У х в а л а

іменем україни

16 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Дербенцевої
Т.П.,

Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Демарк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,
треті особи - ОСОБА_6, орган опіки та
піклування Бахмацької міської ради
Чернігівської області, про виселення з
квартири за касаційною скаргою ОСОБА_7
на заочне рішення Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 13 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 11 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Банк Демарк» (далі - ПАТ
«Банк Демарк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
рішенням Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 31 березня 2008
року на погашення заборгованості за
кредитним договором, укладеним між
банком та фермерським господарством
«Аграрник» (далі - ФГ «Аграрник»),
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у розмірі 55 тис. грн.
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
зокрема квартиру АДРЕСА_1, шляхом
проведення прилюдних торгів. Після
цього, 29 квітня 2009 року без згоди банка
у зазначеній квартирі був
зареєстрований ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У
березні 2013 року банк направив їм вимогу
про виселення, яку вони у добровільному
порядку виконувати відмовляються.
Враховуючи викладене, позивач просив
виселити відповідачів з предмета
іпотеки.

Заочним рішенням Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 13 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 11 лютого 2014
року, позов ПАТ «Банк Демарк»
задоволено частково. Виселено ОСОБА_4
та ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1. В іншій
частині позову відмовлено. Розподілено
судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що рішенням суду звернуто
стягнення на спірну квартирою, що
відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» є підставою для
виселення зареєстрованих у ній ОСОБА_4
та малолітнього ОСОБА_5, який був
зареєстрований у квартирі без згоди
банка, іпотекодержателя.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону судові рішення
не відповідають.

Судами встановлено, що на забезпечення
виконання умов кредитного договору від
17 лютого 2006 року, укладеним між ПАТ
«Банк Демарк» та ФГ «Аграрник», банк 23
березня 2006 року уклав із ОСОБА_4, ОСОБА_3
договір іпотеки, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 31 березня 2008
року, що набрало законної сили, з ОСОБА_4
та ОСОБА_3 стягнуто 55 тис. грн. шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Пред'являючи позов, ПАТ «Банк Демарк»
посилалось на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
без згоди банка зареєстрували у
спірній квартирі свого сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та, незважаючи на вимоги
банка, відмовляються добровільно
виселятись з квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка кореспондується з ч. 3 ст.
109 ЖК УРСР, звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Суди дійшли до передчасного висновку
про виселення відповідачів зі спірної
квартири, оскільки не врахували, що в
провадженні суду знаходиться спір, від
вирішення якого залежить вирішення
цієї справи, а рішенням апеляційного
суду Чернігівської області від 10
лютого 2014 року правовідносини іпотеки
між ПАТ «Банк Демарк» та ОСОБА_3, ОСОБА_6
та договір іпотеки від 23 березня 2006
року визнано припиненими. Апеляційний
суд виходив із того, що у результаті
ліквідації ФГ «Аграрник», яке є
боржником за основним зобов'язанням,
іпотека також припинилася.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК
України суди не дали оцінки підставі
виселення відповідачів з іпотечної
квартири.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України,
оскільки порушення закону допущені як
районним судом, так і апеляційним,
справа підлягає направленню на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 13 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 лютого 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Т.П. Дербенцева

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська