Справа № 365/201/14-ц Головуючий у І
інстанції Денисенко Н.О.Провадження №
22-ц/780/3881/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кашперської
Т.Ц.,

суддів Кулішенка
Ю.М., Яворського М.А.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Акцент-Банк» на рішення
Згурівського районного суду Київської
області від 30 квітня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач ПАТ КБ
«Акцент-Банк» звернувся до суду із
позовом про стягнення заборгованості,
мотивуючи вимоги тим, що відповідно до
укладеного договору від 19 червня 2008
року ОСОБА_1 19 червня 2008 року отримав
кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач не надавав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками та іншими витратами
відповідно до умов договору, внаслідок
чого станом на 25 лютого 2014 року має
наступну заборгованість: 3000 грн.
заборгованості за кредитом, 11678,93 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 7245 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, штраф 1596,20 грн.
Просив стягнути із відповідача на
користь позивача заборгованість у
розмірі 23520,13 грн. за кредитним
договором б/н від 19 червня 2008 року.

Рішенням Згурівського районного суду
Київської області від 30 квітня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ПАТ КБ «Акцент-Банк», не
погоджуючись із рішенням Згурівського
районного суду Київської області від 30
квітня 2014 року, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати рішення
Згурівського районного суду Київської
області від 30 квітня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції виходив із того,
що 19 червня 2008 року між сторонами
укладений договір про надання кредиту,
позивач звернувся до суду із даним
позовом зі спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі.

Вказані висновки відповідають
обставинам справи і узгоджуються із
вимогами закону.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що ПАТ КБ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1
уклали кредитний договір «Швидка
готівка» 19 червня 2008 року, за умовами
якого кредитний ліміт складає 3000 грн.,
базова процентна ставка за кредитом - 2 %
на місяць на залишок заборгованості,
щомісячна комісія - 3,5 %.

ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що
ознайомився і згодний з умовами і
правилами надання банківських послуг,
а також тарифами банку, які були надані
йому для ознайомлення в письмовому
вигляді; погоджується, що ця заява
разом із пам'яткою клієнта, умовами і
правилами надання банківських послуг,
а також тарифами становить між ним та
банком договір про надання банківських
послуг.

Згідно відміток на заяві позичальника,
рахунок відкрито 19 червня 2008 року,
картка № НОМЕР_1.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг визначено термін
дії договору - 12 місяців, якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
поінформує іншу сторону про зупинення
дії договору, він автоматично
пролонгується на цей же строк.

Пред'являючи позов про стягнення
заборгованості, позивач наполягав на
тій обставині, що кредит відповідачу
надавався у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно п. 3 Правил користування
платіжною карткою, строк дії картки
указаний на лицьовому боці картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня указаного
місяця. По закінченню сроку дії
відповідна карта продовжується банком
на новий строк (шляхом надання картки з
новим строком дії) і за дотримання
інших умов продовження, передбачених
договором. Строк дії карток миттєвого
випуску продовженню не підлягає.

Станом на 25 лютого 2014 року позивачем
нараховано заборгованість, яка виникла
внаслідок невиконання відповідачем
зобов'язань за кредитним договором -
23520,13 грн., яка складається із 3000 грн.
заборгованості за кредитом, 11678,93 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 7245 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, а також 1596,20 грн.
штрафних санкцій.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції відповідач подав заяву про
застосування наслідків спливу
позовної давності і відмову у зв'язку з
цим у задоволенні позову на підставі
ст. ст. 256, 257 ЦК України (а. с. 47).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Для окремих вимог законом встановлена
спеціальна позовна давність. Зокрема,
ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Згідно із п. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідач заперечував ту обставину,
що банком була видана йому кредитна
картка, а із розрахунку, наданого
позивачем, вбачається, що чергові
платежі відповідачем із моменту
укладення кредитного договору не
здійснювалися.

Оскільки перший щомісячний платіж
повинен був здійснюватися в липні 2008
року, а позивач із позовом до суду
звернувся в березні 2014 року, тобто
після спливу трирічного строку
виконання зобов'язання, строк позовної
давності не переривався, відповідач
подав суду заяву про застосування
спливу позовної давності, суд першої
інстанції обґрунтовано на
передбачених законом підставах
ухвалив рішення про відмову в позові за
спливом позовної давності.

Посилання позивача на те, що судом
першої інстанції при прийнятті рішення
не було надано належну оцінку доказам
по справі, не застосовано норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до правовідносин сторін,
допущено порушення норм матеріального
права щодо законності та
обґрунтованості судового рішення, що є
підставою для його скасування, не
приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки не ґрунтуються на зібраних
матеріалах справи та законі.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність посилань в рішенні суд
першої інстанції на ст. 267 ЦПК України
спростовуються змістом рішення, в
якому суд першої інстанції належним
чином обґрунтував застосування до
спірних правовідносин наслідків
спливу позовної давності за заявою
відповідача.

Відхиляються колегією суддів доводи
апеляційної скарги про помилковість
зменшення судом першої інстанції
розміру неустойки, оскільки в
оскаржуваному рішенні судом першої
інстанції взагалі не вирішувалось
питання про зменшення розміру
неустойки і було відмовлено в позові за
спливом строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, на законність і
обґрунтованість судового рішення не
впливають.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Згурівського районного суду
Київської області від 30 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Кулішенко Ю.М.

Яворський М.А.