СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого -
судді Рейнарт І.М.

суддів
Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 листопада 2014р. по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Київенерго»
до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за не
обліковану електричну енергію,

встановила:

у жовтні 2014р. позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача 20
844грн. 40коп. боргу та 243грн. 60коп.
судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач посилався на те, що 23 лютого
2005р. уклав з відповідачем договір про
користування електроенергією. 4 червня
2013р. за адресою відповідача було
виявлено самовільне підключення
струмоприймачів до електричної мережі
без дозволу електропередавальної
організації після відключення, про що
був складений акт, який підписаний
трьома представниками
енергопостачальної компанії та
споживачем.

Також позивач зазначав, що 7 жовтня 2013р.
за адресою відповідача представниками
«Київенерго» було виявлено
пошкодження пломби
Держспоживстандарту, самовільне
підключення електропроводки до
електричної мережі поза розрахунковим
засобом обліку електричної енергії з
порушенням схеми обліку, про що був
складений відповідний акт, який
підписано споживачем. На підставі акту
від 7 жовтня 2013р. та рішення комісії від
29 жовтня 2013р. проведено розрахунок
вартості електроенергії, спожитої з
порушенням Правил ПКЕЕН, що становить 20
844грн. 40коп., проте відповідач у
добровільному порядку заборгованість
не сплачує.

Рішенням суду від 24 листопада
2014р. позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у позові.

Апелянт посилається на неповно
встановлені судом обставини справи,
неналежну оцінку наданим доказам та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення апелянта, яка
підтримала апеляційну скаргу,
пояснення представника позивача, яка
просила залишити рішення суду без змін,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Судом встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
відповідач проживає та є власником
квартири АДРЕСА_1. 23 лютого 2005р. між
сторонами укладено договір про
користування електричною енергією.

7 жовтня 2013р. працівниками СВП
«Київські електричні мережі» ПАТ
«Київенерго»

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/15625/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Кондратенко О.О.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.складено акт про порушення № 22379,
відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_1
виявлено пошкодження пломб
Держспоживстандарту та самовільне
підключення електропроводки до
електричної мережі поза розрахунковим
засобом обліку електричної енергії з
порушенням схеми обліку. Самовільне
підключення виконано приховано, при
контрольному огляді виявити неможливо.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд виходив з відсутності доказів того,
що порушення були допущені не з вини
відповідача.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
так як він відповідає обставинам і
матеріалам справи та ґрунтується на
нормах матеріального права.

Правовідносини з постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються статтею 714 ЦК України та
Законом України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричної енергією для
населення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999р. (далі Правила КЕЕН), і
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживача правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 листопада 1999 року №1416.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 26
Закону України "Про електроенергетику"
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх

належний технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною

і тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Частинами 1 та 2 ст. 27 даного Закону
передбачено, що правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці
є, зокрема, крадіжка електричної і
теплової енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку, порушення
правил користування енергією.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Пунктом 53 Правил КЕЕН передбачено,
що у разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

7 жовтня 2013р. працівниками СВП
«Київські електричні мережі» ПАТ
«Київенерго» складено акт про
порушення № 22379, відповідно до якого у
квартирі АДРЕСА_1 виявлено пошкодження
пломб Держспоживстандарту та
самовільне підключення
електропроводки до електричної мережі
поза розрахунковим засобом обліку
електричної енергії з порушенням схеми
обліку. Самовільне підключення
виконано приховано, при контрольному
огляді виявити неможливо.

Даний акт був підписаний
відповідачем та не містить її
зауважень або заперечень.

У п. 8 акту зазначено, що споживач
запрошується на засідання комісії 29
жовтня 2013р. для розгляду даного акту.

- 3 -

Рішенням комісії з розгляду
актів про порушення Правил
користування електричною енергією для
населення, яке оформлено протоколом
від 29 жовтня 2013р., визнано правомірним
складення акту та визначений обсяг
неврахованої електроенергії внаслідок
порушення ПКЕЕН (с.с.19). Засідання
відбувалося у присутності відповідача.

Розрахунок обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем Правил
КЕЕН, проведено згідно з Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією та визначений у сумі 20844грн.
40коп. (с.с.20).

За зверненням відповідача 28
листопада 2013р. комісія зі спірних
питань по розгляду акту від 7 жовтня
2013р. за участю відповідача розглянула
зазначений акт та визнала його
правомірним (с.с.18).

На день розгляду справи судом
рішення комісії у встановленому
законом порядку не оскаржене і є
чинним.

Пунктом 2 Правил КЕЕН визначено,
що самовільним підключенням є
споживання електричної енергії без
укладення з енергопостачальником
договору про користування
електричною енергією або підключення з
порушенням цих Правил.

Згідно п. 9 Правил КЕЕН споживання
електричної енергії без приладів
обліку не

допускається, крім випадків,
передбачених цими Правилами.

Пунктом 11 Правил КЕЕН встановлено, що
відповідальність за збереження
приладів обліку, встановлених у
квартирі, на інших об'єктах споживача,
та пломб на них несе споживач.

Відповідно до п. 48 Правил КЕЕН
споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Аналогічні положення містяться у
договорі, який укладено сторонами.

Враховуючи викладене та
встановлені обставини, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про наявність порушень Правил
користування електричною енергією
відповідачем, тому відповідач повинен
сплатити вартість не облікованої
електричної енергії.

Доводи апелянта про те, що саме
позивач повинен був при переоформлені
особового рахунку у 1995р. перевірити
пломбу на лічильнику та скласти акт про
збереження пломб при укладенні
договору у 2005р., колегія суддів вважає
безпідставним.

Абзацом про те, що у разі
встановлення приладу обліку в квартирі
(будинку) або іншому об'єкті споживача
енергопостачальник складає акт про
збереження пломб у двох примірниках,
один з яких залишається у споживача,
пункт 10 Правил КЕЕН був доповнений
згідно з Постановою КМУ N 4 від 11.01.2006р.,
тобто не діяв ні у 1995р., ні на час
укладення договору.

Крім того, зазначена норма
передбачає, що акт про збереження пломб
складається у разі встановлення
приладу обліку, але відповідачем суду
не було надано доказів, що до 7 жовтня
2013р. у її квартирі встановлювався новий
лічильник електроенергії.

На час реєстрації відповідача у
квартирі (1994р. згідно довідки форми №3
с.с.14), діяли Правила улаштування
електроустановок, затверджені
Міністерством енергетики та
електрифікації СРСР у 1986р., згідно
п.1.5.13. яких передбачалося, що кожний
установлений лічильник повинен мати на
болтах, які закріплюють кожух
лічильника, пломби з клеймом
повірочного, а на зажимній кришці -
пломбу енергопостачальника.

Вказані правила не зобов'язували
енергопостачальну організацію
здійснювати перевірку лічильника при
зміни мешканця квартири та передавати
даний лічильник новому мешканцю по
акту.

Аналіз вищезазначених норм
матеріального права дає підстави для
висновку, що саме відповідач,
заселившись у квартиру, повинна була
пересвідчитися у наявності пломби на
лічильнику та відсутності
самовільного підключення до
електромережі або викликати
представника енергопостачальника для
здійснення такої перевірки.

Посилання апелянта на те, що при
розрахунку не облікованої
електроенергії позивач

- 4 -

неправомірно виходив із періоду у три
роки, так як останнє контрольне зняття
показників лічильника здійснено
позивачем 3 березня 2012р., колегія суддів
вважає необґрунтованим, оскільки
контрольне зняття показників
лічильника не є тотожним поняттю
перевірки лічильника, а згідно акту від
7 жовтня 2013р. та поясненням працівників
позивача, які складали акт, самовільне
підключення до електромережі було
прихованим і при контрольному огляді
виявити його неможливо (с.с.17, 40).

Судом повно встановлені
обставини справи, надана оцінка
наявним доказам, правильно застосовані
норми матеріального права, не було
допущено порушень норм процесуального
права, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 листопада 2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: