Справа № 495/3096/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді
при секретарі - Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою представника за
довіреністю ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Білгород-Дністровського РВ ГУДМС
України в Одеській області про
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття особи з
реєстрації місця проживання , -
Позивач 29.04.2014 року звернулася до суду з
Білгород-Дністрвоського РВ ГУДМС
України в Одеській області про
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття особи з
реєстрації місця проживання,
посилаючись на те, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
22.07.2013 року вона є власницею
двокімнатної квартири, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. У вищевказаній
квартирі зареєстрована колишня
дружина батька позивачки - ОСОБА_3, яка
на початку вересня 2013 року не знявшись
з реєстрації, забрала свої особисті
речі і виїхала на проживання в інше
місце. У звязку із вищевикладеним
позивач просить суд: позбавити ОСОБА_3
права користування житловим
приміщенням квартир за АДРЕСА_1,
зобовязати Білгород-Дністровський РВ
ГУДМС України в Одеській області зняти
з реєстрації місця проживання обліку
відповідача ОСОБА_3 з житлового
приміщення - квартири за АДРЕСА_1
Позивач та її представник в судове
засідання не з`явилися, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином, представник позивача
надав до суду заяву з проханням
розглядати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, причина неявки суду
невідома(а.с.46-47).
Представник РВ ГУДМС в судове
засідання не з`явився, надавши до суду
заяву з проханням розглядати справу у
його відсутність, заперечень немає
У зв'язку із неявкою сторін, відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, ретельно
дослідивши докази, суд вважає за
необхідне заяву задовольнити частково,
виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.07.2011 року, ОСОБА_2
являється власницею двокімнатної
квартири під АДРЕСА_1, що складається в
цілому із: коридору - 1, житлової - 2,
житлової - 3, кухні - 4, кладової - 5, ванної
- 6, туалету - 7, лоджії -І, житловою площею
27,5 кв.м., загальною площею 53,0 кв.м.(а.с.13).
Право власності ОСОБА_2 на вищевказану
квартиру зареєстровано та
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових пав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с. 15).
Згідно копії домової книги у квартирі
АДРЕСА_1 Одеської області
зареєстровані ОСОБА_4,ОСОБА_3 та ОСОБА_5
(а.с.9-10). ОСОБА_4 у відповідності до
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
помер ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.12).
У відповідності до актів обстеження
побутових умов проживання від 21.04.2014
року та 24.06.2014 року, ОСОБА_3, не мешкає у
квартирі АДРЕСА_1 з 10 вересня 2013 року
Згідно довідки № 507 від 25.06.2014 року,
виданої Бритівською сільською радою
Білгород-Дністрвоського району
Одеської області, згідно запису по
господарської книги № 11 о/р № 0967-01 за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, але з вересня місяця 2013
року не мешкає за вказаною адресою
Позивачка у своєму позові стверджує, що
реєстрація ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на
праві власності квартирі перешкоджає
їй в повному обсязі реалізовувати своє
Вимоги позивача , щодо визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою, обґрунтовані,
оскільки, частиною першої статті 316 ЦК
України встановлено, що право
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.
Отже як вбачається з матеріалів справи
відповідач не є членом сім`ї позивача,
а своєю реєстрацією у спірній квартирі
порушує право позивачки як власника на
користування та розпорядження її
майном, захист, якого передбачений ст.
Конституцією України (ст. 41] та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
Таким чином, не зняття з реєстрації
відповідача порушує право власності
В частині вимог щодо зобов»язання
відповідну державну установу зняти
відповідача з реєстрації суд вважає за
необхідне в позові відмовити, оскільки
дані вимоги заявлені передчасно, до
звернення позивача до вказаного
органу, до того ж рішення суду щодо
визнання особи втратившою право
користування житловим приміщенням вже
є підставою для зняття його з
Положеннями ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
закріплено, що судове рішення, що
набрало законної сили, є самостійною
підставою для зняття з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, а саме
зареєстроване у встановленому порядку
право власності позивача на квартиру,
ту обставину, що відповідачка по справі
не проживає в ній з 10 вересня 2013 року, а
також що рішення суду є самостійною
підставою для зняття з реєстрації, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог в частині
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1,
та про відмову в задоволенні решти
На підставі викладеного та керуючись
ст. 150 ЖК Української РСР, ст. 319, 391 ЦК
України ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 64,
208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд -
Позов представника за довіреністю
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Білгород-Дністрвоського РВ
ГУДМС України в Одеській області про
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття особи з
реєстрації місця проживання-
задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстрація: АДРЕСА_1 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його увалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Н.В. Чебан