У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу
Селянського (фермерського)
господарства «Сокорук А.В.» на рішення
Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 15 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Селянського (фермерського)
господарства «Сокорук А.В.» про
стягнення орендної плати за землю,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до СФГ «Сокорук А.В.»
про стягнення орендної плати за землю.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18
листопада 2005 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
СФГ «Скорук А.В.» терміном на 10 років
було укладено договори оренди
земельних ділянок, придатних для
вирощування сільськогосподарських
культур, площею 4,850 га та 5,690 га
відповідно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, а ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 є спадкоємцем померлих, та в
установлений законом термін прийняв
спадщину: земельну ділянку площею 5,690
га, наданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Новокиївської сільської ради
Томаківського району та земельну
ділянку площею 4,850 га, наданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Новокиївської сільської ради
Томаківського району.

У період 2011-2012 років СФГ «Скорук А.В.» за
користування земельними ділянками
орендну плату не сплачував.

ОСОБА_3, з метою отримання орендної
плати за вказаний період за
користування належними йому
земельними ділянками, неодноразово
звертався до СФГ «Скорук А.В.» із
відповідною вимогою, але відповідач
відмовляв у здійсненні такої плати, у
зв'язку з чим ОСОБА_3 був вимушений
звернутися до суду із даним позовом.

Рішенням Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 15 січня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 02 червня 2014 року,
задоволено позовні вимоги ОСОБА_3

Стягнуто з СФГ «Скорук А.В.» на користь
ОСОБА_3 заборгованість по орендній
платі за 2011 рік згідно договору оренди
землі від 18 листопада 2005 року в
натуральній формі - в розмірі 1 тис. кг
фуражного зерна, соняшника - 100 кг,
борошна - 50 кг, цукор - 25 кг, 0,5 т соломи,
або її еквівалент у грошовому виразі на
загальну суму 2 653 грн 13 коп.

Стягнуто з СФГ «Скорук А.В.» на користь
ОСОБА_3 заборгованість по орендній
платі за 2012 рік згідно договору оренди
землі від 18 листопада 2005 року в
натуральній формі - в розмірі 1 тис. кг
фуражного зерна, соняшника - 100 кг,
борошна - 50 кг, цукор - 25 кг, 0,5 т соломи,
або її еквівалент у грошовому виразі на
загальну суму 3 019 грн 38 коп.

Стягнуто з СФГ «Скорук А.В.» на користь
ОСОБА_3 заборгованість по орендній
платі за 2011 рік згідно договору оренди
землі від 18 листопада 2005 року в
натуральній формі - в розмірі 1 тис. кг
фуражного зерна, соняшника - 100 кг,
борошна - 50 кг, цукор - 25 кг, 0,5 т соломи,
або її еквівалент у грошовому виразі на
загальну суму 2 653 грн 13 коп.

Стягнуто з СФГ «Скорук А.В.» на користь
ОСОБА_3 заборгованість по орендній
платі за 2012 рік згідно договору оренди
землі від 18 листопада 2005 року в
натуральній формі - в розмірі 1 тис. кг
фуражного зерна, соняшника - 100 кг,
борошна - 50 кг, цукор - 25 кг, 0,5 т соломи,
або її еквівалент у грошовому виразі на
загальну суму 3 019 грн 38 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі СФГ «Скорук А.В.»
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
заявлених позовних вимог, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку що орендар
недотримався умов визначених у п. 1.2
договорів оренди щодо сплати орендної
плати, при цьому протягом дії договорів
оренди земельних ділянок сторонами не
вирішувалось питання про зміну умов
оплати орендної плати, у зв'язку з чим
відповідач зобов'язаний, відповідно до
положень ст.ст. 24, 32 Закону України «Про
оренду землі», виконати свої
зобов'язання щодо оплати орендної
плати.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Селянському (фермерському)
господарству «Сокорук А.В.»у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Селянського
(фермерського) господарства «Сокорук
А.В.» про стягнення орендної плати за
землю.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук