АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 177/27/14-ц
Провадження № 22-ц/774/1426/К/14
інстанції - Приміч Г.І.
Категорія № 47 ( 1 )
Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Криворізького районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Красний
Забойщик", третя особа - Управління
Держземагенства у Криворізькому
районі Дніпропетровської області, про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулась до суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Красний
Забойщик" (далі - ТОВ "Агрофірма "Красний
Забойщик") про розірвання договору
оренди земельної ділянки.В
обґрунтування позову зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_4,
якій за життя на праві власності
належала земельна ділянка площею 7,7089
га, розташовану на території
Червоненської сільської ради
Криворізького району. За життя ОСОБА_4
уклала договір оренди вище вказаної
земельної ділянки, передавши її в
оренду відповідачу строком на 25 років.
Після смерті баби позивач прийняла
спадщину у вигляді вищевказаної
земельної ділянки та бажає
господарювати на ній самостійно, у
зв?язку з чим звернулася до ТОВ
"Агрофірма "Красний Забойщик" із заявою
про припинення дії договору оренди, на
що отримала відмову, яку вважала
порушенням її права власності, тому ,
уточнивши позовні вимоги та
посилаючись на Закон України «Про
власність», просила суд усунути
перешкоди в користуванні власністю,
зобов'язавши ТОВ "Агрофірма "Красний
Забойщик" розірвати договір оренди
земельної ділянки від 22 липня 2009 року.

Рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 15
травня 2014 року в задоволені позову
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, суд безпідставно відмовив у
задоволенні її позовних вимог,
оскільки усі документи про право
власності на спірну земельну ділянку
нотаріально оформлені на її ім?я, але
фактично земля знаходиться у володінні
відповідача. Вважає, що зобов?язання по
договору оренди після смерті баби
припинилися. Крім того, виконуючи
договір, вона завдасть збитків лише
собі, оскільки орендна плата, що
пропонує орендатор, не покриває витрат
її родини.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4 (а.с.35), якій за життя
належало право власності на зімельну
ділянку площею 7,7089 га., розташовану на
території Червоненської сільської
ради Криворізького району
Дніпропетровської області, призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державним актом про
право власності на земельну ділянку,
виданого 09 березня 2004 року (а.с.46).

За життя ОСОБА_4 розпорядилася належною
їй земельною ділянкою, уклавши 22 липня
2009 року договір оренди з ТОВ "Агрофірма
"Красний Забойщик" строком на 25 років,
передавши землю в оренду відповідно до
акту прийому - передачі (а.с.9-13, 38-40).

Після смерті ОСОБА_4 спадщину у вигляді
вище вказаної земельної ділянки
прийняла її онука ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину, посвідченого державним
нотаріусом Криворізької районної
державної нотаріальної контори від 09
жовтня 2013 року в реєстрі № 1-1704 (а.с.19,36).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дослідив усі надані сторонами докази,
перевірив доводи та заперечення
сторін, у повному обсязі встановив
обставини справи, надав їм вірну
юридичну оцінку та дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає обставинам
справи та нормам діючого
законодавства.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 32 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що на вимогу однієї
із сторін договір оренди землі може
бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених ЗК України та іншими
законами України.

Як убачається з матеріалів справи, 22
липня 2009 року ОСОБА_4 уклала договір
оренди земельної ділянки (далі Договір)
площею 7,7089 га, яка розташована на
території Червоненської сільської
ради та належала їй на праві власності
(а.с.9-11).

Згідно п. 4 Договору він укладений
сторонами на 25 років з урахуванням
ротації культур згідно з проектом
землеустрою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і її онука
ОСОБА_3 за правом спадкування отримала
вищезазначену земельну ділянку (а.с.19).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Прийнявши спадщину у вигляді права
власності на земельну ділянку, ОСОБА_3
прийняла усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві ОСОБА_4 за її
життя згідно договору оренди земельної
ділянки від 22 липня 2009 року.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_3 просила розірвати даний договір
оренди, посилаючись на прийняття нею
спадщини та бажання господарювати на
ній самостійно.

Згідно п.9 Договору дія договору
припиняється шляхом його розірвання
за: взаємною згодою сторін; рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав.

Відповідно до п.11 Договору перехід
права власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи, а також
реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для зміни
умов або розірвання договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що зі смертю ОСОБА_4
договір оренди не підлягає розірванню,
при цьому право позивача на
користування спірною земельною
ділянкою обмежено договором оренди,
укладеним 22 липня 2009 року спадкодавцем,
оскільки строк договору оренди не
сплив, а зміна власника та бажання
користуватися земельною ділянкою
самостійно не є підставою для
розірвання даного договору.

У зв'язку з цим доводи апеляційної
скарги про відсутність зобов'язань
ОСОБА_3, як нового власника землі, по
договору оренди, укладеному
спадкодавцем, є безпідставними.

Також необґрунтованими є посилання
апеляційної скарги на низьку орендну
плату, оскільки ці обставини не мають
істотного значення для вирішення даної
справи та не можуть бути підставою для
скасування рішення.

Отже, належні та переконливі докази,
які могло б стати підставою для
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 22 липня 2009 року, у
матеріалах справи відсутні.

За таких обставин апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 15 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів