У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
збільшення розміру аліментів та
додаткових витрат на дитину, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 5 березня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, просила
змінити розмір аліментів та щомісячно
стягувати з відповідача аліменти на
утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі у розмірі 790 грн
із урахуванням індексу інфляції,
починаючи з дня звернення до суду із
позовом до досягнення дитиною
повноліття, а також змінити розмір
додаткових витрат на дитину та
стягувати з відповідача 1 500 грн із
урахуванням індексу інфляції із дня
звернення до суду із позовом і до
досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
перебувала у шлюбі з відповідачем із 23
листопада 2002 року до 31 березня 2008 року.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в якого вроджена
відсутність в організмі ферменту,
необхідного для розщеплення білків,
тому дитина потребує постійного
прийому препарату німецької фірми
«Мілупа». Рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 24 червня 2008
року з відповідача на користь позивача
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн та
додаткові витрати - 830 грн щомісячно,
починаючи з 18 квітня 2008 року до
досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи особливість захворювання
сина, вона змушена забезпечувати його
продуктами харчування та ліками, які
замовляє за кордоном. У зв'язку з тим, що
дитина дорослішає, на її харчування,
одяг та взуття вона витрачає значно
більшу суму грошей, тому змушена
звертатися за допомогою до родичів та
знайомих. Водночас матеріальний стан
відповідача покращився.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Збільшено розмір
аліментів, які стягуються з
відповідача на користь позивача на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
790 грн щомісячно, починаючи з 28 жовтня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. В іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
5 березня 2014 року рішення суду першої
інстанції у частині відмови в позові
про збільшення розміру додаткових
витрат на дитину скасовано та ухвалено
в цій частині нове рішення. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
додаткові витрати на утримання сина
ОСОБА_5 у розмірі 1150 грн щомісячно із
урахуванням індексу інфляції. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга не містить доводів
щодо незаконності і необґрунтованості
рішення суду першої інстанції в
частині збільшення розміру аліментів.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального правами порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
дохід відповідача збільшився, тому є
підстави для збільшення розміру
аліментів. Підстави для стягнення
додаткових витрат у збільшеному
розмірі відсутні, оскільки зміни
особливих обставин, на яких
ґрунтувалось рішення суду про
стягнення додаткових витрат на дитину,
не відбулося.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у частині відмови у
збільшенні додаткових витрат та
задовольняючи позов у цій частині,
апеляційний суд виходив із доведеності
позивачем придбання ліків, продуктів,
промислових товарів для сина, а також
збільшення розміру заробітної плати
відповідача, який працює вантажником -
водієм навантажувача у публічному
акціонерному товаристві «Оболонь», у
порівнянні із 2008 роком.

Судами встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 23 листопада 2002
року до 31 березня 2008 року. Від шлюбу
мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
після розірвання шлюбу проживає з
ОСОБА_3

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 24 червня 2008 року з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти
у твердій грошовій сумі у розмірі 590 грн
щомісячно до повноліття дитини, а також
додаткові витрати -830 грн 66 коп.
щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів. визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

За змістом ст. 185 СК України розмір
додаткових витрат повинен визначатися
залежно від передбачуваних або
фактично понесених витрат на дитину.

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину у разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Не можна погодитись із висновком
апеляційного суду про збільшення
розміру додаткових витрат на дитину, з
огляду на таке.

Із матеріалів справи випливає, що
заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 24 червня 2008
року стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 590 грн
щомісячно, починаючи з 18 квітня 2008 року
і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
додаткові витрати на дитину у розмірі
830 грн 66 коп. щомісячно.

Із позовної заяви вбачається, що як на
підставу позову для збільшення розміру
додаткових витрат на дитину, позивач
посилалася на те, що вона, крім
визначених рішенням суду додаткових
витрат, понесла такі витрати у більшому
розмірі, а саме: на придбання ліків та
спеціальне харчування для дитини. У
позовній заяві зазначено, що за
травень-жовтень 2013 року на придбання
імпортних ліків та продуктів
харчування витрачено 2 880 грн, у
середньому 480 грн на місяць. Просила
збільшити розмір додаткових витрат на
дитину, визначений рішенням суду.

За змістом ст. 185 СК України додаткові
витрати на дитину можуть мати разовий
або регулярний характер. Тому закон
передбачає їх разове, періодичне або
постійне покриття.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач
повинна надати суду докази фактично
понесених або майбутніх витрат, їх
розрахунки та обґрунтування.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що не змінилися
особливі обставини, які дають підстави
для збільшення розміру аліментів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у цій частині, апеляційний
суд виходив із того, що позивачем за
період із травня по жовтень 2013 року
витрачено суму 13 574 грн 55 коп., що
підтверджується копіями квитанцій,
чеків та інших фінансових документів,
отже є належним підтвердженням
збільшення розміру витрат на дитину і є
достатньою підставою для збільшення
розміру як аліментів, так і додаткових
витрат.

Проте поза увагою апеляційного суду
залишилось те, що аліменти стягуються
на утримання дитини, а витрати на
придбання промислових товарів та
продуктів для дитини є витратами на
утримання дитини. Стаття 185 СК України
передбачає стягнення додаткових
витрат, зумовлених особливими
обставинами, а не додаткове стягнення
аліментів.

Із змісту ст. 185 СК України випливає, що
якщо стан здоров'я дитини потребує
додаткових витрат, то позивач має право
знову звернутися до суду.

Поза увагою апеляційного суду
залишились підстави позову і
зазначення позивачем про додаткові
витрати на дитину у розмірі 480 грн
щомісячно, а також їх стягнення на
підставі рішення суду у розмірі 830 грн
щомісячно.

З огляду на викладене, судом
апеляційної інстанції помилково
скасовано рішення суду першої
інстанції у частині стягнення
додаткових витрат на дитину, яке
ухвалене згідно із законом, що є
підставою для залишення у цій частині
рішення суду першої інстанції в силі
відповідно до ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 5
березня 2014 року у частині стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткових
витрат на дитину скасувати та залишити
у цій частині в силі рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:

В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко