Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1759/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

07.07.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
- Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі
- Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Долинському
районі Кіровоградської області про
перерахунок страхових виплат та
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 07 травня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Устинівського районного
суду Кіровоградської області від 07
травня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_3 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Долинському
районі Кіровоградської області про
перерахунок страхових виплат та
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення по суті
пред'явлених вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3, який підтримував доводи
апеляційної скарги, заперечення на
скаргу представників відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Долинському
районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги у встановлених ст.303
ЦПК України межах, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом з'ясовано та підтверджується
матеріалами справи, що з 11 березня 1998
року ОСОБА_3 перебуває на обліку у
ВВДФССНВ і отримує страхове
відшкодування в зв'язку з професійним
захворюванням . Постановою ВВДФССНВ
України у Кривому Розі від 12 травня 2011
року № 0407/19182/19182/1/2 йому з 29.03.2010 року на
підставі висновку МСЕК від 15 квітня 2010
року про стійку втрату 25 % професійної
працездатності безстроково,
призначено щомісячну грошову
компенсацію в розмірі 2 719,30 грн. (а.с.44).

Постановою Долинського районного суду
Кіровоградської області від 16.09.2011
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2012 року,
ВВДФССНВ України у Долинському районі
зобов'язано призначити та донарахувати
ОСОБА_3 щомісячні страхові виплати у
зв'язку з втратою 15% професійної
працездатності (за іншим професійним
захворюванням) згідно висновку МСЕК
від 15.04.2010 року (а.с.13-16,55-59).

24 липня 2012 року на виконання цієї
постанови Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом
видано виконавчий лист (а.с.97).

27 липня 2012 року ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України
відкрито касаційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Долинського районного суду
Кіровоградської області від 16.09.2011 року
та витребувано адміністративну справу
(а.с.98).

16 липня 2013 року касаційне провадження
у адміністративній справу було закрито
(а.с.99).

Постановою від 15 серпня 2013 року №
1106/19182.1/19182.2/9 ВВДФССНВ у Долинському
районі призначено доплати страхових
виплат ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з
березня 2010 року у розмірах та порядку,
встановлених Законом України від 23.09.1999
року із змінами «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (а.с.49).

Доплата страхових виплат, що були
призначені згідно з постановою
Долинського районного суду від 16.09.2011
року та постановою ВВДФССНВ у
Долинському районі від 15.08.2013 року,
позивачу проведена у вересні 2013 року
разом із виплатами за серпень 2013 року в
сумі 99 493 грн.38 коп. (а.с.81).

Згідно ч.18 ст.34 Законом України від
23.09.1999 року із змінами «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» індексація суми
страхової виплати провадиться
відповідно до законодавства.

Пунктом 1.16 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат затвердженого постановою
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 27 квітня 2007 року №24
визначено, що індексація щомісячних
страхових виплат проводиться
відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» та Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 N 1078.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», п.1-1 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078
(із наступними змінами) індексація
грошових доходів населення
проводиться у разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих
цін обчислюється Держстатом і не
пізніше 10 числа місяця, що настає за
звітним, публікується в офіційних
періодичних виданнях.

Для проведення індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, тобто 101
відсоток.

У разі коли особа працює та отримує
інший грошовий дохід, в першу чергу
індексується оплата праці (п.4 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення).

Міністерство праці та соціальної
політики в листі від 20.07.2009 року №
8186/0/14-09/10, адресованому Виконавчій
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України роз'яснило, що у
разі, якщо потерпілий, що працював,
звільнився, то базовим місяцем при
обчисленні індексу споживчих цін для
індексації страхової виплати
вважається місяць її останнього
підвищення. У випадку, якщо особа
надала інформацію відділенню
виконавчої дирекції Фонду про своє
звільнення з роботи із запізненням, то
базовим місяцем для проведення
індексації буде місяць звернення
потерпілого до відділення (а.с.119-120).

Із наданих представниками відповідача
до апеляційного суду документів
вбачається, що позивач звільнився з
роботи 16.09.2010 року. Трудову книжку із
записом про звільнення надав у ВД
ФССНВ 27.09.2011 року (а.с.121).

Отже, базовим місяцем для нарахування
індексації є жовтень 2011 року.

Згідно даних Держстату про індекси
інфляції, які відповідають тим, що
зазначені позивачем у апеляційній
скарзі, з жовтня 2011 року по грудень 2013
року та на час пред'явлення позову
(24.01.2014 року) величина індексу споживчих
цін не перевищувала поріг індексації,
який законодавством встановлений в
розмірі 101 відсоток.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду про
безпідставність вимог позивач про
проведення індексації страхових
виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди, позивач
у позовній заяві та апеляційній скарзі
посилався на те, що затримка
відповідачем на 4 роки виплати
страхового відшкодування порушила
його права на своєчасне отримання
грошових коштів на відшкодування
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я,
негативно вплинула на матеріальне
становище, позбавила можливості
своєчасного проведення лікування,
тривалий розгляд судових справ призвів
до погіршення його стану здоров'я
через нервування.

Як на підставу відшкодування моральної
шкоди, позивач посилався на ст.23 ЦК
України, згідно якої особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Пленум Верховного Суду України в п. 5
постанови № 4 від 31 березня 1995 року із
змінами «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз'яснив, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до приписів ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В порушення зазначених вимог закону
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
факту заподіяння йому з вини
відповідача моральної шкоди. Тому суд
дійшов правильного висновку про
недоведеність позивачем вимог про
відшкодування моральної шкоди і
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову в цій частині.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що суд дійшов
правильного висновку про те, що
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди є недоведеними, а тому
відсутні підстави для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі та доказах,
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Рішення суду відповідає обставинам
справи, вимогам закону, спір по суті
вирішено правильно, що відповідно до
ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 07 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді