У х в а л а

іменем україни

2 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 31 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
з позовом про стягнення 3 102,17 дол. США
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_4

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 11 грудня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 3 102,17 дол.
США.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 31 березня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням апеляційного
суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просило скасувати оскаржуване судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 26 квітня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
укладено договір, за яким позичальник
одержав кредит у розмірі 100 дол. США
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 %
річних на суму залишку заборгованості
із кінцевими терміном повернення, що
відповідає строку дії картки - до
лютого 2011 року (а.с. 7, 46, 78).

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Згідно з частиною 5 статті 261
ЦК України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Відмовляючи у задоволенні позову,
апеляційний суд обґрунтовано вважав,
що вимоги банку не підлягають
задоволенню у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 31 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик