АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4915/14
Головуючий 1 інстанції Малихін О.Р.
Справа № 643/9302/13-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Коваленко І.П.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Огарьовй О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року та
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
додаткове рішення Московського
районного суду м. Харкова від 14.07.2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укргазбанк»
в особі Харківської обласної дирекції
АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року Позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом і просив в
рахунок погашення заборгованості по
кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року
позичальника ОСОБА_6 у розмірі 3 664 801,99
дол. США та 23 800 945,13 грн. пені, яка
складається з: простроченої
заборгованості по кредиту у сумі 2 382
796,72 дол. США, простроченої
заборгованості по процентах - 1 282 005,27
дол. США, пені за несвоєчасне погашення
кредиту в межах строку позовної
давності - 16 956 872,78 грн., заборгованості
по пені за несвоєчасну сплату
процентів - 6 844 072,35 грн. на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку «Укргазбанк» в
особі Харківської обласної дирекції АБ
«Укргазбанк», звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_7,
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_5 27.10.2009 р. за реєстровим № 5637,
шляхом проведення прилюдних торгів з
початковою ціною продажу предмету
іпотеки у розмірі 90% від вартості
предмету іпотеки, визначеної уб'єктом
оціночної діяльності відповідно до
законодавства України. Також просить
стягнути з відповідачів удовий збір в
сумі 114,70 грив., сплачений позивачем.

Позивач посилався на те, що Відкритим
акціонерним товариством акціонерним
банком «Укргазбанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «Укргазбанк» та
громадянином України ОСОБА_6 26 грудня
2007 року був укладений Кредитний
договір №20 (надалі - Кредитний договір)
на суму 2644000,00 дол. США на строк з 26
грудня 2007 року по 25 грудня 2012 року зі
сплатою процентів за користування
кредитними коштами виходячи із 12,5%
річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором року між Банком
та іпотекодавцями ОСОБА_6, ОСОБА_4 був
укладений Договір іпотеки № 16/08-Б від
09.06.2008 p., відповідно до п.2.1.1. якого
предметом іпотеки є нерухоме
майно-житловий будинок літ. В-5,
загальною площею 6422,9 кв. м, житловою
площею 2285,6 кв. м, (в житловому будинку
розташовано 123 квартири), що находиться
у АДРЕСА_1. З дозволу банку квартири
№17,29,32,36,40,50,55-56,58-59,65-66,68,71,84,88-90,92-93,95,104-106,1
08,114 житлового будинку Літ. В-5 № АДРЕСА_1
було виведено з іпотеки та відчужено
власником. Відомості про іпотеку
внесені до Державного реєстру іпотек,
реєстраційний №7356523, що підтверджено
Витягом з Державного реєстру іпотек
№19045058 від 09.06.2008р. на відчуження
предмету іпотеки накладено заборону,
реєстраційний №7356237, що підтверджено
Витягом про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна №19044890 від 09.06.2008

Пунктом 3.2.8 кредитного договору
передбачено, що «в разі невиконання
Позичальником зобов'язань
передбачених цим договором
відшкодування заборгованості за
дійсним договором здійснюється банком
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, згідно договору іпотеки.
Згідно приписів пункту 3.1.6. Договору
іпотеки визначено, що
«Іпотекодержатель/банк» має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку одноразового чи
неодноразового прострочення
Іпотекодавцем Сплати процентів за
користування кредитними коштами,
неповернення кредиту або порушення
інших умов кредитного договору, за
рахунок котів, виручених від
реалізації предмету іпотеки одержати
задоволення своїх вимог на свій розсуд
переважно перед іншими кредиторами.

