справа № 1309/4849/12
УХВАЛА

"22" липня 2014 р. Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
поновлення строку на подання скарги на
постанови головного державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Амбриза Р.А. від 30.01.2014 року про
закінчення виконавчих проваджень №
369139956 та № 36913827

встановив:

11.06.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з клопотанням /Т-2 а.с.134/, в якому
просять поновити строк на оскарження
постанов головного державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Амбриза Р.А. від 30.01.2014 року про
закінчення виконавчих проваджень №
369139956 та № 36913827, а також одночасно
подали до суду скаргу на дії державного
виконавця, в якій просять визнати
незаконними та скасувати зазначені
постанови державного виконавця /Т-2
а.с.135-137/. Свої вимоги мотивують тим, що
17.02.2014 року вони звернулися з
аналогічною скаргою до Залізничного
районного суду м. Львова, зазначена
скарга була прийнята до розгляду судом.
Проте, 17.03.2014 року суд виніс, на їх думку
передчасну, незаконну ухвалу, якою
залишив скаргу без розгляду, в зв'язку з
повторною їх неявкою. Крім того, 17.02.2014
року вини також звернулися до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просили визнати недійсними
оскаржувані постанови державного
виконавця. 12.03.2014 року ухвалою
Львівського окружного
адміністративного суду було відкрите
провадження у справі за зазначеним
адміністративним позовом, однак 25.04.2014
року ухвалою суду провадження у
адміністративній справі за їх позовом
було закрито в зв'язку з тим, що розгляд
даного позову не відноситься до
підвідомчості адміністративних
суддів. Таким чином, вважать, оскільки в
окружному суді продовжувався розгляд
справи за їх позовом, то вони не вбачали
необхідності оскаржувати ухвалу
Залізничного районного суду м. Львова
від 17.03.2014 року, якою їх скарга була
залишена без розгляду. Крім того, в
продовж 2014 року ОСОБА_1 багато часу
перебував на лікуванні. В зв'язку з
вказаним, просять клопотання
задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1, який також
діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі
довіреності, клопотання підтримав, дав
пояснення аналогічні вищенаведеному,
просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні заінтересована
особа - державний виконавець
Залізничного ВДВС ЛМУЮ Амбриз Р.А.
проти задоволення клопотання
заперечив, пояснивши, що таке є
безпідставним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1
державного виконавця Амбриза Р.А.,
оглянувши матеріали клопотання та
справи, суд прийшов до висновку, що у
задоволенні такого слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно з 2. ст. 373 ЦПК України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Частиною 1 статті 374 ЦПК України
передбачено, що скаргу може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 374 ЦПК України
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Судом встановлено, що 31.01.2014 року
головний державний виконавець
Залізничного ВДВС ЛМУЮ Амбриза Р.А.
виніс постанову про закінчення
виконавчого провадження № 36913827 з
примусового виконання виконавчого
документу № 1309/4849/12 виданого 01.03.2013 року
Залізничним районним судом м. Львова
про зобов'язання ЛКП «Привокзальне»
виконати роботи з гідроізоляції
фундаменту, ремонту штукатурки
дворового і головного фасадів, заміни
залишку стояків водовідводу (ринв) з
даху, приведення в належний стан
покрівлі і місце примикання даних
стояків до покрівлі даху житлового
будинку АДРЕСА_1 /Т-2 а.с.33/ та постанову
про закінчення виконавчого
провадження № 36913956 з примусового
виконання виконавчого документу №
1309/4849/12 виданого 01.03.2013 року Залізничним
районним судом м. Львова про
зобов'язання ЛКП «Привокзальне»
виконати роботи по утепленню
перекриття над приміщенням комори до
квартири НОМЕР_1 яка розташована у
цокольному приміщенні будинку по
АДРЕСА_1, з виконанням пароізаліційного
та теплоізаліційного шару /Т-2 а.с.36/.

17.02.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до Залізничного районного суду м.
Львова зі скаргою, в якій просили
скасувати вищезазначені постанови,
винесені головним державним
виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ
Амбризем Р.А. /Т-2 а.с. 40/.

18.02.2014 року ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова зазначена
скарга була прийнята до судового
розгляду /Т-2 а.с.39/.

17.03.2014 року ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова скарга ОСОБА_1
та ОСОБА_2 від 17.02.2014 року була залишена
без розгляду, у зв'язку з повторною
неявкою у судове засідання скаржників
/Т-2 а.с.92,93/.

31.03.2014 року скаржники подали апеляційну
скаргу на ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 17.02.2014 року
/Т-2 а.98,99/, яка ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 14.04.2014 року була
залишена без руху /Т-2 а.с.102,103/. 08.05.2014
року ухвалою апеляційного суду
апеляційна скарга була повернута
апелянтам, оскільки останні не
виконали вимоги ухвали без руху /Т-2
а.с.110/.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що як судом першої інстанції,
так і апеляційним судом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. було забезпечено право на
вільний доступ до правосуддя. Проте,
скаржники не скористалися цим правом у
повній мірі з причин, які не залежали
від суду, так зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
у судові засідання, призначені
Залізничним районним судом м. Львова,
двічі не з'явилися, про причини своєї
неявки суд не повідомили, що призвело
до того, що 17.03.2014 року ухвалою
Залізничного районного суду м. Львова
їх скарга була залишена без розгляду.

05.05.2014 року скаржники в друге
звернулися до суду з аналогічною
скаргою, в якій просили скасувати
оскаржувані ними постанови, винесені
головним державним виконавцем
Залізничного ВДВС ЛМУЮ Амбризем Р.А. /Т-2
а.с.111,112/.

Суд, беручи до уваги те, що чинним
законодавством встановлений десяти
денний строк на оскарження дій
державного виконавця, а ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. звернулися до суду зі скаргою в
друге, майже через три місяця після
того, як їм стало відомо про
оскаржувані постанови, та через 49 днів
після винесення ухвали без розгляду за
наслідками розгляду їх першої скарги,
прийшов до висновку, що не може в даній
справі вважатися підставою для
поновлення строку факт того, що
скаржники двічі не з'являвся у судове
засідання по справі за їх аналогічною
скаргою, в результаті чого зазначена
скарга була залишена без розгляду.

Також, суд критично ставиться до
твердження ОСОБА_1 та ОСОБА_2., що строк
має бути поновлений з підстав того, що
вони зверталися до адміністративного
суду з адміністративним позовом про
оскарження дій державного виконавця та
скасування постанов, винесених
державним виконавцем, оскільки з
матеріалів справи та зі змісту скарги
від 17.02.2014 року вбачається, що
скаржникам достовірно було відомо, що
оскаржувані постанови, винесені
державним виконавцем оскаржуються в
порядку, передбаченому ЦПК України, а
не згідно з положеннями КАС України.

Також, суд не бере до уваги твердження
ОСОБА_1, що він пропустив строк
звернення до суду через те, що протягом
2014 року він проходив лікування у різних
медичних закладах, оскільки останнім
не надано суду жодного належного
доказу, який би підтверджував вказане
твердження скаржника.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши
докази по справі у їх сукупності,
вважає, що у задоволенні клопотання про
поновлення строку звернення до суду зі
скаргою на дії державного виконавця з
підстав, викладених у ній, слід
відмовити за безпідставністю та
необґрунтованістю.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК
України документи, подані після
закінчення процесуальних строків,
залишаються без розгляду, якщо суд за
клопотанням особи, що їх подала, не
знайде підстав для поновлення або
продовження строку.

Беручи до уваги, що судом відмовлено у
задоволенні клопотання про поновлення
строку на подання скарги на постанови
державного виконавця, то суд приходить
до висновку, що саму скаргу від 11.06.2014
року слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.72,73 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про поновлення строку на
подання скарги на постанови головного
державного виконавця Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Амбриза Р.А. від 30.01.2014 року про
закінчення виконавчих проваджень №
369139956 та № 36913827 - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанови
головного державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Амбриза
Р.А. від 30.01.2014 року про закінчення
виконавчих проваджень № 369139956 та №
36913827 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в 5- денний строк з дня
винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Ухвала не
набрала законної сили.

Суддя:
Боровков Д.О.