Номер провадження: 22-ц/785/5465/14
Головуючий у першій інстанції Грубіян
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3
на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 14 квітня 2014 року у цивільній
справі за позовною заявою Комунального
підприємства «Житсервіс-2» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,

встановила:

19 листопада 2013 року Комунальне
підприємство «Житсервіс-2» (далі - КП
«Житсервіс-2») звернулося до суду із
позовом, в якому ставило питання про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по
оплаті витрат на утримання житлового
будинку та прибудинкової території в
розмірі 2339,29 грн. та витрат на сплату
судового збору.

Посилаючись на те, що будучи власником
квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на
обслуговуванні КП «Житсервіс-2», ОСОБА_3
належним чином оплату вищевказаних
послуг не проводив, внаслідок чого
станом на 01 листопада 2013 року
утворилася заборгованість в розмірі
2339,29 грн., від виплати якої відповідач у
добровільному порядку ухиляється.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнала
та просила суд у їх задоволенні
відмовити. При цьому, посилалась на те,
що згідно ст. 256 ЦПК України
заборгованість має розраховуватися
тільки за три роки, тобто в межах строку
позовної давності, а саме з 01.11.2010 року
по 01.11.2013 року. Також пояснила, що
послуги, за які позивач бажає отримати
оплату, не надавались, будинок жодного
разу не ремонтувався, технічний стан
будинку був майже аварійний, світло на
східних клітках відсутнє, в підвалах
мешкають криси, обслуговування
вентиляційних каналів не проводиться,
у зв'язку з чим відповідач разом з
іншими мешканцями будинку зробили його
поточний ремонт та інші роботи за
власний кошт.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14 березня 2014
року позовні вимоги КП «Житсервіс-2»
були задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги КП
«Житсервіс-2» залишити без задоволення,
посилаючись на те, що рішення суду було
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відмови в задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про
задоволення позовних вимог КП
«Житсервіс-2», суд першої інстанції
виходив із того, що зазначене
комунальне підприємство на підставі
Договору на утримання житлових
будинків і прибудинкових територій №
25-1/ж, укладеного між КП «Житсервіс-2» та
УЖКГ 01.06.2011 року (далі - Договір на
утримання житлових будинків) (а.с.7-8),
надає відповідачу ОСОБА_3 комунальні
послуги, які останній сплачував лише
частково, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість на загальну суму 2339
грн. 29 коп., яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

З таким висновком суду повністю
погоджується колегія суддів, з огляду
на наступні обставини.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно даних особового рахунку № 14500,
який відкритий на ім'я ОСОБА_3,
заборгованість станом на 01.11.2013 року по
оплаті витрат на утримання житлового
будинку та прибудинкової території,
становить 2339 грн. 29 коп. (а.с.5).

У відповідності до Договору на
утримання житлових будинків, будинок
АДРЕСА_1, знаходиться на обслуговуванні
у позивача, який зобов'язаний проводити
весь комплекс робіт, необхідний для
підтримання будинку в належному стані,
склад витрат підприємств житлового
господарства, пов'язаних з витратами на
утримання будинку та прибудинкової
території, які входять в оплату за
користування житлом, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
№ 529 від 20.05.2009 року.

У відповідності до рішень виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради №
241 від року (зі змінами від 27.04.2007 року №
572-У), № 507 від 15.05.2008 року та № 1620 від
18.11.2010 року, якими затверджувались
тарифи на утримання будинків та
прибудинкових територій, відповідач
повинен був сплачувати в період з 01.01.2008
року по 01.07.2008 року - 30,51 грн. щомісячно, з
01.07.2008 року по 01.10.2008 року - 39,67 грн.
щомісячно, з 01.10.2008 року до 01.01.2011
року-55,29 грн. щомісячно і з 01.01.2011 року по
01.11.2013 року - 89,24 грн. щомісячно.

Із матеріалів справи вбачається, що
зобов'язання, які покладено на КП
«Житсервіс-2» щодо утримання будинку,
виконуються в межах коштів, які
надходять від власників квартир, а
саме: проводяться поточні ремонтні
роботи кровлі, обробка підвалу від
гризунів, вивіз сміття та прибирання
території навколо будинку.

Таким чином, КП «Житсервіс-2» здійснює
комплекс робіт, необхідний для
підтримки житлового фонду і
нормального технічного та санітарного
стану будинку, що відповідає Договору
на утримання житлових будинків і
Правилам утримання жилих будинків та
прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва № 76 від
17.05.2005 року.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач
оплату послуг, наданих КП «Житсервіс-2»,
належним чином та у встановлені строки
не проводив, що документально
підтверджено матеріалами справи, то
суд обґрунтовано і законно стягнув з
нього на користь позивача
заборгованість в розмірі 2339 грн. 29 коп.

Що стосується доводів відповідача
ОСОБА_3 щодо застосування позовної
давності до спірних правовідносин, то
вони є необґрунтованими і
безпідставними, виходячи з наступних
обставин.

Так, у відповідності до ст. 264 ЦК України
- перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи і не
заперечується сторонам, відповідач
ОСОБА_3 сплачував комунальні послуги в
березні 2008 року у сумі 1118,80 грн. і потім
до травня 2011 року комунальних послуг не
сплачував.

Однак, в травні 2011 року відповідач
знову сплатив комунальні послуги у
сумі 981,31 грн. і в подальшому сплатив
комунальні послуги у сумі 1346,18 грн. - у
вересні 2012 року (а.с.5).

Таким чином, строк позовної давності
перервався у травні 2011 року і почав
свій перебіг спочатку.

Зазначені обставини свідчать про те, що
з відповідача належить до стягнення
заборгованість за комунальні послуги у
тому числі за період з березня 2008 року
по травень 2011 року.

Доводи заявника апеляційної скарги
ОСОБА_3 про те, що комунальні послуги
позивачем надаються не в повному
обсязі, або не надаються взагалі, не
підтверджені матеріалами справи, а
тому суд обгрунтовано не взяв їх до
уваги.

Так, споживач комунальних послуг, яким
в даному випадку є відповідач ОСОБА_3,
має право на зменшення розміру плати за
послуги в разі їх ненадання, надання не
в повному обсязі, зниження їх якості в
порядку визначеному договором або
законодавством. При цьому, у разі
порушення виконавцем умов договору,
споживач має право викликати
представника комунального
підприємства для складання та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Однак, в порушення ст.61 ЦПК України
позивач ОСОБА_3 не надав суду доказів
пред'явлення претензій до КП
„Житсервіс-2», а також того, що він
звертався в установленому законом
порядку до КП „Житсервіс-2" з заявами
про ненадання або неналежне надання
послуг.

Що стосується пояснення представника
відповідача про те, що відповідач
самостійно частково проводить ремонт
будинку власними силами за власні
кошти, то зазначені обставини, при їх
доведеності та доведеності
необхідності проведення цих ремонтних
робіт, можуть бути підставою для
стягнення на його користь з КП
«Житсервіс-2» вартості цих робіт.

Однак зазначені обставини не є
предметом даного судового спору.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надав суду
достатніх, належних і допустимих
доказів існування обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
заперечень проти позовних вимог та
доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, доводи апеляційної скарги його не
спростовують, рішення ухвалено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.
308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко