померла
ІНФОРМАЦІЯ_2., за її життя, земельної
ділянки площею 0,0627 га, призначеної для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що розташована в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на земельнку ділянку площею 0,0627 га,
призначеної для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована в АДРЕСА_1, як спадщину
після смерті ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Сумського апеляційного суду через
Конотопський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а для учасників, які не
були присутні у судовому засіданні - з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Кущенко М. Ф.