АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7748/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Резніченко М. С. Доповідач -
Болтунова Л.М. Категорія 25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
- Болтунової Л.М.

суддів
- Макарова М.О., Тамакулової В.О.

при
секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення П*ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт», третя особа без
самостійних вимог- арбітражний
керуючий Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду із зазначеним
позовом до ОСОБА_3, мотивуючи його тим,
що 06 жовтня 2013 року з вини відповідача
по 11 провулку в м. П*ятихатки
Дніпропетровської області, сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої автомобіль марки ВАЗ-21063
держномер НОМЕР_2 під його керуванням
отримав механічні пошкодження.
Зазначений автомобіль належить на
праві власності ОСОБА_4

Оскільки вина ОСОБА_3 доведена
постановою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року, позивач просив стягнути з
останнього вартість відновлювального
ремонту автомобіля в сумі 9842,38 грн.; 500
грн., які витрачені на експертні
послуги; судовий збір та моральну шкоду
в розмірі 5 000 грн. ( а.с.8)

За заявою ОСОБА_3, ухвалою суду від 11
квітня 2014 року до участі в справі було
залучено Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Лафорт» у якості співвідповідача, а
ухвалою від 24 червня 2014 року був
залучений в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог,
розпорядник майна - арбітражний
керуючий Дяченко С.В. ( а.с. 87, 139)

Рішенням П*ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_3
матеріальні збитки та моральну шкоду.(
а.с.163)

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 жовтня 2013 року о 17 год.30 хв. на 11
провулку в м. П*ятихатки
Дніпропетровської області сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер»
держномер НОМЕР_1, власником якого є
ОСОБА_3 та автомобіля марки ВАЗ-21063
держномер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2
за довіреністю власника автомобіля
ОСОБА_4

Згідно протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_3
06 жовтня 2013 року о 17год.30 хв., керуючи
автомобілем «Тойота Ленд Крузер»,
здійснюючи маневр повороту ліворуч, не
переконався в безпеці своїх дій і
допустив зіткнення з рухавшимся в
попутному напрямку автомобілем ВАЗ-21063
під керівництвом ОСОБА_2, в результаті
чого автомобілі зазнали механічних
пошкоджень та завдано матеріальних
збитків. ( а.с.9)

Постановою судді П*ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року
провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_3 було закрито за відсутністю
складу адмінправопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначена постанова за скаргою ОСОБА_2
була скасована апеляційним судом
Дніпропетровської області від 22 січня
2014 року. ОСОБА_3 був визнаний винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП України, а провадження по справі
закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП. (
а.с.10)

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення від 06
жовтня 2013 року ОСОБА_2 06.10.2013 року о 17
год.30 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ
21063, держномер НОМЕР_2, рухався по вул.
11-й провулок в м. П*ятихатки
Дніпропетровської області, де не
вибрав безпечної швидкості руху та
здійснюючи обгін, не дотримавшись
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу, здійснив зіткнення з
автомобілем марки «Тойота Ленд
Крузер», держномер НОМЕР_1, що рухався в
попутному напрямку під керуванням
водія ОСОБА_3, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2
порушив вимоги п.п.12.1, 13.1, 14 Правил
дорожнього руху України. ( а.с.62)

З постанови судді П*ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 08 січня 2014 року видно, що
матеріали справи про адміністративне
правопорушення за вказаним протоколом
поверталися до П*ятихатського РВ ГУМВС
України в Дніпропетровській області на
доопрацювання. Після цього, 25 грудня 2013
року матеріали були повернуті до суду з
висновком експерта НДЕКЦ ГУМВС України
в Дніпропетровській області.

Згідно даного висновку від 05 грудня 2013
року, дії водія автомобіля ВАЗ-21063
ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.12.1
Правил дорожнього руху, що з точки зору
перебуває в причинному зв*язку з
настанням події даної ДТП, а технічна
можливість уникнути зіткнення з
автомобілем «Тойота Ленд Крузер» для
водія автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_2
встановлювалася виконанням п.12.1 ПДР та
для чого не було яких - небудь перешкод
технічного характеру, які не дозволяли
би йому їх виконати.

У зв*язку з закінченням на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення строків, справа
відносно ОСОБА_2 про притягнення його
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП була закрита. ( а.с.62)

Вказана постанова від 08 січня 2014
року не оскаржена і набрала чинності.

За ст.61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення, обов*язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до звіту № 51/02/14 від 27
лютого 2014 року про оцінку вартості
матеріальної шкоди, завданої позивачу,
її вартість складає 9842,38 грн.( а.с.15)

Відповідно до ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно з полісом № АЕ/0659222
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних засобів між ОСОБА_3
та Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Лафорт» укладено
договір страхування транспортного
засобу марки Тойота Ленд Крузер,
державний номерний знак НОМЕР_1, у якому
зазначено, що страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (полісом). (а.с. 56А).

За статтею 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Відповідно до ст. 33.1.4 Закону у
разі настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, ?
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Пунктом 16 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» судам
роз*яснено, що обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров*ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК України, питання
про відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону «Про
обовязкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов*язку щодо письмового
надання страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно довідки ПрАТ «СК «Лафорт» від 08
жовтня 2013 року ОСОБА_3 повідомив, у
встановлені чинним законодавством
строки страхову компанію про настання
страхового випадку за участю
забезпеченого транспортного засобу. (
а.с.84)

Враховуючи зазначену обставину,
районний суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
та передчасність покладення обов*язку
на відшкодування завданої шкоди саме
на ОСОБА_3, оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПАТ «СК «Лафорт»,
відповідач повідомив страхову
компанію про настання страхового
випадку.

Колегія суддів вважає, що висновки
районного суду про неможливість
покладення обов*язку з відшкодування
шкоди, завданої автомобілю позивача на
ПАТ «СК «Лафорт» є правильними,
виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18 листопада 2013 року порушено
провадження у справі про банкрутство
ПАТ «СК «Лафорт» та введено процедуру
розпорядження майном. Відомості про
зазначене, були оприлюднені шляхом
офіційного оголошення у пресі 14 грудня
2013 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
у разі якщо до боржника, щодо якого
порушена справа про банкрутство,
пред*явлений позов, який ґрунтується на
грошових зобов*язаннях боржника, що
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство, суди мають у
встановленому процесуальним законом
порядку приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.
Про офіційне оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство
розпорядник майна повідомляє суд, який
розглядає позовні вимоги конкурсних
кредиторів до боржника. Цей суд після
офіційного оприлюднення відповідного
оголошення має зупинити позовне
провадження та роз*яснити позивачу
зміст частини четвертої статті 23 цього
Закону, зазначивши про це в ухвалі або в
протоколі судового засідання. Якщо
позивач не звернувся у тридцятиденний
строк з дня офіційного оприлюднення
оголошення про порушення справи про
банкрутство із заявою про визнання
його грошових вимог до боржника у
справі про банкрутство, суд, який
розглядає позовну заяву, після
закінчення тридцятиденного строку з
моменту офіційного оприлюднення
поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову.

На час розгляду справи ПрАТ
«СК»Лафорт» перебуває в стадії
ліквідації, як юридична особа не
ліквідована і не виключена з Єдиного
реєстру.

Отже позивач не реалізував свого
права на відшкодування майнової шкоди
за рахунок страхової компанії . У
матеріалах справи відсутні докази
письмового звернення позивача до
Страхової компанії з вимогою
здійснити страхові виплати та
відповіді страхової компанії з цього
питання, що підтвердив позивач у суді,
заявивши, що він цього не робив і не має
наміру робити, вважаючи, що
відшкодовувати збитки та шкоду повинен
ОСОБА_3

Таким чином, судова колегія
приходить до висновку, що районним
судом вірно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, оскільки вони зводяться до
незгоди саме з висновками суду по
оцінці доказів та особистого
тлумачення апелянтом норм права. А отже
апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення П*ятихатського районного
суду Дніпропетровської області від 28
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий
Л.М. Болтунова

Судді:
М.О. Макаров

В.О. Тамакулова