Справа
№ 522/4981/14-ц
Провадження № 2/522/5053/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого-судді Чернявської
Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі засідань
суду в місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, Другий Приморський відділ ДВС
Одеського міського управління юстиції
про визнання довіреності удаваною
угодою, визнання дійсною угоди
купівлі-продажу та права власності на
автомобіль

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, який уточнив до початку
слухання справи по суті, про визнання
довіреності удаваною угодою, визнання
дійсною угоди купівлі-продажу та права
власності на автомобіль.

Мотивує свої вимоги тим, що між ним та
ОСОБА_2 була укладена угода
купівлі-продажу автомобіля марки -
Сhevrolet Aveo 2007 року випуску, відповідно до
якої він отримав у власність
зазначений вище автомобіль, сплативши
відповідачу грошову суму в розмірі 8900
доларів США, що за курсом НБУ на день
сплати становило 71111 гривень. На
підтвердження угоди купівлі-продажу
ОСОБА_2 видав йому 25.07.2011 р. на п'ять
років нотаріально посвідчену
довіреність, з правами користування,
експлуатації, розпорядження та
відчуження автомобіля за своїм
розсудом і написав власноруч розписку
про отримання грошових коштів та
передав ключі від автомобіля. Після
укладення договору, він постійно
користувався даним автомобілем,
експлуатував його, проводив поточний
та капітальний ремонт, укладав
договори добровільного страхування
даного транспортного засобу з
страховими виплатами. Рішенням
Приморського районного суду міста
Одеси від 26 вересня 2013 року за
цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ спільно нажитого майна подружжя,
а саме автомобіля марки - Сhevrolet Aveo 2007
року випуску з останнього стягнуто
компенсацію вартості 1/2 частки
автомобіля у розмірі 35 470,95 гривень.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про день, місце та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Позивач та його
представник звернулись до суду з
заявою про розгляд справи за їх
відсутністю, позовні вимоги підтримали
в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки
суд не повідомив, приймав участь при
розгляді справи позов визнав та
пояснив, що в дійсності він продав
автомобіль та отримав від позивача
обумовлену сторонами суму коштів за
спірний автомобіль, що підтверджується
підписаною ним розпискою. Зазначив
також, що суму компенсації вартості 1/2
частки автомобіля стягнуту за рішенням
суду, повертає ОСОБА_3 на підставі
виконавчого листа шляхом відрахування
із заробітної плати.

Треті особи про причини неявки суд не
повідомили.

Дослідивши матеріали справи в межах
заявлених вимог і на підставі поданих
доказів, вислухавши пояснення сторін,
суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_5, виданого
РЕВ 10-го МРВ УДАІ ГУ МВС України в
Одеській області 13.11.2008 р., за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на
автомобіль марки - Сhevrolet Aveo, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1
(Покупець) була укладена угода
купівлі-продажу вказаного автомобіля,
відповідно до якої позивач отримав у
власність зазначений вище автомобіль,
сплативши відповідачу грошову суму в
розмірі 8900 доларів США, що за курсом НБУ
на день сплати становило 71111 гривень.

На підтвердження угоди купівлі-продажу
25.07.2011 р. ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 на п'ять
років нотаріально посвідчену
довіреність, посвідчену приватним
нотаріусом ОСОБА_4 і зареєстровану в
реєстрі за № 2898 з правами користування,
експлуатації, розпорядження та
відчуження автомобіля за своїм
розсудом і написав власноруч розписку
про отримання грошових коштів, після
чого він отримав комплект ключів від
автомобіля з державними номерними
знаками та свідоцтвом про його
реєстрацію.

