Номер провадження: 22-ц/785/5658/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Панасенкова В.О.

суддів:
Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.

при секретарі:
Счастлівцевій Л.В.,

за участю: представника боржника
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, - ОСОБА_4, на ухвалу Київського
районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014
року за заявою головного державного
виконавця Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Коркач
Олексія Ігоревича про встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 09 серпня 2012 року, зміненим
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 26 листопада 2012 року, позов
ОСОБА_6 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_6 борг за договором
позики в розмірі 798470 грн., та судові
витрати в сумі 3219 грн. (т.1, а.с. 61-65, 98-104

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2013 року
судові рішення залишені без мін (т.1, а.с.
157).

Рішення суду набрало чинності 26
листопада 2012 року та 22 січня 2013 року
було надано виконавчий лист, 30 січня 2013
року державним виконавцем Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Стояновим Романом
Васильовичем було відкрито виконавче
провадження (т. 1, а.с. 162) та встановлено,
що за боржником зареєстровано право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та земельну ділянку, на якій
розташований будинок й у якій
зареєстрована неповнолітня дитина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 квітня 2014 року головний державний
виконавець Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Коркач О.І.
повторно звернувся до суду з заявою про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду, посилаючись на
те, що іншого нерухомого та рухомого
майна та доходу боржник немає,
інформація про розрахункові рахунки
боржника в банках та в інших фінансовиї
установах відсутня ОСОБА_3, виходом
державного виконавця за адресою:
АДРЕСА_1 встановлено, що неповнолітня
ОСОБА_8 за даною адресою не мешкає,
заява стягувача про звернення
стягнення на пенсію боржника відсутня.
Державний виконавець вважає, що
реалізація домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 в дійсності не порушує
інтереси дитини, а реєстрація дитини
за вказаною адресою може бути спробою
боржника ухилитися від виконання
рішення суду, що і стало підставою для
звернення до суду з даною заявою (т. 3,
а.с. 1-2).

Представники стягувача, ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 у судовому засіданні просили
задовольнити заяву державного
виконавця.

Представник боржниці ОСОБА_3, ОСОБА_4
проти задоволення заяви заперечувала й
в своїх поясненнях зазначала, що
державний виконавець звернувся з
заявою про встановлення способу та
порядку виконання рішення суду
повторно незаконно, оскільки у
задоволенні первісної заяви
державного виконавця від 09 вересня 2013
року ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 17 лютого 2014 року
відмовлено, та вказувала на порушення
інтересів дитини (т. 3, а.с. 24-26).

Ухвалою суду першої інстанції заява
головного державного виконавця
Першого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Коркач О.І. про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду задоволена. Суд
встановив спосіб і порядок виконання
рішення за виконавчим листом №2-1512/8645/12,
який видано на підставі рішення
Київського районного суду м. Одеси від
09 серпня 2012 року, зміненого рішенням
апеляційного суду Одеської області від
26 листопада 2012 року, про стягнення
грошової суми з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_6 у розмірі 798470 грн. шляхом
звернення стягнення на майно належне
боржнику, а саме дозволити примусову
реалізацію домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 (т. 3, а.с. 82-86).

В апеляційній скарзі представник
боржника ОСОБА_11, ОСОБА_4, просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову ухвалу відмову у
задоволення заяви, мотивуючи тим, що
ухвала суду є незаконною й
необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги представника
боржника ОСОБА_11, ОСОБА_4, її пояснення
на апеляцію, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
ухвали суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
представника боржника ОСОБА_11
підлягає задоволенню за таких підстав.

За змістом ст. 373 ЦПК України та ст. 36
Закону України "Про виконавче
провадження" за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Згідно ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власного
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання.

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
засоби примусового виконання рішення
суду: звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Судом першої інстанції встановлено, що
30 січня 2013 року постановою головного
державного виконавця Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відповідно до вимог
ст.ст. 17, 19, 20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом №
1512/8645/2012 від 22.01.2013 року, виданим
Київським районним судом м. Одеси, про
стягнення грошової суми з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_6 у розмірі 798 470 гривень,
копії зазначеної постанови із
супровідними листами в порядку,
встановленому ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», направлено
сторонам, боржнику надано 7-денний
строк для добровільного виконання
рішення суду.

Боржником ОСОБА_3 рішення суду в
добровільному порядку не виконано, у
зв'язку з чим державним виконавцем
проведено дії щодо розшуку майна,
належного ОСОБА_3 шляхом направлення
запитів до відповідних установ.

Згідно довідки Відділу
адресно-довідкової роботи ГУ МВС
України в Одеській області від 11 лютого
2013 року боржниця зареєстрована за
адресою, вказаною у виконавчому
документі, а саме: АДРЕСА_1 (т.3, а.с. 5).

Згідно повідомлення РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС
України в Одеській області за
боржником транспортних засобів не
зареєстровано (т. 3, а.с. 6).

Згідно відповіді ДПС України від 05
лютого 2013 року про джерела отримання
доходів встановлено, що боржник
доходів не має, інформація про
розрахункові рахунки боржника в банках
та інших фінансових, установах
відсутня (т.3, а.с. 7).

Згідно повідомлення Головного
Управління Держземагенства у м. Одесі
Одеської області від 25 лютого 2013 року
за боржником зареєстрована земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3, а.с. 9).

Згідно відповіді КП „Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" від 17
червня 2013 року за боржником
зареєстровано домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 (т. 3, а.с. 10).

Згідно свідоцтва про право власності
на нежитловий будинок, виданого 21
листопада 2011 року на ім'я ОСОБА_3, та
технічного паспорту на нього, будинок
за

адресою АДРЕСА_1 має загальну площу 55,7
кв.м., житлову - 30,4 кв.м. та складається з
двох житлових кімнат: 1-1 - площею 19,3 кв.м.
та 1-2 - площею 11,1кв.м. (т.2, а.с.7-11, 14).

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно встановлено, що
відомості щодо іншого нерухомого майна
зареєстрованого за боржником відсутні.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу звертається стягнення на
окрему від будинку земельну ділянку,
інше приміщення, що належить боржнику,
в якому фактично проживає боржник.

Задовольняючи заяву головного
державного виконавця Коркач О.І. про
встановлення способу і порядку
виконання судових рішень про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12
грошової суми у розмірі 798470 грн. шляхом
звернення стягнення на майно належне
боржнику, а саме дозволити примусову
реалізацію домоволодіння АДРЕСА_1, що
суд першої інстанції виходив з того, що
є обставини, які утруднюють виконання
судового рішення.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитися неможливо з
огляду на наступне.

Відповідно до довідки про реєстрацію
місця проживання фізичної особи від 25
квітня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрована ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3,
а.с. 59).

У статті 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб та
безпритульних дітей» зазначено, що
держава охороняє і захищає права та
інтереси дітей під час вчинення
правочинів щодо нерухомого майна.
Неприпустимо зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень.

09 вересня 2013 року Перший Київський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
у перше звернувся до служби у справах
дітей Одеської міської ради за
наданням дозволу на звернення
стягнення на нерухоме майно боржника -
житловий будинок АДРЕСА_1, в якому
зареєстрована неповнолітня дитина
ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 160).

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 29 листопада 2013 року заява
державного виконавця задоволено,
встановлено порядок виконання рішення
суду шляхом звернення стягнення на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 17 лютого 2014 року вказана
ухвала суду першої інстанції скасована
й постановлена нова ухвала, якою у
задоволенні заяви відмовлено (т. 2, а.с.
187-191).

Згідно із п. 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5, у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або користування яким
мають неповнолітні, необхідний
попередній дозвіл органів опіки та
піклування, що надається відповідно
закону. Якщо такий дозвіл не надано,
державний виконавець звертається до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про встановлення або зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Згідно ч. 10 ст. 177 Сімейного кодексу
України порядок провадження органами
опіки та піклування визначеної законом
діяльності, пов'язаної із захистом
майнових прав дитини, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок провадження органами
опіки та піклування діяльності,
пов'язаної із захистом прав дитини,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 24 вересня 2008 року
№ 866 "Питання діяльності органів опіки
та піклування, пов'язаної із захистом
прав дитини" (з відповідними змінами та
доповненнями) - далі - Порядку.

У п. 3 Порядку зазначено, що органами
опіки та піклування є районні, районні
у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад (далі - органи опіки та
піклування), які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та
координація діяльності стосовно
захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування, покладаються на служби у
справах дітей.

Згідно пунктів 65 та 67 Порядку служба у
справах дітей здійснює підготовку і
забезпечує контроль за виконанням
рішень районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради щодо захисту житлових та
майнових прав дітей.

Дозвіл на вчинення правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким має
дитина надається районною, районною у
м. Києві та Севастополі
держадміністрацією, виконавчим
органом міської, районної в місті ради
за поданням служби у справах дітей
після проведення зазначеною службою
перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей.

Рішення районної, районної у мм. Києві
та Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної в
місті ради про надання дозволу на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини або відмову у його наданні
може бути оскаржено до суду.

Відповідно до п. 2.8.3. Положення про
службу у справах дітей Одеської
міської ради, затвердженого рішенням
Одеської міської ради від 28 лютого 2011
року №384-УІ, завданням Служби у справах
дітей є, зокрема, підготовка документів
для подальшого прийняття рішення
органом опіки та піклування про захист
особистих, житлових та майнових прав
дітей.

В матеріалах справи міститься
відповідь служби у справах дітей
Одеської міської ради № 4773 від 13.08.2012
року начальнику першого Київського
відділу ДВС, про те, що надання згоди
щодо звернення стягнення на нерухоме
майно боржника (зокрема накладення
арешту проведення опису майна з метою
його подальшої реалізації в рахунок
погашення боргу), а саме: АДРЕСА_1, в якій
зареєстрована неповнолітня ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та яке належить на праві
власності ОСОБА_3 є недоцільним та
такими, що порушує житлові та майнові
права дитини (т. 1, а.с. 168).

Таким чином, питання про попередній
дозвіл органів опіки та піклування, що
надається відповідно закону, при
повторному зверненні з вказаною заявою
не вирішувалось.

У відповідності до довідки УПФУ у
Київському районі м. Одеси встановлено,
що боржник перебуває на обліку та
отримує пенсію за віком (т. 3, а.с. 8).

З матеріалів виконавчого провадження
не вбачається, що боржник ОСОБА_3
ухиляється від виконання судового
рішення та і те, що іншого засобу
виконати рішення суду немає. До суду
апеляційної інстанції надані докази
про сплату боржником боргу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що держаним виконавцем не був
дотриманий встановлений законом
порядок вирішення питання про
звернення стягнення на нерухоме майно,
де зареєстрована малолітня дитина,
тому звернення до суду із вказаною
заявою є передчасним.

Отже, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312
ЦПК України ухвала суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні заяви.

У відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
ухвала суду апеляційної інстанції
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 2, 312 ч. 1 п. 2,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
- ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
29 квітня 2014 року скасувати й
постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви головного
державного виконавця Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Коркач Олексія
Ігоревича про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може
бути оскаржена в касаційному порядку
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік