У х в а л а

21 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 березня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
Болградської міської ради Одеської
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - ОСОБА_7, про визнання права
власності; за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3
про знесення самочинного будівництва,
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком з господарськими
будівлями і спорудами; за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про знесення
самочинного будівництва, демонтаж
огорожі,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 вернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
проживає по АДРЕСА_1, де здійснив
самочинне будівництво, яке, на його
думку, не порушує права власності
сусідів - відповідачів у справі, у
зв'язку з чим просив визнати за ним
право власності на самочинне
будівництво.

У липні 2011 року ОСОБА_8 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 та просив
зобов'язати останнього знести
самочинне будівництво, усунути
перешкоди у користуванні житловим
будинком з господарськими будівлями і
спорудами, оскільки самочинне
будівництво не відповідає будівельним
нормам та створює перешкоди позивачу у
користуванні належним йому на праві
власності приміщенням.

У липні 2011 року до суду з позовом до
ОСОБА_3 звернулись також ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 та просили зобов'язати
відповідача знести самочинне
будівництво та демонтувати огорожу,
які створюють перешкоди у користуванні
належними їм на праві власності
приміщеннями.

Рішенням Болградського районного суду
Одеської області від 28
вересня 2011 року позов ОСОБА_3
задоволено у повному обсязі. У
задоволенні позовів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 31 січня 2012
року скасовано рішення Болградського
районного суду Одеської області від 28
вересня 2011 року, ухвалено нове рішення:
у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено; позови ОСОБА_8 та
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 задоволено у повному
обсязі. Зобов'язано ОСОБА_3 знести за
свій рахунок самовільно збудовані:
сарай під літ. «Х» площею 7,7 кв.м, сарай
під. літ. «П» площею 4,3 кв.м, баню під
літ. «С» площею 7,3 кв.м, огородження
металевої сітки, забезпечивши доступ
до задньої стіни будинку АДРЕСА_2
шляхом розібрання огородження у дворі
будинку АДРЕСА_1, де знаходяться птахи
(курник), засипати зливну яму,
розташовану на відстані 4,20 м будинку
АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 березня 2012
року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі, з
підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 березня 2012 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень, зокрема положень ст. ст. 375, 376 ЦК
України, Закону України «Про
архітектурну діяльність», Закону
України «Про планування і забудову
територій».

Указана заява здана до поштового
відділення 1 липня 2014 року, про що
свідчить відбиток поштового штемпеля
на конверті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 356 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень подається протягом трьох
місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті
355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено
пізніше, але не пізніше одного року з
дня ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

У п. 11 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №
11 "Про судову практику застосування
статей 353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України" роз'яснено, що
недодержання умови щодо річного строку
для подання заяви про перегляд
судових рішень Верховним Судом України
є підставою для відмови у допуску
справи до провадження, оскільки такий
строк поновленню не підлягає.

З наведеного убачається, що у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. 356 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 березня 2012 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Болградської міської
ради Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про
визнання права власності; за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про знесення
самочинного будівництва, усунення
перешкод у користуванні житловим
будинком з господарськими будівлями і
спорудами; за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про знесення самочинного
будівництва, демонтаж огорожі до
провадження Верховного Суду України -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючи Д.Д. ЛуспеникСудді:Б.І. Гулько
А.О. Лесько С.Ф. Хопта М.Є. Червинська