Єдиний унікальний номер 205/6301/14-ц
16 жовтня 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
судді Мовчан Д.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Орган опіки та
піклування Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради, Прокурор
Ленінського району м.
Дніпропетровська, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
ОСОБА_1 (далі - Позивач) в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Орган опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, Прокурор Ленінського району м.
Дніпропетровська, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що її
онука, ОСОБА_4, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
Мати дитини - ОСОБА_3 (далі - Відповідач-2)
в шлюбі не перебуває, ніде не працює,
вихованням дитини не займається,
материнську турботу не проявляє,
матеріально не забезпечує, не
піклується про стан здоров'я, не
забезпечує необхідних умов для життя,
виховання та розвитку малолітньої
дитини, ухиляючись тим самим від
виконання своїх батьківських
обов'язків. Батько дитини - ОСОБА_2 (далі
- Відповідач -1) ) в шлюбі не перебуває,
також ніде не працює, вихованням доньки
не займається, матеріально не
забезпечує, не піклується про стан
здоров'я, не забезпечує необхідних умов
для життя, виховання та розвитку
малолітньої дитини, переклав обов'язки
по вихованню дитини на свою матір
ОСОБА_1, ухиляючись тим самим від
виконання своїх батьківських
Далі, позивач зазначає, на теперішній
час її онука ОСОБА_4, проживає разом з
нею, знаходиться на повному її
утриманні, вона особисто займається її
вихованням, всі питання щодо виховання
вирішуються нею самостійно і без
підтримки відповідачів. Відповідачі
матеріальну допомогу добровільно на
утримання дитини не здійснюють. У
зв'язку з вищевикладеним, позивач
змушена звернутися до суду та просити
суд позбавити батьківських прав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні до їх
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти
на користь, ОСОБА_1, у розмірі
прожиткового мінімуму дитини даної
вікової категорії, щомісячно і до
повноліття дитини, вирішити питання
щодо судових витрат.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву в якій
просить задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с.34).
Відповідач -1 - ОСОБА_2, також в судове
засіданні не з'явився, надав суду
письмову заяву, в якій проти
задоволення позову не заперечує (а.с.33).
Відповідач -2 - ОСОБА_3, у судове
засідання не з'явилася, про день та
час розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчить судова
повістка (а.с.26) та поштове відправлення
яке повернулось до суду із відміткою
«закінчення терміну зберігання» (а.с.
28), про причини неявки в судове
засідання не повідомила, ніяких
письмових заяв чи клопотань до суду не
надходило. З наведеного вбачається, що
не зважаючи на повідомлення поштового
відділення, про надходження судового
листа, зазначене поштове відправлення
відповідачем отримано не було.
Відсутність такого відповідача за
зазначеною адресою та неотримання
поштового відправлення (його
повернення за закінченням терміну
зберігання) слід розцінювати як
належне повідомлення про день та час
розгляду справи по суті такої особи.
Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Органу опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, в судове
засідання не з'явилася, надавши суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, вважає за можливе
позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у відношенні до їх малолітньої
дитини, доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1, у
розмірі прожиткового мінімуму дитини
даної вікової категорії, щомісячно і до
повноліття дитини, вирішити питання
щодо судових витрат, проти заочного
розгляду справи не заперечує.
Прокурор Ленінського району м.
Дніпропетровська проти задоволення
позовних вимог щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні їх
малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 не заперечував.
У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином був
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнанні
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення про
заочну форму розгляду справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами доходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню за наступних підстав.

Так судом встановлені наступні
обставини справи та визначені виниклі
відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що батьками
малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2, виданого
19.02.2013 року (а.с.3).

Із матеріалів даної цивільної
справи вбачається, що мати дитини -
ОСОБА_3 в шлюбі не перебуває, ніде не
працює, вихованням дитини не
займається, материнську турботу не
проявляє, матеріально не забезпечує, не
піклується про стан здоров'я, не
забезпечує необхідних умов для життя,
виховання та розвитку малолітньої
дитини, ухиляючись тим самим від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

Із матеріалів даної цивільної справи
також вбачається, що батько дитини -
ОСОБА_2 в шлюбі не перебуває, також ніде
не працює, вихованням доньки не
займається, матеріально не забезпечує,
не піклується про стан здоров'я, не
забезпечує необхідних умов для життя,
виховання та розвитку малолітньої
дитини, переклав обов'язки по вихованню
дитини на свою матір ОСОБА_1, ухиляючись
тим самим від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Згідно Акту комісійного
обстеження працівниками Комунального
закладу освіти дошкільного
навчального закладу (ясла - садок) № 89
Дніпропетровської міської ради
житлово-побутових умов сім'ї, в якій
проживає ОСОБА_4, вбачається, що для
дитини створені всі необхідні умови
для здоров'я та всебічного розвитку
дитини (а.с.14). За весь час проживання
малолітньої ОСОБА_4 у своєї бабусі
ОСОБА_1, ані батько, ані мати до них не
приїжджали, не телефонували, жодним
чином не дбали про свою доньку.

Згідно довідки виданої Комунальним
закладом «ДЦПМСД № 6» дитину на огляд
завжди приводить бабуся - ОСОБА_1, яка
сама займається онукою ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до вироку Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.02.2009 року ОСОБА_2 був засуджений до
позбавлення волі за скоєння злочину
передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Окрім цього, відповідач -1 - ОСОБА_2 надав
заяву, посвідчену приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 11.06.2014
року, та зареєстровану в реєстрі за №
937, в якій відмовляється від
батьківських прав відносно своєї
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

Згідно висновку Орган опіки та
піклування Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради вважає за
доцільне позбавити відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав у
відношенні до їх малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Позбавляючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3
батьківських прав суд виходив з того,
що відповідачі характеризуються
негативно, протягом тривалого часу не
займаються утриманням, вихованням та
навчанням дитини, на час розгляду
справи не змінили своє ставлення до
виконання батьківських обов'язків, що
свідчить про відсутність в них наміру
займатись вихованням доньки,
сплачувати кошти на її утримання.

Враховуючи інтереси дитини, приписи
законодавства, встановлені обставини
справи, суд доходить висновку, про те,
що позовні вимоги в частині
позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3
батьківських прав у відношенні їх
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, є такими, що ґрунтуються
на законі, внаслідок чого підлягають
задоволенню.

Окрім цього, відповідно до ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки судом встановлено, що
відповідачі не виконують своїх
батьківських обов'язків, само
ухиляються від виховання та
матеріального забезпечення дитини, не
піклуються про її життя та здоров'я,
суд вважає за необхідне задовольнити
вимоги позивача, у тому числі й вимогу
щодо стягнення з відповідачів
аліментів, оскільки відповідачі, в силу
вимог ст. 180 СК України будучи батьками
дитини, зобов'язані її матеріально
утримувати.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову. Разом
з цим, суд зазначає, що згідно до ч.3 ст.
181 СК України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у вигляді частці від
доходу її матері, батька і (або) в
твердій грошовій сумі, а тому вимога
щодо стягнення аліментів у розмірі
прожиткового мінімуму дитини даної
вікової категорії, щомісячно і до
повноліття дитини, не узгоджується із
вказаною нормою матеріального закону.

Судом також встановлено, що
відповідачі є працездатними,
здоровими, доказів неможливості
сплачувати із об'єктивних, незалежних
від них причин, суду не надали, як і не
надали доказів перебування в них на
утриманні будь-яких інших осіб. З
огляду на наведене, суд доходить
висновку, що відповідачі зобов`язані і
спроможні надавати матеріальну
допомогу своїй малолітній дитині. Не
бажання відповідачів надавати таку
матеріальну допомогу не може бути
підставою для відмови в задоволенні
позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про необхідність
стягувати з відповідачів у судовому
порядку аліменти у розмірі 1/3 частини
від усіх видів заробітку (доходу)
кожного із батьків щомісячно, на
утримання дитини до її повноліття,
починаючи з 18 липня 2014 року, оскільки
відповідачі, будучи, батьками дитини
зобов'язані її матеріально утримувати.

Суд зауважує, що відповідачі, будучи
належним чином повідомлені про розгляд
даної цивільної справи по суті,
заперечень на позов та доказів на їх
обґрунтування суду не надали, що дає
суду право при заочному розгляді
справи обмежитись доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
вимогам ст. 224 ЦПК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів також слід стягнути на
користь держави судові витрати, що були
ним понесені, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а саме:
судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
із кожного відповідача окремо.

На підставі викладеного,
керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України,
абз. 1 ч. 5 ст. 81, ч. 3 ст. 88, ч. 4 ст. 169, ст. ст.
209, 212-215, 218, ч. 1 ст. 224, ст. ст. 225, 226 ЦПК
України, п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 30 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Орган опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, Прокурор Ленінського району м.
Дніпропетровська, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задовольнити частково.

2.Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
батьківських прав у відношенні до його
малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

3. Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6
батьківських прав у відношенні до її
малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

4.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(і.п.н.НОМЕР_1, громадянина України,
уродженця м. Дніпропетровська,
зареєстрований за адресою: 49000, АДРЕСА_1)
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8
(громадянки України, уродженки м.
Дніпропетровська, зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1) аліменти
на утримання малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3
частини від усіх видів заробітку
(доходу) батька, щомісячно, але не менш 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до
досягнення нею повноліття, починаючи з
18 липня 2014 року.

5.Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(громадянки України, уродженки м.
Дніпропетровська, зареєстрована за
адресою: 49000, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8 (громадянки України,
уродженки м. Дніпропетровська,
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1) аліменти на утримання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку (доходу) батька,
щомісячно, але не менш 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття, починаючи з 18 липня 2014 року.

6. В решті позову - відмовити.

7. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(і.п.н.НОМЕР_1, громадянина України,
уродженця м. Дніпропетровська,
зареєстрований за адресою: 49000, АДРЕСА_1)
судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять
одну) грн. 80 коп. на користь держави.

8. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(громадянки України, уродженки м.
Дніпропетровська, зареєстрована за
адресою: 49000, АДРЕСА_2) судовий збір у
розмірі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп.
на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Позивач має право оскаржувати заочне
рішення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області, шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:
Мовчан Д.В.