№ 2/269/489/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 травня 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі:

головуючої судді Слабкіної О.А.

при секретарі Савоськіній
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_2 про визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, який
належить їй на праві власності на
підставі договору-дарування.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги обґрунтувала тим, що у цьому
будинку вона мешкає з дитинства, раніше
вони жили разом з батьками та братами. У
1996 році її брат прописав відповідача у
будинку, хоча вона та інші члени родини
жодного разу його не бачила і хто він
такий не знає зовсім. Відповідач ніколи
не мешкав у цьому будинку, ніяких його
речей у будинку також немає, тобто є всі
підстави для визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином через оголошення у
пресі. У разі неявки відповідача,
належним чином повідомленого про день,
час та місце розгляду справи і від
якого не надійшло заяви про
відкладення розгляду справи або
клопотання про розгляд справи у його
відсутність, суд зі згоди позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, а також
допитавши свідків, дослідивши письмові
докази і матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Той факт, що будинок АДРЕСА_1, належить
саме позивачеві на праві власності,
підтверджено договором дарування
житлового будинку від 11.11.2010 року, копія
якого знаходиться в матеріалах справи,
посвідченого приватним нотаріусом
Макіївського міського нотаріального
округу Донецької області та
зареєстрованого у встановленому
законом порядку в КП «БТІ м.Макіївки». У
спірному будинку значиться
зареєстрованим і відповідач з 18.05.1996
року, що підтверджено наданою копією
домової книги.

В судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4 суду пояснили, що
позивача знають, вона і раніше мешкала
у будинку з батьками та братами, після
смерті батьків також проживає у
будинку разом зі своєю родиною.
Відповідача ніколи не бачили і не
знають хто він такий.

Довідкою КСОН житлового масиву
«Мар»ївка» також підтверджено той
факт, що ОСОБА_2 значиться
зареєстрованим у спірному будинку, але
з 18.05.1996 року там не проживає. .

Таким чином, заслухавши
пояснення позивача, свідків,
проаналізувавши матеріали по справі та
оцінивши, представлені в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їх сукупності, суд
визнає, що у відповідності зі ст. 71 ЖК
України спірне житлове приміщення за
відповідачем ОСОБА_2 не зберігається й
у відповідності зі ст. 72 ЖК України
він втратив право користування спірним
житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, на
підставі ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, уродженця Казахстану
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1, як такого, що не проживає в
спірному житловому приміщенні більш
шести місяців без поважних причин.

Рішення проголошено і може бути
оскаржене в апеляційний суд Донецької
області, через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду у 10 денний строк з дня його
проголошення. Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з моменту отримання його копії.

Суддя
О. А. Слабкіна