У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
заяву представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про закриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
треті особи: Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації прав власності на об`єкти
нерухомого майна, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним з підстав
порушення законодавства щодо порядку
вчинення нотаріальних дій, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва розглядається цивільна
справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
треті особи: Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації прав власності на об`єкти
нерухомого майна, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним з підстав
порушення законодавства щодо порядку
вчинення нотаріальних дій.

В судовому засіданні 26 червня 2014 року
представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття
провадження у справі, з підстав
викладених у письмовому клопотанні від
25 квітня 2014 року (том 3 а.с.222-223).

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в
судовому засіданні заперечував щодо
задоволення клопотання, посилаючись на
його необґрунтованість, необхідність
з`ясування дійсних обставин у даній
справі, повного та всебічного розгляду
даної справи та прийняття судом
обґрунтованого рішення.

Суд, вислухавши підстави та мотиви з
яких заявлене клопотання, вислухавши
думку представника позивача, вивчивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Пунктом 2 частини 1 ст. 205 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
набрали законної сили рішення суду або
ухвала суду про закриття провадження у
справ у зв`язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими сторонам,
про той самий предмет і з тих саме
підстав.

Звертаючись до Дніпровського
районного суду м. Києва з даним позовом,
позивач ОСОБА_3 відповідно до заявлених
вимог просив суд:

- визнати неукладеним договір
купівлі-продажу від 07 жовтня 2005 року,
оформлений неправомірно на ім`я ОСОБА_1,
вказаної покупцем, від імені та без
участі ОСОБА_3, вказаного власником та
продавцем, що спрямований на
відчуження на ім`я ОСОБА_1 квартири
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований за реєстровим номером
1013;

- визнати незаконними дії ОСОБА_1 із
оформлення та посвідчення 07 жовтня 2005
року у нотаріуса ОСОБА_4 неукладеного
договору купівлі-продажу на ім`я ОСОБА_1
від імені та без участі ОСОБА_3,
вказаного продавцем та власником
нерухомого майна, що спрямовані на
неправомірне відчуження квартири
АДРЕСА_1;

- визнати незаконними дії нотаріуса
ОСОБА_4 із посвідчення 07 жовтня 2005 року
неукладеного договору купівлі-продажу
на ім`я ОСОБА_1 від імені та без участі
ОСОБА_3, вказаного продавцем та
власником нерухомого майна,
спрямовані на неправомірне відчуження
квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
позивач посилається на те, що він
спірний договір купівлі-продажу від
07.10.2005р. з ОСОБА_1 не укладав, не
підписував його два примірники, при
посвідченні нотаріусом ОСОБА_4 не був
присутнім, не розписувався в реєстрі
реєстрації нотаріальних дій, при
оформленні та нотаріального
посвідчення спірного договору від його
імені на користь ОСОБА_1, остання
працювала протягом 2004-2006 років в
нотаріальній конторі ОСОБА_4, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що в провадженні
Дніпровського районного суду м. Києва
перебувала цивільна справа №2-260/2011 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
Комунальне підприємство «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, визнання
недійсними вчинених нотаріальних дій.

В межах розгляду вказаної цивільної
справи позивачем ОСОБА_3 були заявлені
позовні вимоги про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 на підставі статті 230
Цивільного кодексу України, як такий,
що вчинено під впливом обману.

Згідно змін та уточнень підстав позову
від 20.11.2012 року, позивач просив суд:
встановити факти, що мають юридичне
значення для відповідача ОСОБА_1 та
позивача ОСОБА_3, а саме: факт трудових
відносин ОСОБА_1 та приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, та факт
виконання ОСОБА_1 протягом серпня 2005
року - лютого 2006 року для приватного
нотаріуса ОСОБА_4 в нотаріальній
конторі, розташованій в АДРЕСА_2 та поза
її робочим містом, роботи, що пов'язана
із веденням нотаріального діловодства,
зокрема, виконання рукописних записів
в реєстрах для реєстрації нотаріальних
дій, журналі реєстрації вхідної
кореспонденції тощо, в тому числі в
частині спірного правочину та інших
нотаріальних дій; а також позивач
просить визнати недійсним з 07.10.2005 року
договір купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_1
від імені ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований за реєстровим № 1013, у
зв'язку із встановленою законом
недійсністю, з підстав недодержання в
момент вчинення правочину
відповідачкою, як покупцем за спірним
договором, вимог, встановлених статтею
203 Цивільного кодексу України. Крім
того, позивач просить визнати
недійсними вчинені нотаріальні дії
щодо посвідчення на ім'я відповідачки
ОСОБА_1 від імені позивача ОСОБА_3
договору купівлі-продажу від 07.10.2005
року про відчуження квартири АДРЕСА_1,
та дії щодо засвідчення вірністю 3
(трьох) фотокопій цього нікчемного
правочину, що виготовлені із
примірника на спеціальному бланку ВСМ
№ 795059 та зареєстровані за реєстровими
номерами 1014-1016 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, у зв'язку із
встановленою законом недійсністю.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва, постановленого за
результатами розгляду вказаної справи,
від 28 жовтня 2013 року, залишеного без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 11 лютого 2014 року, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постановляючи рішення від 28 жовтня 2013
року у справі №2-260/2011, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири від 07.10.2005
року, з підстав вчинення правочину з
порушенням відповідачкою в момент
вчинення правочину вимог статті 203
Цивільного кодексу України, у зв'язку
із наявністю фактів виконання
відповідачкою протягом серпня 2005 -
лютого 2006 року для приватного
нотаріуса ОСОБА_4 нотаріальних дій, в
тому числі щодо вчинення спірного
правочину поза межами робочого місця,
перебуваючи у трудових відносинах із
приватним нотаріусом ОСОБА_4,
встановлення яких є складовою предмету
спору. У зв'язку із відсутністю факту
вчинення відповідачкою нотаріальних
дій з порушенням Закону України «Про
нотаріат», тобто перебуваючи у
трудових відносинах з нотаріусом, яким
посвідчено спірний правочин, - суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог позивача
про визнання недійсними вчинених
приватним нотаріусом ОСОБА_4
нотаріальних дій під час посвідчення
договору купівлі-продажу квартири від
07.10.2005 року, зареєстрованого за
реєстровим № 1013, та засвідчення
нотаріусом вірністю трьох копій
спірного договору, зареєстрованими за
реєстровими № 1014-1016, ураховуючи також
відсутність підстав звернення
позивача з вимогами про визнання
недійсними нотаріальних дій
приватного нотаріуса ОСОБА_4, яка не є
процесуальною стороною по
досліджуваній цивільній справі, тобто
є особою, не наділеною процесуальними
правами та обов'язками відповідача по
справі, тому зазначені вимоги позивача
в цій частині є некоректними, оскільки
пред'явлено відносно третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, та яка, відповідно,
позбавлена можливості захисту своїх
прав та законних інтересів щодо
пред'явлених позивачем вимог відносно
вчинення нотаріальних дій останньою.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 01.02.2012 року залишено без змін
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 03.02.2011 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання дій незаконними та
відшкодування моральної шкоди. Так,
згідно ухвали Апеляційного суду м.
Києва від 01.02.2012 року, перевіряючи
доводи позивача щодо незаконного
посвідчення відповідачем угоди на ім'я
свого працівника, суд першої інстанції,
з висновком якого погодився також суд
апеляційної інстанції, вказав, що
позивачем не було доведено, що
посвідчена приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 угода, вчинена на ім'я і
від імені працівника, що перебував з
відповідачем в трудових відносинах,
оскільки достатніх та належних доказів
цій обставині не надано. Також є
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції щодо того, що з обставин
справи та наявних в ній доказів не
вбачається порушення відповідачем п. 63
Інструкції про проведення
нотаріальних дій, під час посвідчення
даної угоди, а зворотнього позивачем не
доведено.

Крім того, рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 19.06.2009 року,
що набрало законної сили, в задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_6, Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
про визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним відмовлено.

Даним рішенням суду встановлено, що
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 був
укладений особисто ОСОБА_3, за його
бажанням, підписаний ним та з
отриманням грошових коштів за
квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти - це факти,
встановлені рішенням чи вироком суду,
що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на
правовій властивості законної сили
судового рішення і визначається його
суб'єктивними і об'єктивними межами, за
якими сторони та інші особи, які брали
участь у розгляді справи, а також їх
правонаступники не можуть знову
оспорювати в іншому процесі
встановлені судовим рішенням у такій
справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов'язковими
для суду, який розглядає справу навіть
у тому випадку, коли він вважає, що вони
встановлені невірно. Таким чином,
законодавець намагається забезпечити
єдність судової практики та запобігти
появі протилежних за змістом судових
рішень.

Аналізуючи викладене, суд
приходить до висновку, що клопотання
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про закриття провадження у
справі є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 205, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, треті особи: Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації прав власності на об`єкти
нерухомого майна, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним з підстав
порушення законодавства щодо порядку
вчинення нотаріальних дій - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: