Справа № 2/532/272/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2014 Кобеляцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді -
Омельченко І.І.

при секретарі -
Логвиненко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кобеляки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
виплаті аліментів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду
позовом, в якому зазначає, що на
підставі постанови Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області № 2-4815 від 01.10.2003
року, ОСОБА_2 зобов'язано сплачувати на
користь позивача, аліменти, на
утримання їхньої дочки, ОСОБА_3. Однак
відповідач свої зобов'язання не
виконує, аліменти не сплачує, а тому
станом на 01.09.2013 року утворилась
заборгованість на суму 39 910,01 грн., яку
ОСОБА_1 прохає стягнути із відповідача.
Крім цього, відповідно до ст. 196 СК
України, позивач прохає суд стягнути із
відповідача неустойку (пеню) у розмірі
1 відсотка від суми невиплачених
аліментів за кожен день прострочки, яка
станом на 01.09.2013 року складає 11 811,96 грн.,
а також завдану їй моральну шкоду, яку
вона оцінює в 90 000 гривень.

Позивач, ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилася.

Предтавник позивача, ОСОБА_4, в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги ОСОБА_1 та прохав позов
задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, однак подав до суду заяву, в
якій прохає розглянути справу у його
відсутність, а також подав до суду
заперечення на позовну заяву, в якій
прохає відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі, оскільки він не був
повідомлений про стягнення із нього
аліментів, а тому заборгованість по
сплаті аліментів виникла не з його
вини. Крім того, на даний час його
матеріальне становище не дозволяє йому
сплачувати заборгованість за
аліментами.

Суд, заслухавши представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно свідоцтва про народження,
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.9).

Постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 жовтня 2003 року, ОСОБА_2 зобов'язано
сплачувати на користь ОСОБА_1, аліменти,
на утримання ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 усіх видів його заробітку
щомісячно, починаючи з 24 вересня 2003
року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с.3).

Згідно довідки-розрахунку
Київського управління юстиції у
Полтавській області, на виконанні у
якого знаходиться виконавчий лист про
стягнення із ОСОБА_2 аліментів на
утримання ОСОБА_3, станом на 01.09.2013 року
за ОСОБА_2 значиться заборгованість по
виплаті аліментів на користь ОСОБА_1 в
розмірі 39910,01 грн. (а.с. 4-7).

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача про добровільну сплату
аліментів на утримання доньки,
оскільки договір між позивачем та
відповідачем про порядок сплати
аліментів на дитину не укладався.
Стягнення аліментів відбувалось на
підставі рішення суду.

Твердження відповідача про те, що він
не знав про його обов'язок сплачувати
аліменти спростовується ухвалою
Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 21 грудня 2004
рок, із якої вбачається, що ОСОБА_2
оголошено в розшук, в зв'язку із тим, що
він ухиляється від сплати аліментів
(а.с.59).

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач є працездатним, здоровим,
доказів неможливості сплачувати
аліменти із об'єктивних, незалежних
від нього причин, суду не надав, відтак,
суд приходить до висновку про те, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла з вини такої особи та підлягає
стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного
Кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму
Верховного суду України від 15.05.2006 року
№ 3 «Про застосування судом окремих
норм сімейного кодексу України при
розгляді справ, щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснено, що передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у вигляді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покласти таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення.

Сума неустойки (пені), в зв'язку з
несплатою аліментів за період з січня
2005 року по серпень 2013 року включно, з
урахуванням інфляції, згідно
розрахунку позивача складає 11811 грн. 96
коп. (а.с. 10-13).

Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Відповідач не надав суду доказів на
підтвердження наявності підстав з
урахуванням його сімейного та
матеріального становища для зменшення
розміру неустойки, а тому позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою

яка її завдала за наявності її вини,
крім випадків передбачених законом.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного
Суду України „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" зазначено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Судом встановлено, що відповідач
в період з 2004 року по 2013 рік не
здійснював перерахунок нарахованих
аліментів ОСОБА_1, яка вимушена була
змінювати свій звичайний спосіб життя,
шукати додаткові джерела існування для
утримання неповнолітньої дитини. Всі
ці обставини створювали їй життєві
негаразди, що тягло за собою моральні
страждання.

При вирішення питання про розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує характер та обсяг завданих
моральних страждань, принцип
розумності та справедливості такого
відшкодування і вважає, що із
відповідача на користь позивача слід
стягнути моральну шкоду в розмірі 2000
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні,на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з іншої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Виходячи з викладеного, суд
приходить до висновку, що слід стягнути
з відповідача на користь позивача
сплачений при подачі позову до суду
судовий збір в розмірі 760,82 грн.

В задоволенні іншої частини позову
слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України; ст.ст. 20, 166, 196 Сімейного
кодексу України, ст. 1167 Цивільного
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по виплаті аліментів та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Кременчук
Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1,
приватного підприємця, на користь
ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2
заборгованість по аліментах згідно
виконавчого листа 2-4815 від
01.10.2003 року виданого Крюківським
районним судом м. Кременчука
Полтавської області в сумі 39910,01 грн., та
неустойку (пеню), за невиплачені
аліменти, з урахуванням індексу
інфляції, в сумі 11811,96 грн., а всього
51 721,97 грн.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Кременчук
Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1,
приватного підприємця, на користь
ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2 моральну
шкоду в сумі 2000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Кременчук
Полтавської області, мешканця
АДРЕСА_1, приватного підприємця, на
користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2
сплачений за подання позовної заяви
судовий збір в сумі 760,82грн.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: