Справа № 344/7555/14-ц
Провадження № 2/344/3166/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ майна
подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ
майна подружжя, мотивуючи тим, що 24.06.1989
року у Вишнівській сільській раді
Рогатинського району, зареєструвала
шлюб з відповідачем. В шлюбі у них
народилося двоє дітей, які на даний час
уже повнолітні, неповнолітніх дітей
від шлюбу немає.

Спільне життя не склалось, у
зв"язку з тим, що відповідач тривалий
час зловживає алкоголем, ображає її,
скандалить. Відповідач в
лютому-березні місяці лікувався в
наркодиспансері, але через нетривалий
час знову почав пити, внаслідок чого
спільне життя і збереження шлюбу стало
неможливим. Разом, як подружжя сторони
не проживають вже декілька років,
спільного бюджету не ведуть, кожен живе
своїм життям. Вважає, що шлюб існує лише
формально, шлюбні відносини вони не
підтримують, а тому, примирення та
збереження їхньої сім"ї є не можливим, а
тому просила шлюб розірвати. Крім
цього, за час шлюбу, подружжям було
придбане майно, яке є спільною сумісною
власністю: земельна ділянка площею 0,0474
га для використання під сад, город
придбана 11.05.2002 року вартістю 1109 грн.;
водонагрівач "Арістон" BLUR 100V вартістю
1400 грн.; пральна машинка "Індезит" IWSB 5105
CIS вартістю 3708 грн.; приватизована
однокімнатна квартира АДРЕСА_1
загальною площею 33,7 кв.м., житловою
площею 18,2 кв.м. та загальною вартістю
37313 грн. Просила виділити їй у власність
земельну ділянку площею 0,0474 га
загальною вартістю 1109 грн. надану для
використання під сад, город; пральну
машинку "Індезит" IWSB 5105 CIS вартістю 3708
грн.; виділити відповідачу у власність
водонагрівач "Арістон" BLUR 100V вартістю
1400 грн., частку позивачки в квартирі
АДРЕСА_2. Просила стягнути з
відповідача понесені нею судові
витрати.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги уточнила, просила шлюб
розірвати, визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,0474 га надану для використання під сад,
город, яка знаходиться на території
Клузівської сільради Тисменицького
району Івано-Франківської області
придбану на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
11.05.2002 року АЕК №360512 ОСОБА_2; визнати за
відповідачем - ОСОБА_2 - право власності
на: 1/7 частину квартири АДРЕСА_3, яка
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
жительці АДРЕСА_4, яка належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
членам його сім"ї на підставі свідоцтва
про право власності від 24.01.2012 року;
водонагрівач "Арістон" BLUR 100V вартістю
1400 грн.; пральну машинку "Індезит" IWSB 5105
CIS вартістю 3708 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
беручи до уваги пояснення учасників
процесу судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно свідоцтва про укладення шлюбу
Серія НОМЕР_3 від 24.06.1989 року сторони
зареєстрували шлюб у Вишнівській
сільській раді Рогатинського району,
про що зроблено запис в Книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
за № 6 (а.с.7). Від даного шлюбу у подружжя
народилося двоє дітей, які на даний час
уже повнолітні, неповнолітніх дітей
від шлюбу немає.

Позивачка стверджує, що вона
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем, вони не
підтримують сімейних відносин, не
ведуть спільного господарства. На
думку позивачки шлюб їх існує
формально, миритися вона не бажає,
збереження шлюбу суперечить її
інтересам. Тому такий шлюб зберігати не
доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, а тому шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24.06.1989 року
у Вишнівській сільській раді
Рогатинського району, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу за № 6 слід розірвати.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 24.06.1989 року.
Вказаний факт сторонами визнається, не
заперечується, а тому відповідно до ч. 1
ст. 61 ЦПК України доказуванню не
підлягає.

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 11.05.2002 року
ОСОБА_2 купив земельну ділянку площею
0,0474 га надану для використання під сад,
город, яка знаходиться на території
Клузівської сільради Тисменицького
району Івано-Франківської області
(а.с.8).

Згідно із Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" ОСОБА_2 та членами його сім"ї було
приватизовано однокімнатну квартиру
АДРЕСА_5 загальною площею 35,10 кв.м. про
що на підставі розпорядження міського
голови м.Івано-Франківська від 30.12.2011
року за №742-р видано Свідоцтво про
право власності від 24.01.2012 року. Згідно
зазначеного Свідоцтва квартира
АДРЕСА_6 належить на праві спільної
сумісної власності гр. ОСОБА_2 та членам
його сім"ї в рівних долях (а.с.9).

Відповідно до Видаткової
накладної №ФТ-9534 від 17.05.2012 року ОСОБА_1
придбала водонагрівач ARISTON BLU R 100V
вартістю 1400 грн. (а.с.13).

Відповідно до Видаткової
накладної №ФА-16054 від 02.09.2011 року ОСОБА_1
придбала пральну машину INDESIT IWSB 5105 (CIS)
вартістю 3708 грн. (а.с.14).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом. Майно, набуте в
результаті спільної праці та за
спільні грошові кошти членів сім'ї, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором,
укладеним у письмовій формі.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 60 Сімейного
кодексу України (надалі СК України),
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Статтею 70 СК України визначено, що
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України,
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, з
урахуванням того, що відповідач не
заперечував проти задоволення позову,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги позивачки є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 70,
71, 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,
ст. 197 Цивільного процесуального
кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та поділ майна подружжя -
задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
24.06.1989 року у Вишнівській сільській
раді Рогатинського району, про що
зроблено запис в Книзі реєстрації
актів про укладення шлюбу за № 6 -
розірвати.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
жителькою АДРЕСА_4 право власності на
земельну ділянку площею 0,0474 га надану
для використання під сад, город, яка
знаходиться на території Клузівської
сільради Тисменицького району
Івано-Франківської області придбану на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 11.05.2002 року АЕК
№360512 ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителем
АДРЕСА_7 право власності на:

1/7 частину квартири АДРЕСА_3, яка
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
жительці АДРЕСА_4, яка належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
членам його сім"ї на підставі свідоцтва
про право власності від 24.01.2012 року;

водонагрівач "Арістон" BLUR 100V
вартістю 1400 (одна тисяча чотириста)
гривень;

пральну машинку "Індезит" IWSB 5105 CIS
вартістю 3708 (три тисячі сімсот вісім)
гривень.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.