Позичальник взяті на себе зобов'язання
не виконував з грудня 2008 року, тому
Рішенням Московського 13.05.2010 року та
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 07 липня 2010 року
на користь банку стягнуто солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 1664543,02 грн., 2630252,33 дол.
США, судові витрати у сумі 1700 грн. та 120
грн. Постановою про відкриття
виконавчого провадження ВП №31363558 від
22.02.2012 року відділом примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України відкрито виконавче
провадження щодо ОСОБА_6 на суму 1 664 543,02
грн. та 2 630 252,33 дол. США. Постановою ВП
№29965421 від 11.11.2011р. відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкрито виконавче
провадження щодо ОСОБА_4 на суму 1 664 543,02
грн. та 2 630 252,33 дол. США. Рішення суду
боржниками ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не
виконується, примусові дії щодо
виконання рішення суду позитивних
наслідків не мають.

Згідно рішення Московського районного
суду м. Харкова від 11.09.2009 року, яке
набрало чинності, договір іпотеки
№16/9-5, укладений 09.06.2008 р. визнаний
недійсним, запис про іпотеку
виключений з реєстру іпотек.

04 квітня 2012 року судовою колегією
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
рішення Московського районного суду
від 11,09.09 р. по справі № 2-9061 скасоване, в
задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» про
визнання договору іпотеки недійсним
відмовлено. Відомості у Державному
реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки
поновлено, реєстраційний номер 12489264, що
підтверджено Витягом з Державного
реєстру іпотек №36009183 від 14.05.2012 р.
Відомості у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
також поновлено, реєстраційний номер
12488862, що підтверджено Витягом від
14.05.2012р. №36008860.

Квартира АДРЕСА_1, була відчуження
декілька разів, останніми власниками
якої стали ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 27.10.2009
р. за реєстровим № 5637.

Вимога банку про повернення
заборгованості по кредиту від 06.08.12р. №
2227 отримана ОСОБА_1 1 0.08.12 р. особисто, що
підтверджено його підписом на
поштовому повідомленні. Вимога банку
на адресу ОСОБА_7 про повернення
заборгованості по кредиту від 06.08.2012 р.
№ 2229 отримана ОСОБА_1 10.08.2012 р. Однак,
вимоги банку залишені без відповіді.

Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 08 квітня
2014 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості по
кредитному договору № 20 від 26.12.2007 року
позичальника ОСОБА_6 у розмірі 3 664 801.99
дол. США та 23 800 945,13 грн., пені, яка
складається з пені за простроченої
заборгованості по кредиту у сумі 2 382
796,72 дол. США, простроченої
заборгованості по процентах - 1282005,27
дол. США, пені за несвоєчасне погашення
кредиту в межах строку позовної
давності - 16956872,78 грн., заборгованості
по пені за несвоєчасну сплату
процентів - 6844072,35 грн. на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк» в особі Харківської
обласної дирекції АБ «Укргазбанк» за
договором іпотеки №16/08-Б від 09.06.2008 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_7, на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ХМИО ОСОБА_5 27.10.2009
р. за реєстровим № 5637, шляхом
проведення прилюдних торгів в межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченого Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04,1999 року
з дотриманням вимог цього закону та ст.
39 Закону України «Про іпотеку» від
05.06.2003 року із змінами та доповненнями,
за початковою ціною продажу предмету
іпотеки у розмірі 90% від вартості
предмету іпотеки, визначеної суб'єктом
оціночної діяльності відповідно
законодавства України але не нижчої за
звичайні ціни на цей вид майна.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 02 червня 2014 року заяву
ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного
рішення залишено без задоволення.

ОСОБА_1 звернувся до суду із
апеляційною скаргою в загальному
порядку та просив заочне рішення
скасувати, ухвалити нове рішення і
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 19 червня 2014 року справу
було повернуто до районного суду для
вирішення питання про ухвалення
додаткового рішення.

Додатковим рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 14 липня 2014
року звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
та ОСОБА_7, в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_6 у загальному
розмірі 3 664 801,99 дол. США та 23 800 945,13 грн.
пені, яка складається з пені за
прострочку погашення кредиту у сумі 16
956 872,78 грн., пені за прострочку
погашення процентів у сумі 6 844 072,35 грн.,
непогашеного кредиту у сумі 2 382 796.72 дол.
США та простроченої заборгованості по
процентах у сумі 1 282 005,27 дол. США по
Кредитному договору № 20 від 26.12.2007 із
застосуванням способу реалізації
предмета іпотеки - шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
продажу предмету іпотеки - 300 800,00 грн.
(триста тисяч вісімсот) грн, але на
рівні не нижчому за звичайні ринкові
ціни на цей вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

На додаткове рішення Московського
районного суду м. Харкова від 14 липня 2014
року ОСОБА_1 також подав апеляційну
скаргу із вимогою про його скасування
та ухвалення нового, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю. Він
вважає, що додаткове рішення суду
необґрунтовано як і основне рішення по
справі. Апелянт вважає, що судом не
звернуто уваги нате, що спірну квартиру
він придбав на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу.
Апелянт вважає, що судом неправильно
визначена початкова ціна предмету
іпотеки. ОСОБА_1 також посилається на
те, що порушені його права оскільки
додаткове рішення ухвалено у його
відсутність і його про судове
засідання належним чином не
повідомляли. Апелянт наполягає на
тому, що спірна квартира в іпотеці не
знаходилася, а знаходження в іпотеці
усього будинку не перешкоджає йому
придбати окрему квартиру в цьому
будинку.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що між
Відкритим акціонерним товариством
акціонерним банком «Укргазбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк» та громадянином
України ОСОБА_6 26 грудня 2007 року був
укладений Кредитний договір №20 (надалі
- Кредитний договір) на суму 2644000,00 дол.
США на строк з 26 грудня 2007 року по 25
грудня 2012 року зі сплатою процентів за
користування кредитними коштами
виходячи із 12,5% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором року між Банком
та іпотекодавцями ОСОБА_6, ОСОБА_4 був
укладений Договір іпотеки № 16/08-Б від
09.06.2008 p., відповідно до п.2.1.1. якого
предметом іпотеки є нерухоме
майно-житловий будинок літ. В-5,
загальною площею 6422,9 кв. м, житловою
площею 2285,6 кв. м, (в житловому будинку
розташовано 123 квартири), що находиться
у АДРЕСА_1. З дозволу банку квартири
№17,29,32,36,40,50,55-56,58-59,65-66,68,71,84,88-90,92-93,95,104-106,1
08,114 житлового будинку Літ. В-5 № АДРЕСА_1
було виведено з іпотеки та відчужено
власником. Відомості про іпотеку
внесені до Державного реєстру іпотек,
реєстраційний №7356523, що підтверджено
Витягом з Державного реєстру іпотек
№19045058 від 09.06.2008р. на відчуження
предмету іпотеки накладено заборону,
реєстраційний №7356237, що підтверджено
Витягом про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна №19044890 від 09.06.2008

Пунктом 3.2.8 кредитного договору
передбачено, що «в разі невиконання
Позичальником зобов'язань
передбачених цим договором
відшкодування заборгованості за
дійсним договором здійснюється банком
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, згідно договору іпотеки.
Згідно приписів пункту 3.1.6. Договору
іпотеки визначено, що
«Іпотекодержатель/банк» має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку одноразового чи
неодноразового прострочення
Іпотекодавцем Сплати процентів за
користування кредитними коштами,
неповернення кредиту або порушення
інших умов кредитного договору, за
рахунок котів, виручених від
реалізації предмету іпотеки одержати
задоволення своїх вимог на свій розсуд
переважно перед іншими кредиторами.

Позичальник взяті на себе зобов'язання
не виконував з грудня 2008 року. Рішенням
Московського 13.05.2010 року та рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 07 липня 2010 року на користь банку
стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4
1664543,02грн., 2630252,33 дол. США, судові
витрати у сумі 1700 грн. та 120 грн.
Постановою про відкриття виконавчого
провадження ВП №31363558 від 22.02.2012 року
відділом примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження щодо
ОСОБА_6 на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33
дол. США. Постановою ВП №29965421 від
11.11.2011р. відділом примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України відкрито виконавче
провадження щодо ОСОБА_4 на суму 1 664 543,02
грн. та 2 630 252,33 дол. США. Рішення суду
боржниками ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не
виконується, примусові дії щодо
виконання рішення суду позитивних
наслідків не мають.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 11.09.2009 року, яке в
подальшому було скасовано рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 04 квітня2012 року договір іпотеки
№16/9-5, від 09 червня 2008 р. визнаний
недійсним, запис про іпотеку
виключений з реєстру іпотек. В
подальшому 14 травня 2012 року запис про
заборону відчуження об'єкту нерухомого
майна було поновлено у Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна також поновлено, реєстраційний
номер 12488862, що підтверджено Витягом від
14.05.2012р. №36008860.

04 квітня 2012 року судовою колегією
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
рішення Московського районного суду
від 11.09.09 р. по справі № 2-9061 скасовано, в
задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» про
визнання договору іпотеки недійсним
відмовлено. Відомості у Державному
реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки
поновлено, реєстраційний номер 12489264, що
підтверджено Витягом з Державного
реєстру іпотек №36009183 від 14.05.2012 р.

При таких обставинах посилання
апелянта на те, що на момент придбання
квартири відповідачами не існувало
обтяження іпотечного майна не вірне,
так як зі скасуванням рішення суду
втрачаються ті наслідки, які з нього
впливають. Тобто, обтяження повторно
внесені до реєстрів 14 травня 2012 року у
зв'язку із скасуванням незаконного
рішення районного суду

Судом встановлено, що спірна квартири
під час існування рішення Московського
районного суду від 11.09.2009 року була
відчужена декілька разів. Останніми
власниками квартири стали ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу від 27.10.2009 року.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодержарелем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно ст.575 ЦК України передбачено, що
окремим видом застави є іпотека -
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями передбачено, що у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено,
що іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення дії іпотечного договору.

Як вбачається з пункту 6.4. кредитного
договору сторони дійшли згоди про те,
що строк дії договору - період з моменту
набрання ним юридичної сили до 26.12.2013
року.

Закінчення строку дії договору не
звільняє сторони від виконання тих
зобов'язань, що лишилися невиконаними з
будь - яких причин, Припинення строку
дії договору не тягне за собою
припинення зобов'язань, що випливають з
цього договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку»
від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями передбачено підстави
припинення іпотеки, зокрема у зв'язку
із припиненням основного зобов'язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до третьої особи, в тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, ї навіть у випадку, якщо до його
відома не доведена інформація про
обтяження майна І іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки набуває статусу
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття права власності
на предмет І іпотеки.

Оскільки спірна квартира придбана
відповідачами то для них є дійсною
іпотека цієї квартири.

Доводи відповідачів про те, що спірна
квартира не може бути предметом
іпотеки, так як в порушення ст.5 Закону
України «Про іпотеку» невиділена в
натурі, безпідставні, оскільки
зазначена квартира є окремим об'єктом
нерухомості; була предметом відчуження
має всі окремі правовстановлюючі
документи.

Посилання апелянта на те, що вони є
добросовісними набувачами і в силу
ст.338 ЦК України від них це майно не може
бути витребувано, безпідставні,
оскільки предметом позовних вимог є не
позов про витребування майна з чужого
незаконного володіння, а застосування
ст.23 Закону України «Про іпотеку» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у зв'язку із переходом права власності
на квартиру.

Заочне рішення суду і додаткове
рішення суду відповідає вимогам закону
і встановленим судом обставинам.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Колегія погоджується з рішенням суду
першої інстанції і відхиляє апеляційні
скарги на основне та додаткове рішення.

Керуючись ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги на заочне рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 08 квітня 2014 року та додаткове
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 14 липня 2014 року відхилити. .

Заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року та
додаткове рішення Московського
районного суду м. Харкова від 14 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -