Справа № 645/4281/14-ц
Провадження №
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А
18 липня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС
України в Харківській області про
визнання втраченим права користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації місця проживання
Позивач звернувся до суду з
позовом, яким просить визнати
втраченим права користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
місця проживання за адресою АДРЕСА_1
відповідача ОСОБА_2.
В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
09.04.2003 року посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі № 1359 він є
власником квартири АДРЕСА_1. З
відповідачкою ОСОБА_2 позивач в даній
квартирі, проживали разом в період з 2004
року по 2006 рік та в цей час він
зареєстрував відповідачку за вказаною
адресою. У 2006 році відповідачка виїхала
з квартири не залишивши ні яких
відомостей про себе, при цьому зняття з
реєстрації місця проживання
відповідачем здійснено не було, та з
того часу будь-які стосунки з нею у
позивача обірвалися. На даний час
ОСОБА_2 не проживає у належній йому на
підставі приватної власності квартирі
більше семи років. Також позивач
зазначив, що за надані комунальні
послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1,
він сплачує самостійно не зважаючи на
реєстрацію за даною адресою
відповідачки. В зв*язку з чим, позивач
вважає що наявність реєстрації
відповідача в квартирі, яка належить
йому на праві власності і в якій
відповідач фактично не проживає,
порушує його право вільно володіти,
користуватися і розпоряджатися
належною йому власністю, тому просить
суд визнати втраченим права
користування жилим приміщенням та
зняти з реєстрації місця проживання за
адресою АДРЕСА_1 відповідача ОСОБА_2.
У судове засідання
представник позивача ОСОБА_4, який діяв
на підставі доручення, не з'явився,
через канцелярію суду надав заяву, якою
підтримує позовні вимоги у повному
обсязі, просив суд їх задовольнити,
справу просив розглядати за його
відсутності, проти постановлення по
справі рішення в його відсутності та
постановлення заочного рішення не
відповідно до правил ст.74 ЦПК України,
неодноразово поштою викликалася у
судове засідання за наявними у справі
даними про її місце проживання, однак
всупереч своїх процесуальних
обов'язків повістки не отримувала і
при цьому ніяких заяв щодо зміни свого
місця проживання до суду не надала,
що свідчить про її відсутність за
цією адресою, внаслідок чого за
змістом абз. 5 ч.5 вказаної статті ЦПК
України вважається, що судова повістка
вручена їй належним чином. Тому суд, у
світлі вимог ст.6 Конвенції "Про захист
прав людини і основоположних свобод"
і положень ст.157 ЦПК України, для
забезпечення належного балансу
процесуальних прав та обов'язків
сторін у справі вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
Представник третьої особи -
Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС
України в Харківській області, у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, про що в
матеріалах справи містяться
відповідні документи, причини неявки
суду не повідомив, заперечень та заяви
про розгляд справи у його відсутність
суду не надав.
Враховуючи, що у справі
маються достатні дані про права і
взаємовідносини сторін, відповідач
належним чином повідомлений про час і
місце судового розгляду справи, суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутності відповідача та, зі згоди
позивача, ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, дослідивши надані
докази у їх сукупності, вважає позовну
заяву такою, що підлягає задоволенню з
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
У відповідності до ч 3 ст. 10, ч 2 ст.59, ч 1, ч
4 ст..60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести суду ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 09.04.2003 року посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі № 1359 та
технічного паспорту на квартиру
виданого Харківським міським бюро
технічної інвентаризації від 13.02.2003
власником квартири АДРЕСА_1.
Як встановлено у судовому
засіданні та підтверджується
відомостями адресно - довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМВС України в
Харківській області, станом на 30 травня
2013 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована відповідачка по справі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 7 березня 2006 року.
У ході розгляду справи було
встановлено, що позивач в березні 2006 р.
враховуючи близькі стосунки з ОСОБА_2,
для подальшого сумісного мешкання,
домовились про надання ОСОБА_2 права
проживання у зазначеній квартирі. У
зв'язку з цим 07.03.2006 р. було
зареєстровано місце проживання
відповідача в зазначеній квартирі.
Згідно відповіді Фрунзенського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
по теперішній час повідомлень чи заяв
про захист своїх прав, або про
перешкоджання в проживанні за адресою
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не
Згідно відповіді КЗОЗ «Харківської
Міської поліклініки № 6» від 10.07.2014 р. №
1828, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
зареєстрована в АДРЕСА_1 з 2006 р. по
теперішній час до фахівців поліклініки
№ 6 не зверталася.
Як вбачається з акту ЖКО «ПРОСТОР» від
10.07.2014 р., власником квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1. В результаті обстеження
вказаної квартири встановлено, що
ОСОБА_2 не мешкає за вказаною адресою з
грудня 2008 р., належні їй речі в квартирі
відсутні. В період з 2006 року за захистом
своїх прав до ЖКО «ПРОСТОР» не
зверталася, комунальні платежі за
зазначений період та по теперішній час
Крім письмових доказів факт не
проживання відповідача ОСОБА_2, також
підтверджуються поясненнями позивача,
викладені в позовній заяві, що
відповідач в квартирі не проживає з 2006
року по теперішній час, речі її
відсутні, реєстрацію відповідачу
позивач надав для сумісного мешкання,
але в грудні стосунки у позивача з
відповідачем обірвалися та на даний
час вона фактично не проживає.
Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2006 року по
теперішній час в квартирі АДРЕСА_1
фактично не проживає, квартиру
звільнила та втратила інтерес до цього
житла, оплату за квартирні та
комунальні послуги не вносить, не
цікавиться квартирою, речей її в
Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.. 383 ЦК України та
ст.. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім*ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
В судовому засіданні встановлено, що
відповідач в спірному жилому
приміщенні не проживає більше року, а
навіть понад сім років, квартплату за
оплату за комунальні послуги не
сплачує, за місцем реєстрації медичні
послуги не отримує, ні яким чином не
користується своїм правом
користування спірним жилим
Відповідно до ст..ст.15,16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та може
звернутися до суду за захистом своїх
цивільних прав. Способом захисту
цивільного права може бути, зокрема,
визнання судом цього права.
Таким чином, оцінюючи в сукупності
отримані докази у судовому засіданні,
суд находить достовірно встановленим,
що відповідач більше року без поважних
причин в спірному жилому приміщенні не
проживає, в зв'язку з чим, суд вважає, що
вона втратила право користування
спірним жилим приміщенням та вважає
можливим відмінити реєстрацію
відповідача за адресою АДРЕСА_1.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 224-226 ЦПК
України, ст.. 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України,
ст.. 150 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням за адресою:
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачем, який не приймав
участі у розгляді справи, протягом
десяти днів з дня отримання копії
заочного рішення може бути подана
письмова заява про перегляд заочного
рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути
оскаржене іншими особами, які брали
участь у розгляді справи до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Іншими особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ: