АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 07 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної залиттям
квартири та зобов'язання вчинити певні
дії,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просила стягнути з останньої на її
користь матеріальну шкоду в розмірі 7 487
грн., витрати пов'язані з проведенням
експертизи 1 504 грн., в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
та зобов'язати відповідача за власний
рахунок привести квартиру до належного
технічного стану. Посилаючись на те, що
з вини відповідача було залито її
квартиру.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 07.11.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

№ апеляційного провадження:
22-ц-796/8649/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гуменюк
А.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д. Не погоджуючись
з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через
представника подала апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове про задовлення позову
в повному обсязі. Посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме, суд
не взяв до уваги, що у спорах про
відшкодування шкоди діє презумпція
заподіювача шкоди, тому саме
відповідач повинен доводити
відсутність своєї вини у завданні
шкоди. Крім того, суд не звернув уваги
на те, що листи про відсутність
перепланувань у квартирі відповідача
видані неналежною установою.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
13.02.2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивачки 6 761, 37 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 1 000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди та судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09.04.2014 року
рішення апеляційного суду скасоване та
справу передано на новий апеляційний
розгляд.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач просила апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є співвласником квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до акта від 24.10.2012 року,
затвердженого директором КП «ЖЕК
«Шулявка», обстежено квартиру АДРЕСА_1
на предмет залиття, при перевірці мереж
гарячого і холодного водопостачання та
централізованого опалення у
зазначеній квартирі та у
вищерозташованій квартирі АДРЕСА_2
пошкоджень не виявлено. Разом з тим,
встановлено, що у вищерозташованій
квартирі мережі підключення до
пральної машини замуровані під ванною.
На момент обстеження ванної кімнати
даної квартири слідів залиття не
виявлено.

Згідно з актом від 12.12.2012 року
обстеження санітарно- технічного стану
квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із залиттям,
затвердженого директором КП «ЖЕК
«Шулявка», в ході обстеження виявлено
пошкодження у ванній кімнаті та
коридорі. На момент обстеження мережі
гарячого і холодного водопостачання та
централізовано опалення у квартирах
АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 знаходилися у
задовільному санітарно- технічному
стані.

Причиною залиття, згідно висновку
комісії, є перепланування інженерних
мереж з перенесенням їх на протилежний
бік ванної кімнати у квартирі АДРЕСА_2
без узгодження з КП «ЖЕК «Шулявка»,
труби пластикові та закриті цеглою.

Згідно з висновком спеціаліста № Е-17-12
від 14.11.2012 року, вартість ремонтних
робіт по усуненню збитків внаслідок
затоплення квартири АДРЕСА_1 у цінах на
листопад місяць 2012 року складає 7 487 грн.
Дійсна вартість матеріальної шкоди (з
урахуванням фізичного зносу),
нанесеного зазначеній квартирі, у
цінах на листопад місяць 2012 року
складає 5 257 грн..

Власником квартири АДРЕСА_2 згідно зі
свідоцтвом про право вдасності на
житло є ОСОБА_3

За інформацією TOB «Київжитлосвіт» від
03.07.2013 року із січня 2013 року TOB
«Київжитлосвіт» надає послуги
населенню з прибирання будинків і
прибудинкових територій мікрорайонів
«Сирець», «Дегтярівка» та «Шулявка».

Згідно з актом від 25.01.2013 року,
затвердженим начальником TOB
«Київжитлосвіт» ВОП «Шулявка», при
проведенні обстеження квартири
АДРЕСА_2, виявлено, що комунікації
мережі холодного, гарячого
водопостачання та каналізації
знаходяться у задовільному стані,
витоків не виявлено. Перепланування у
квартирі не виявлено, стояки холодного,
гарячого водопостачання у ванній
кімнаті розміщені згідно забудови
будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем вини
відповідача у заподіянні шкоди та
відсутності доказів про проведення
перепланування.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки вони не в
повній мірі відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Статтями 60, 61 ЦПК України установлені
правила звільнення сторони від
доказування та розподілу доказування
між сторонами.

За загальним правилом, передбаченим ст.
60 ЦПК України, кожна сторона
зобов`язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу.

Зазначене правило діє, якщо в нормах
матеріального права немає вказівки про
перерозподіл обов`язків щодо
доказування.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач двічі зверталася до КП ЖЕК
«Шулявка» з питання залиття її
квартири та просила обстежити її
квартиру та вищерозташовану квартиру
АДРЕСА_2 для встановлення причин такого
залиття та скласти акти про залиття.

Факти такого залиття підтверджуються
актом від 24.10.2012 року, у якому зазначено
які пошкодження виникли внаслідок
залиття та їх розмір та актом від 12.12.2012
року. Зазначені акти складені
комісійно та затверджені директором КП
ЖЕК «Шулявка» (а.с. 7, 17).

Розмір дійсної вартості матеріальної
шкоди (з урахуванням фізичного зносу),
нанесеної квартирі, співвласником якої
є позивач встановлена висновком
спеціаліста № Е-17-12 від 14.11.2012 року та
складає 5 257 грн.

Оскільки позивачем доведено належними
та допустимими доказами факт залиття
своєї квартири та розмір шкоди,
завданий таким залиттям, а
відповідачем не надано будь - яких
доказів на спростування своєї вини у
такому залитті суд першої інстанції
помилково вважав позовні вимоги в
частині відшкодування матеріальної
шкоди недоведеними.

Сам по собі акт від 25.01.2013 року,
затверджений начальником TOB
«Київжитлосвіт» ВОП «Шулявка», згідно
з яким при проведенні обстеження
квартири АДРЕСА_2, виявлено, що
комунікації мережі холодного, гарячого
водопостачання та каналізації
знаходяться у задовільному стані,
витоків не виявлено; перепланування у
квартирі не виявлено, стояки холодного,
гарячого водопостачання у ванній
кімнаті розміщені згідно забудови
будинку не є доказом відсутності вини
відповідачки у вчиненні шкоди.

Так, ОСОБА_3 особисто підписала акт від
12.12.2012 року, у якому зазначено, що
причиною залиття квартири позивачки є
перепланування інженерних мереж з
перенесенням їх на протилежну сторону
ванної кімнати, без узгодження КП ЖЕК
«Шулявка». У цьому акті та у акті від
24.10.2012 року зазначено про те, що труби
закриті цеглою та підключення до
пральної машини замуровані.

Належних та допустимих доказів того, що
залиття відбулося не з квартири
відповідачки останньою не надано.

Сторонам було роз`яснено їх право
заявити клопотання про проведення
судової будівельно - технічної
експертизи з метою вирішення питання
експертним шляхом щодо причин залиття,
проте від проведення експертизи
сторони відмовилися, а суд з власної
ініціативи позбавлений можливості
призначати таку експертизу.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 5 257 грн. законні та
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем понесено витрати
на складання висновку спеціаліста у
розмірі 1 504,37 грн., що підтверджується
квитанцією та актом прийому - передачі
виконаної роботи. Зазначені витрати
відповідно до положень п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК
України також відносяться до реальних
збитків, а тому підлягають стягненню.

Таким чином загальних розмір
заподіяних збитків, які підлягають
стягненню складає 6 761,37 грн. (5 257 грн. + 1
504,37 грн.).

Відповідно до ст. 1167ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Пошкодження квартири позивачки
завдано останній душевних страждань,
внесло зміни у її життєві стосунки.
Виходячи з тривалості та тяжкості
душевних страждань, а також виходячи з
принципу розумності та справедливості
колегія суддів вважає за необхідне
визначити розмір відшкодування
моральної шкоди в 1 000 грн.

Вимоги позивачки про стягнення витрат
на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.
не підтверджені доказами, а тому не
можуть бути задоволені.

Судовий збір підлягає стягненню за
правилами ст. 88 ЦПК України пропорційно
до задоволених позовних вимог та
складає 229,40 грн.

Позивачем при подачі позову не
сплачено судовий збір з вимог
немайнового характеру, проте
відповідач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, а
тому витрати по сплаті судового збору у
розмірі 114,70 грн. відносяться за рахунок
держави.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 листопада 2013 року в
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6 761
грн. 37 коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, 1 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 229,40
грн. судового збору, що разом складає 7
990 грн. 77 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді