АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/5365/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6226/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Волкова
С.Я.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 01 липня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Саліхова В.В., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року в справі за
поданням старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції Власюк
Світлани Віталіївни про тимчасове
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2008 року рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 16.07.2008 року скасовано та ухвалено
нове, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_6: на відшкодування матеріальної
шкоди - 17 118,60 грн., на відшкодування
моральної шкоди - 286 848 грн., на
відшкодування витрат за надання
правової допомоги - 16 200 грн., на
відшкодування витрат по проведенню
комплексного
медико-судово-психологічного
дослідження - 1000 грн., а всього 321 166,60
грн.

До Деснянського районного суду м.
Києва з поданням звернувся старший
державний виконавець ВДВС Печерського
РУЮ в м. Києві про тимчасове обмеження
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа до
виконання нею своїх зобов'язань,
покладених на неї рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2008
року.

Ухвалою Печерського районного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
подання задоволено, тимчасово обмежено
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа,
до виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань,
покладених на неї рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2008
року по справі за позовом ОСОБА_6, яка
діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_7,. до ОСОБА_3, ТОВ «Юр-Нарін
Україна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить ухвалу
скасувати та постановити нову, якою
відмовити у задоволенні подання,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що ухвалу було постановлено
без дослідження обставин справи, без
дослідження відповідних доказів
наявних в матеріалах виконавчого
провадження, без зазначення мотивів з
яких суд вважає, що боржником дійсно
вчинено ухилення від виконання своїх
зобов'язань.

В судове засідання старший
державний виконавець не з'явилася, про
час і місце судового засідання
повідомлена належним чином, що
підтверджується відповідною
розпискою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_6 та представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, до
Печерського районного суду м. Києва з
поданням про тимчасове обмеження
боржника - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа звернулася старший
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції Власюк С.В. (а.с.1). Своє подання
державний виконавець обґрунтував
наступним.

21.06.2012 року Печерський районний суд м.
Києва видав виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6
суми боргу в розмірі 321 166,60 грн. (а.с.4).

14.08.2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві Власюк С.В. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
за даним виконавчим документом (а.с.7).
Крім того, постановою від 09.08.2013 року
накладено арешт на все майно боржника
(а.с.12).

Відповідно до Інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомості відсутні
(а.с.14).

Згідно з відповіддю ДПС України №240575
про номери рахунків, відкритих у банках
та інших фінансових установах, боржник
на обліку в органах ДПС не перебуває
(а.с.10).

Боржник рішення суду не виконує, жодних
дій щодо виконання не здійснює.

На підставі викладених державним
виконавцем обставин, суд дійшов
висновку про те, що боржник ухиляється
від виконання рішення.

Проте, такий висновок Печерського
районного суду м. Києва є передчасним,
виходячи з наступного.

Розділом VI ЦПК України, зокрема, ч.1 ст.
3771 ЦПК України регулюється порядок
тимчасового обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) та вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим із
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України",
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, в тому
числі, якщо він ухиляється від
виконання покладених на нього судовим
рішення зобов'язань - до виконання цих
зобов'язань.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України "ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, який
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

В даному конкретному випадку,
враховуючи фактичні обставини справи
та зміст подання державного виконавця
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа і доданих до
нього матеріалів (а.с.1-14), зокрема,
відсутність у поданні вказівки на дії
ОСОБА_3, які свідчать про ухилення від
виконання рішення Апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2008 року, а також
реальний майновий стан боржника,
відображений у відповідях
реєстраційних органів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3
свідомо та умисно ухиляється від
виконання покладених на неї судовим
рішення зобов'язань.

Виходячи з викладеного, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий-

Судді-