В ході судового розгляду було
встановлено, що після укладення
договору, ОСОБА_1 постійно користувався
даним автомобілем, експлуатував його,
проводив поточний та капітальний
ремонт, укладав договори добровільного
страхування даного транспортного
засобу з страховими виплатами.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів; право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Законом не
передбачено особливих правил щодо
порядку та моменту виникнення права
власності на автомобіль в особи, яка
набуває таке право на підставі
договору. Зокрема, виникнення права
власності на автомобіль не
пов'язується чинним законодавством з
реєстрацією такого автомобіля за новим
власником в органах Державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України

Приписи ст.34 Закону України "Про
дорожній рух" та приписи Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 №138, не містять положень щодо
пов'язування моменту реєстрації
транспортного засобу із набуттям
особою права власності на нього; так,
положення вказаних актів, регулюють та
встановлюють обов'язки продавців та
покупців транспортних засобів (зняття
з реєстраційного обліку, обов'язок
реєстрації транспортного засобу, тощо),
водночас, не містять положень щодо
виникнення права власності на
транспортний засіб з моменту його
державної реєстрації у відповідних
реєстраційних органах.

Крім того, оскільки між сторонами
фактично виникла домовленість саме про
купівлю-продаж автомобілю, яка була
оформлена довіреністю, то ця угода
відповідно до ст. 235 ЦК України є
удаваною. Оскільки згідно даної статті
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили
і якщо встановлено, що правочин
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, то відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину,
який сторони насправді вчинили.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України
передбачено, що якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення дії.

Ст. 655 ЦК України встановлює, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
прийняти майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Матеріалами справи встановлено, а
також як вбачається з письмової
розписки ОСОБА_2 від 25.07.2011 р. та
нотаріально посвідченої довіреності
ОСОБА_2 від 25.07.2011 р. відповідач передав
позивачу автомобіль 25 липня 2011 року і в
цей же день отримав за нього всю
обумовлену між сторонами грошову суму.

Рішенням Приморського районного суду
міста Одеси від 26 вересня 2013 року по
справі № 1522/15316/12 (суддя Шенцева О.П.) за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільно нажитого майна подружжя, а саме
автомобіля марки - Сhevrolet Aveo 2007 року
випуску, легкового, седану, сірого
кольору, державний номер НОМЕР_1, модель
ТС58U, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4 з
останнього стягнуто компенсацію
вартості 1/2 частки автомобіля марки -
Сhevrolet Aveo, 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, у розмірі 35 470,95 гривень.
Рішення набрало законної сили.

Рішенням суду встановлено, що спірний
автомобіль було продано ОСОБА_2 ОСОБА_1
за 8900 доларів США. Факт щодо продажу
автомобіля позивачу відповідачем
ОСОБА_3 не спростовується і
зазначається у мотивації позовних
вимог щодо стягнення компенсації
вартості спільного майна подружжя.

В ході судового розгляду відповідач
визнав позовні вимоги та відповідно до
ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, які
визнані сторонами, що беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню та
вважаються встановленими.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. При цьому умовою
задоволення позову про визнання права
власності на майно є наявність у
позивача доказів, що підтверджують
його право власності на таке майно.

Згідно чинних норм ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема і з правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Таким чином, між сторонами фактично
досягнута згода та виконані всі
істотні умови щодо укладення договору
купівлі-продажу, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 328, 392 ЦК
України, ст. ст. 208 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
довіреності удаваною угодою, визнання
дійсною угоди купівлі-продажу та права
власності на автомобіль - задовольнити.

Визнати довіреність від 25 липня 2011
року, посвідчену приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 зареєстровану у реєстрі
за №2898, укладену ОСОБА_2 на право
експлуатації та розпорядження
автомобілем CHEVROLET AVEO 2007 року випуску,
легкового, седану, сірого кольору,
державний номер НОМЕР_1, модель ТС58U,
двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4, на ім'я
ОСОБА_1 - удаваною угодою.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу
автомобіля CHEVROLET AVEO 2007 р. в., легкового,
седану, сірого кольору, державний номер
НОМЕР_1, модель ТС58U, двигун № НОМЕР_3,
кузов № НОМЕР_4, яка була укладена 25
липня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль CHEVROLET AVEO 2007 року випуску,
легковий, седан, сірого кольору,
державний номер НОМЕР_1, модель ТС58U,
двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси Л. М. Чернявська

08.07.2014