2/258/2316/14 258/6676/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року
Кіровський районний суд м. Донецька у
складі: головуючого-судді Подолянчука
І.М.,

при секретарі Мінченковій С.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом
комунального комерційного
підприємства Донецької міськради
«Донецькміськтепломережа» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2

Про стягнення заборгованості
по сплаті комунальних платежів,-

В С Т А Н О В И
В:

11 червня 2014р. ККП Донецької
міськради «Донецькміськтепломережа»
звернулось до суду з позовом про
стягнення з відповідачів
заборгованості за сплату послуг
теплопостачання в сумі 1216, 55 грн. та
судового збору в розмірі 243, 60 грн.,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
відповідач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2-членом
сім'ї власника, що підтверджується
випискою з особового рахунку №НОМЕР_1.

Згідно ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуг» №1875-1V від 24
червня 2004р. відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг, якими є
наймач (власник), споживач, виконавець
та виробник, здійснюються виключно на
договірних засадах.

Згідно ст.218 ЦК України, недодержання
сторонами письмової форми правочину,
яка встановлена законом, не має
наслідком його недійсності, крім
випадків, встановлених законом.

Учасниками відносин щодо надання
послуг з централізованого опалення та
гарячого водопостачання до квартири
відповідачів, згідно ст.19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуг», є самі відповідачі як
споживачі послуг, ККП
«Донецькміськтепломережа» - як
виробник послуг, ТОВ «Текстильник-2005» -
як виконавець послуг.

Відносини між ККП
«Донецькміськтепломережа» та ТОВ
«Текстильник-2005» врегульовані
договором, за яким ККП
«Донецькміськтепломережа» надане
право самостійно вести облік оплати за
надані послуги, безпосередньо
стягувати плату за надані послуги з
квартиронаймачів.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно п.18 Постанови КМ України № 630 від
21.07.2005р. розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Нарахування за користування послугами
з теплопостачання здійснюється згідно
з затвердженими у встановленим
законом порядку, тарифами.

Відповідно до рішення Донецької
міської ради № 4/22 від 25 лютого 2011р. «Про
норми споживання теплової енергії…»
з 01 березня 2011р. тариф на опалення за 1
кв.м. опалювальної площі складає 3,48 грн.
на місяць (1Гкал- 265, 55 грн); на гаряче
водопостачання - 53, 84 грн. з особи в
місяць (17, 58 грн. за 1 куб.м).

Так, на протязі всього часу проживання
у вищевказаній квартирі, відповідачі
користуються послугами ККП
«Донецькміськтепломережа», але плату
за отримані послуги здійснюють
несвоєчасно та не у повному обсязі.

До теперішнього часу оплату за
опалення та гаряче водопостачання
відповідачі не здійснили.

06 лютого 2014р. позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення з відповідачів
заборгованості в порядку наказного
провадження, але за заявою
відповідачів ухвалою Кіровського
райсуду м. Донецька від 20 березня 2014 р.
судовий наказ було скасовано.

Таким чином, за період з 01 вересня 2011р.
по 01 травня 2014р. відповідачі мають
заборгованість по комунальним
платежам у сумі 1216, 55 грн., з яких:

-1029, 03 грн. - сума основного боргу за
послуги теплопостачання за період з 01
вересня 2011р. по 01 травня 2014 р.;

-79, 59 грн. - 3% річних за період з 01 вересня
2010 р. по 01 травня 2014 р.;

-110, 93 грн. - індекс інфляції з 01 вересня
2010 р. по 01 травня 2014 р.

Просили стягнути з відповідачів у
солідарному порядку заборгованість за
період з 01 вересня 2011р. по 01 травня 2014р.
та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Крім того, у судовому засіданні
представник позивача за дорученням -
Стоєнко Ю.Ю. позовні вимоги підтримала
у повному обсязі та суду надала
аналогічні пояснення.

Крім того, представник позивача
надала суду Розрахунок заборгованості
відповідачів по особовому рахунку
№НОМЕР_1, з якого вбачається, що
відповідачі за вказаний у позові
період дійсно щомісячно та у
встановлених розмірах проводили
оплату за опалення та гаряче
водопостачання, але бухгалтерія
підприємства по своїй ініціативі, не
повідомляючи по це відповідачів,
більшу частину цих платежів відносила
на погашення боргу за 2006р. та інші роки.

З огляду на наведене, у відповідачів і
виникла вказана заборгованість за цей
період.

Відповідач ОСОБА_1 позов не
визнав та суду пояснив, що за вказаний
у позовній заяві час відповідачі
належним чином та у встановленому
розмірі сплачували послуги
теплопостачання, надавши при цьому
суду копії фіскальних чеків.

На яких підставах і з яких причин
бухгалтерія підприємства-позивача
самовільно зараховувала ці платежі за
інші періоди, не повідомляючи про це
відповідачів, - йому не відомо.

Просив в задоволенні позову, як
безпідставного та незаконного,
відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про день та час слухання
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомила, клопотання
про відкладення розгляду справи на
інший строк суду не надала.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутністю
відповідача ОСОБА_2 на підставі наявних
по справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважє, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Так як позивач 06 лютого 2014р., тобто у
встановлений законом строк, звернувся
до суду за видачею судового наказу про
стягнення з відповідачів
заборгованості за комунальними
платежами за вказаний період і на
підставі його заяви судом 07 лютого
2014р. було видано судовий наказ, який за
заявою відповідачів було скасовано 20
березня 2014р., суд вважає, що позивачем
не пропущено строку звернення до суду з
вказаним позовом і відсутні
передбачені законом підстави для
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності.

У відповідності з вимогами ст. 67
ЖК України плата за комунальні послуги
(водопостачання, газ, теплову енергію
та інші послуги) стягується, окрім
квартирної плати, за затвердженими у
встановленому порядку тарифами.

Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату за комунальні
платежі.

Відповідно до вимогам ст. 64 ЖК
України члени сім'ї наймача, що
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами та
несуть всі обов'язки, що витікають з
договору найму житлового приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну відповідальність з наймачем
по зобов'язанням, що витікають з
вказаного договору.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_2-членом сім'ї
власника, що підтверджується випискою
з особового рахунку №НОМЕР_1.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуг» №1875-1V від 24
червня 2004р. відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг, якими є
наймач (власник), споживач, виконавець
та виробник, здійснюються виключно на
договірних засадах.

Згідно ст.218 ЦК України, недодержання
сторонами письмової форми правочину,
яка встановлена законом, не має
наслідком його недійсності, крім
випадків, встановлених законом.

Учасниками відносин щодо надання
послуг з централізованого опалення та
гарячого водопостачання до квартири
відповідачів, згідно ст.19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуг», є самі відповідачі як
споживачі послуг, ККП
«Донецькміськтепломережа» - як
виробник послуг, ТОВ «Текстильник-2005» -
як виконавець послуг.

Відносини між ККП
«Донецькміськтепломережа» та ТОВ
«Текстильник-2005» врегульовані
договором, за яким ККП
«Донецькміськтепломережа» надане
право самостійно вести облік оплати за
надані послуги, безпосередньо
стягувати плату за надані послуги з
квартиронаймачів.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно п.18 Постанови КМ України № 630
від 21.07.2005р. розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Нарахування за користування послугами
з теплопостачання здійснюється згідно
з затвердженими у встановленим
законом порядку, тарифами.

Згідно з рішенням Донецької
міської ради № 4/22 від 25.02.2011 р. «Про
норми споживання теплової енергії…»
з 01 березня 2011р. тариф на опалення за 1
кв.м. опалювальної площі складає 3,48 грн.
на місяць (1Гкал- 265, 55 грн); на гаряче
водопостачання - 53, 84 грн. з особи в
місяць (17, 58 грн. за 1 куб.м).

На протязі всього часу проживання у
вищевказаній квартирі відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуються
послугами ККП
«Донецькміськтепломережа» і своєчасно
та у повному обсязі сплачують за
отримані послуги.

Як вбачається з наданих суду
відповідачем ОСОБА_1 копій квитанцій,
починаючи з вересня 2011р.,
відповідачами належним чином та
згідно з встановленими тарифами
проводилась оплата за спожиті ними
послуги з гарячого водопостачання та
опалення.

(а.с.24-34)

В квартирі відповідачів встановлено
лічильник гарячої води і щомісячно
вони споживають від 1 куб.м до 3 куб.м
гарячої води, сплачуючи відповідно до
тарифу - по 17,58грн. за 1 куб. м, що
підтверджується наданими
квитанціями.

В цей же час у наданому суду
Розрахунку заборгованості позивач
безпідставно вказує споживання
відповідачами послуг за гаряче
водопостачання від 36 куб. м до 110
куб.м щомісячно, незаконно при цьому
нараховуючи грошові кошти за
неспожиті відповідачами послуги з
гарячого водопостачання, що є
неприпустимим.

(а.с.21-23)

Крім того, в кожній квитанції по сплаті
комунальних платежів відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чітко вказували, за
який місяць і рік вони проводять таку
оплату.

Таким чином, позивач не надав
суду достовірних та допустимих доказів
того, щодо наявності у відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по
оплаті за спожиті ними послуги з
гарячого водопостачання та опалення за
період з 01 вересня 2011р. по 01 травня 2014р.,
не було встановлено таке і у судовому
засіданні.

З огляду на наведене, суд вважає за
необхідне відмовити ККП
"Донецькміськтепломережа" в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за надані їм послуги з гарячого
водопостачання та опалення за період з
01 вересня 2011р. по 01 травня 2014р. -
задовольнити, як необґрунтованих та
безпідставних.

На підставі ст. 88 ЦК України
судові витрати суд вважає за необхідне
покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 64, 67, 68 ЖК
України; ст. ст. 261, 625 ЦК України,
Законом України "Про
житлово-комунальні послуги"; ст. ст. 10,
11, 60, 209, 212, 214, 215 -218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити Комунальному Комерційному
Підприємству
"Донецькміськтепломережа" строки для
звернення з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення в солідарному порядку
заборгованості за надані їм послуги з
гарячого водопостачання та опалення за
період з 01 вересня 2011р. по 01 травня 2014р.

В задоволенні позовних вимог
Комунального Комерційного
Підприємства
"Донецькміськтепломережа" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення в солідарному
порядку заборгованості за надані їм
послуги з гарячого водопостачання та
опалення за період з 01 вересня 2011р. по 01
травня 2014р. і судового збору -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Донецької області
через Кіровський райсуд м. Донецька
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: