Справа № 309/3547/13-ц
Провадження № 2/309/344/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в особі: головуючого-судді Савицький
С.А.

при секретарі Пристая
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору №
SAMDN4962 від 15.09.2006 року відповідач
отримав кредит у розмірі 10 000 гривень. У
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Відповідач зобов'язання згідно умов
договору належним чином не виконав,
тому станом на 31.07.2013 року
заборгованість позичальника перед
Банком становить 38966,34 гривень, а саме:
9671,63 гривень заборгованість за
кредитом; 26962,98 гривень заборгованість
по процентам за користування кредитом,
а також штрафи: 500 гривень (фіксована
частина) та 1831,73 гривень (процентна
складова).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, а згідно ст. 1054 цього Кодексу
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа - Кредитодавець,
зобов'язується надавати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Представник позивача Олексик В.В.. в
судове засідання подав суду заяву в
якій просить суд справу слухати в його
відсутності, позов підтримує повністю,
посилаючись на наведені в заяві
обставини. Просить суд його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3, діючий
на підставі довіреності, подав до суду
заяву, в якій просив відмовити в
задоволенні позову. В своїх
запереченнях на позовну заяву вказав
на те, що такий доказ як договір №
SAMDN4962 від 15.09.2006 року у матеріалах
справи відсутній, а також термін строку
дії картки закінчився 31.01.2009 року. Позов
поданий до суду 09.09.2013 р., а тому просить
суд на підставі ст. 257 ЦК України
відмовити у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

В судовому засіданні судом
встановлено, що відповідно до
кредитного № SAMDN4962 від 15.09.2006 року
відповідач отримав кредит у розмірі 10
000 гривень. У вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Згідно розрахунку заборгованість
відповідача по цьому кредитному
договору станом на 31.07.2013 року
заборгованість позичальника перед
Банком становить 38966,34 гривень, а саме:
9671,63 гривень заборгованість за
кредитом; 26962,98 гривень заборгованість
по процентам за користування кредитом,
а також штрафи: 500 гривень (фіксована
частина) та 1831,73 гривень (процентна
складова).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч.ч. 1, 2, п. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно і загальною позовною
давністю.

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253-255 цього
Кодексу.

Порядок обчислення позовної давності
не може бути змінений за домовленістю
сторін.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, з
спливом якого пов`язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Згідно ч.1 ст. 252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Разом з тим, із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
подією, що має неминуче настати, що
передбачено ч.2 ст. 251, ч.2 ст. 252 ЦК
України.

Таким терміном у кредитному споживчому
договорі № SAMDN4962 від 15.09.2006 року
визначено перебіг 12 місячного строку з
моменту підписання кредитного
договору - тобто 15.09.2006 року. При цьому у
разі, якщо на протязі цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про завершення дії договору,
він автоматично лонгується на такий
самий строк - тобто ще на 12 місяців до
15.09.2008 року. Подальша пролонгація
кредитного договору від 15.09.2006 року
його умовами не передбачена.
Доповнення до кредитного договору з
продовженням строку його дії сторонами
не укладалося.

Отже строк дії кредитного договору
відповідно до п. 9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг, як
невід'ємної його складової частини
закінчився 15.09.2008 року.

Тому в розумінні п. 9.12. кредитного
договору після закінчення строку дії
кредитного договору 15.09.2008 року почався
перебіг строку позовної давності, який
сплив 15.09.2011 року.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду
за захистом своїх прав у зв'язку із
невиконанням відповідачем
зобов'язання за кредитним договором
лише 09.09.2013 року, тобто після спливу
строку позовної давності.

При цьому суд враховує, що позивачем
питання про продовження судом строку
позовної давності із зазначенням
причин поважності пропуску строку у
позовній заяві або окремій заяві перед
судом не ставилося.

У відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові.

Таким чином суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити у
зв'язку з спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. 257, 258, 261, 267, 526, 1054 Цивільного
Кодексу України, суд -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити за спливом
позовної давності.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду:
Савицький С.А.