Справа № 344/6830/14-ц
Провадження № 4-с/344/55/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.

секретаря Устинської
Н.С.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду скаргу ОСОБА_1 про
визнання дії старшого державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції ОСОБА_2
при внесенні ним до Довідки-розрахунку
заборгованості по сплаті аліментних
платежів недостовірних відомостей та
визнання протиправною та скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження ВП
42563941 від 04.04.2014р.,-

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2014 року відділом державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції в особі
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_2 винесено
постанову (ВП № 42563941, реєстраційний
номер виконавчого провадження 42563941)
про відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання за
виконавчим листом № 2-3781 виданого
Івано-Франківським міським судом 12.01.2012
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3, аліменти в твердому грошовому
розмірі по 500 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття .

В рамках відкритого виконавчого
провадження, 04.04.2014року суб’єкт
оскарження виніс постанову про арешт
на все майно, що належить боржнику
ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення 10500, 00 грн. та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_4
Дана постанова була винесена у зв»язку
із заборгованістю по сплаті аліментів,
яка становила 10500 грн., про що було
складено державним виконавцем
довідку-розрахунок. Посилаючись на те,
що вказані дії державного виконавця не
відповідають вимогам Закону
представник заявника звернувся до суду
із зазначеною скаргою.

Суб’єкт оскарження в судове засідання
не з’явився про час, дату та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому порядку, причину неявки
суду не повідомив. Скаржник в судовому
засіданні вимоги скарги підтримав
просив задовольнити, а в подальшому в
судове засідання не з’явився . За таких
обставин суд вважав за можливим
розглянути справи за відсутності
нез’явившихся сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу дій
державного виконавця при виконанні
виконавчого документа, виданого по
цивільній справі, та усунення
порушеного права шляхом скасування
постанови державного виконавця.

В судовому засіданні встановлено, що 20
березня 2014 року відділом державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції в особі
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_2 винесено
постанову (ВП № 42563941, реєстраційний
номер виконавчого провадження 42563941)
про відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання за
виконавчим листом № 2-3781 виданого
Івано-Франківським міським судом 12.01.2012
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3, аліменти в твердому грошовому
розмірі по 500 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття .

На виконання вказаного виконавчого
провадження, 04.04.2014року суб’єкт
оскарження виніс постанову про арешт
на все майно, що належить боржнику
ОСОБА_1 у межах суми звернення
стягнення 10500, 00 грн. та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_4
Дана постанова була винесена у зв»язку
із заборгованістю по сплаті аліментів,
яка становила 10500 грн., про що було
складено державним виконавцем
довідку-розрахунок.

Відповідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону України “Про
виконавче провадження” державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України
“Про виконавче провадження”
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частина 5 ст. 24 цього ж Закону
встановлює – копія постанови про
відкриття виконавчого провадження не
пізніше наступного дня надсилається
стягувачу, боржнику та органу
(посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України
“Про виконавче провадження” копія
постанови державного виконавця про
арешт коштів чи майна боржника не
пізніше наступного після її винесення
дня надсилається боржнику та
відповідно до банків чи інших
фінансових установ або органів,
зазначених у частині другій цієї
статті. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена боржником начальнику
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований, або до
суду у 10-денний строк.

Суб’єктом оскарження не надано суду
доказів на спростування доводів
скаржника про порушення суб’єктом
оскарження вимог ст. ст. 24, 55 Закону
України “Про виконавче провадження”,
які виразились в тому, що ні постанова
про відкриття виконавчого провадження
від 20.03.2014 року ні постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 04.04.2014р. ОСОБА_1
не направлялись. Як вбачається з
матеріалів справи та листа звернення
ОСОБА_1 до ВДВС Івано-Франківського
міського суду ( а.с. 33) тільки після
отримання скаржником ОСОБА_4 про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, останній
дізнався про наявність постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження ВП 42563941 від
04.04.2014р., винесена старшим державним
виконавцем ВДВС Івано-Франківського
МУЮ ОСОБА_2

Крім того не виконання державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції вимог
Закону України “Про виконавче
провадження” порушило ряд прав
скаржника, зокрема, на добровільне
виконання дій згідно виконавчого
документу ,оскарження актів
виконавчого провадження. Крім того в
матеріалах справи містяться копії
квитанції ( а.с.37-50) , дані платіжні
документи повністю спростовують
внесені старшим державним виконавцем
Середюком В.Ю. до довідки –розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів
відомості про заборгованість по сплаті
аліментів (а.с.12).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що такі дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції порушують
права скаржника, а тому їх слід визнати
неправомірними.

В силу дії ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи обставини справи та надані
скаржником докази суд приходить до
висновку, що такі дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції порушують
права скаржника, оскільки оскаржувану
постанову прийнято з порушенням норм
Закону України "Про виконавче
провадження" та належним чином не
доведено до відома скаржника, а тому
підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На підставі викладеного, відповідно до
ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст.383,
387 ч.2, ЦПК України, ст. 5 ч. 2 п. 1; 24 ч.ч. 2, 5; 55
ч.3 Закону України “Про виконавче
провадження”, керуючись ст. ст. 386, 387
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дії
старшого державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_2 .

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції (ВП №
42563941, реєстраційний номер виконавчого
провадження 42563941) про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
зазначеного у даній постанові.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було
подано. В разі подачі заяви про
апеляційне оскарження ухвали суду, але
апеляційна скарга не була подана в
строк, ухвала набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали
суду до апеляційного суду області може
бути подано протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після
подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подається через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя
О.В. Шамотайло