Справа № 346/3375/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю секретаря
Томин О.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань в місті Коломиї цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, -

в с
т а н о в и в:

19.06.2014 року позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулася до Коломийського
міськрайонного суду з названим
позовом.

В обгрунтування позовних вимог
позивачі зазначають, що житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1 належав на праві
власності колгоспному двору, головою
якого була ОСОБА_4, яка на час
ліквідації колгоспних дворів
проживала у спірному будинку. Крім неї,
в цьому будинку на вказаний час також
були зареєстровані та проживали: дочка
голови двору - ОСОБА_5, онуки голови
двору - позивачі та правнук голови
двору - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ІНФОРМАЦІЯ_5 року голова колгоспного
двору ОСОБА_4 померла, яка документів
на спірне будинковолодіння за життя не
виготовила. 09.02.1993 року виконкомом
Ліснослібичинської сільської ради на
ім'я дочки померлої та матері
позивачів - ОСОБА_5 видане свідоцтво
про право власності на спірне
будинковолодіння. ІНФОРМАЦІЯ_6 року
ОСОБА_5 померла. Після її смерті
відкрилась спадщина за заповітом на
належну їй частку вказаного будинку, а
також на успадковану нею частку, яка
належала її матері ОСОБА_4 Відповідач
по справі ОСОБА_3 на частку в спірному
будинковолодінні не претендує, що
підтверджується поданою ним заявою,
посвідченою Ліснохлібичинською
сільською радою.

Померла ОСОБА_5 залишила
заповіт, яким все своє майно заповіла
позивачці ОСОБА_1 Однак, державний
нотаріус відмовив позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з тим, що право власності
зареєстроване за померлою головою
колгоспного двору ОСОБА_5, а іншим
членам колгоспного двору їх частки не
виділено.

Тому позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 просять визнати за ними право
власності відповідно на 4/5 та 1/5
частини вказаного будинковолодіння.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлена належним
чином, подали до суду спільну письмову
заяву, в якій зазначають, що позовні
вимоги підтримують та просять справу
розглядати в їх відсутності.

Відповідач подав до суду письмову
заяву, посвідчену 23.06.2014 року
секретарем виконкому
Ліснохлібичинської сільської ради
Коломийського району Сончак З.П., в якій
вказує, що позовні вимоги визнає,
справу просить розглядати без його
участі.

В зв'язку з неявкою в судове
засідання сторін фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснювалося, що відповідає
правилам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали
справи, і, оцінюючи досліджені докази в
сукупності, вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Судом також встановлено, що
згідно з копією свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, виданого повторно 18.06.2014
року відділом реєстрації актів
цивільного стану по Коломийському
району реєстраційної служби в
Івано-Франківській області, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, актовий
запис № 22 (а.с.10).

Крім того, на підставі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, виданого 09.02.1993 року
виконкомом Ліснохлібичинської
сільської ради на підставі рішення
цього ж виконкому, житловий будинок,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
належав ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно з копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4 виданого 20.11.2013
року виконкомом Ліснохлібичинської
сільської ради Коломийського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, актовий
запис № 30 (а.с.11).

Із копій свідоцтв про народження
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається,
що вони є дітьми померлої ОСОБА_5
(а.с.7,8).

Відповідно до копії свідоцтва
про укладення шлюбу, виданого 29.10.1988
року, позивачка змінила своє прізвище
із "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", уклавши 29.10.1988
року шлюб з ОСОБА_7 (а.с.8).

На підставі довідки №547,
виданої Ліснохлібичинською сільською
радою Коломийського району 27.05.2014 року,
судом встановлено, що в житловому
будинку з господарськими спорудами в
АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року в
господарстві були зареєстровані:
ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_5 - дочка,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - онуки, ОСОБА_3 - правнук.
На час смерті ОСОБА_4, а також ОСОБА_5 в
зазначеному будинку був також, крім
перелічених осіб, зареєстрований
інший правнук ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заповіт від імені померлої ОСОБА_4 у
виконкомі Ліснохлібичинської
сільської ради не посвідчувався. У
вказаній довідці зазначено, що заповіт
від імені ОСОБА_5, посвідчений 21.03.2006
року виконкомом Ліснохлібичинської
сільської ради Коломийського району
Івано-Франківської області, за
реєстровим №30, не скасовувався (а.с.13).

Згідно вказаного заповіту ОСОБА_5
заповіла все своє майно позивачці
ОСОБА_1 (а.с.5).

Судом також встановлено, що
згідно з даними виписки з
інвентаризаційних матеріалів ОКП
"Коломийське МБТІ" згідно з архівними
даними станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_5
зареєстровано право власності на
житловий будинок загальною площею 73,3
кв.м., житловою площею 45,5 кв.м. та
господарські будівлі та споруди в
АДРЕСА_1 в реєстровій книзі №1 під
реєстровим №13 (а.с.14).

Із копії технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виданого ОКП "Коломийське
МБТІ" 05.06.2014 року, вбачається, що
інвентаризаційна вартість будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 становить 107 025,00 грн. Рік
побудови будинку -1977. Спірне
будинковолодіння складається з
житлового будинку загальною площею 73,3
кв.м., житловою площею 45,5 кв.м. та
господарських будівель і споруд:
літньої кухні - літера "Б", стайні -
літера "В", стодоли - літера "Г", навісу -
літера "Ж", вбиральні - літера "З",
колодязя -"№", огорожі "№1-2" (а.с.15-17).

Згідно з даними відповіді
державного нотаріуса Другої
Коломийської районної державної
нотаріальної контори від 13.06.2014 року
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину в
зв'язку з тим, що майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної

власності і їм не вбули виділені
частки в цьому майні (а.с.20).

П.6 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності",
передбачено, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Згідно ст.346 ЦК України право
власності на частки померлих
припинилося з моменту їх смерті.

Відповідно до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, судом встановлено, що
в зв'язку з наведеними обставинами
позивачі як єдині спадкоємці після
смерті своєї матері не взмозі оформити
свої права на вказаний житловий
будинок та господарські будівлі і
споруди.

Тому позовні вимоги підлягають
задоволенню та з урахуванням
вищевказаного заповіту, визнанням
позову відповідачем за позивачами
слід визнати право власності на
запропоновані ними частки.

На підставі наведеного, ст.ст.
392,1233, 1268 ЦК України та, керуючись
ст.ст.213-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

В порядку спадкування визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків: НОМЕР_1, уродженкою та
жителькою АДРЕСА_1, право власності на
4/5 (чотири п'ятих) частини житлового
будинку загальною площею 73,3 кв.м.,
житловою площею 45,5 кв.м. та
господарські будівлі і споруди: літню
кухню - літера "Б", стайню - літера "В",
стодолу - літера "Г", навіс - літера "Ж",
вбиральню - літера "З", колодязь -"№",
огорожу "№1-2", що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

В порядку спадкування визнати за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків: НОМЕР_2, уродженцем с.Лісний
Хлібичин Коломийського району
Івано-Франківської області, та жителем
АДРЕСА_1, право власності на 1/5 (одну
п'яту) частину житлового будинку
загальною площею 73,3 кв.м., житловою
площею 45,5 кв.м. та господарські будівлі
і споруди: літню кухню - літера "Б",
стайню - літера "В", стодолу - літера "Г",
навіс - літера "Ж", вбиральню - літера "З",
колодязь -"№", огорожу "№1-2", що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з часу отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення
виготовлено 15 липня 2014 року.

Суддя
Калинюк О. П.