Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/4502/14-ц

Провадження № 2/185/2112/14

13 червня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що він є власником
квартири, що розташована: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 є колишньою
невісткою позивача, зареєстрована у
зазначеній квартирі, але не мешкає у
вказаній квартирі більше ніж півроку,
тому відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
просить визнати ОСОБА_2 такою особою,
що втратила право користування
житловим приміщенням.

Позивач про дату, час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, подав
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутністю. Позовні вимоги
підтримує та просить позов
задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позов визнав у повному
обсязі.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України,
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, особа яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд,
зобов`язана надати усі наявні у неї
докази та довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України, правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК
України права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач на
підставі договору купівлі - продажу
квартири серії ВВО № 386206 від 05.11.2004
(а.с. 6-8) набув право власності на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, тому має право володіння,
право користування та право
розпорядження зазначеною квартирою.

Виникнення права відповідача на
користування квартирою та обсяг цих
прав залежить від наявних саме у
власника майна прав. Із матеріалів
справи не вбачається, що відповідач
укладав з позивачем як власником
квартири яких-небудь договорів щодо
неї чи узгоджував з ним можливість
свого проживання в якості тимчасового
мешканця. Проте, сама наявність
реєстрації у відповідача у належній
позивачу квартирі є порушенням права
користування, а тому й порушенням права
власності позивача.

Відповідно до акту від 30.04.2014
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з
жовтня 2013 року, проте не мешкає за
вказаною адресою з жовтня 2013 року (а.с.
10).

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном, тому суд приходить до
висновку, що право позивача на
користування квартирою, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 порушено й потребує
захисту шляхом визнання відповідача
особою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного та ст.ст.316,
317, 337, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.
3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215, 217, 218, 222-226, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою
особою, що втратила право користування
житловим приміщенням, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. О. Бабій