РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Галущенко Ю.А., при секретарі
Вертелецькому М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» третя особа
Орджонікідзевський відділ держаної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому зазначає, що
27.02.2008 року між Закритим акціонерним
товариством «ОТП БАНК»
правонаступником якого є Акціонерне
товариство «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № ML-202/016/2008,
за умовами якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 34400 доларів
США. В забезпечення виконання
зобов'язань позичальника між Закритим
акціонерним товариством «ОТП БАНК»
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП БАНК» та
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №
PML-202/016/2008 від 27.02.2008 року. Предметом
іпотеки є квартира яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 яка належить на праві
власності ОСОБА_1. При укладанні
договору іпотеки до реєстру заборони
відчудження об'єктів нерухомого майна
внесено запис № 4975314 від. 27.02.2008 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу
кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010
року правонаступником кредитора є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», відповідно до якого право
вимоги за кредитним договором №
ML-202/016/2008 та договором іпотеки №
PML-202/016/2008 від 27.02.2008 року відступило
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна».

Позивачу стало відомо що 10.09.2010 року
Орджонікідзевським відділом державної
виконавчої служби Запорізького МУЮ
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження № 1138/3,
відповідно до якої на все майно ОСОБА_1
накладено арешт.

Посилаючись на те, що існуючий арешт
унеможливлює реалізації Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» своїх законних прав
як іпотекодержателя щодо арештованого
майна, просить суд звільнити з під
арешту майно ОСОБА_1

Представник позивача в судове
засідання не з'явився надав суду заяву
про розгляд справи за відсутності
представника позивача, на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі
наполягав, проти ухвалення заочного
рішення не заперечував.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк»
в судове засідання не з'явився надав
суду заяву про розгляд справи за
відсутності представника відповідача,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився з невідомих причин,
викликався шляхом направлення судових
повісток.

Про зміну свого місця
проживання(перебування)під час
судового провадження ,причини неявки у
судове засідання відповідач суд не
повідомив.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України
відповідач вважається таким,що
повідомлений належним чином та не
з*явився в судове засідання без
поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на
згодою позивача та його представника
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце проведення судового засідання
повідомлялися судом належним чином.
Причини неявки суду не повідомив.

Всебічно вивчивши обставини справи,
дослідивши надані письмові докази, суд
дійшов висновку, що заявлений позов є
законним, обґрунтованим та підлягає
задоволенню в повному обсязі на
підставі встановлених фактичних
обставин справи та відповідних їм
правовідносин.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27.02.2008 року між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
БАНК» правонаступником якого є
Акціонерне товариство «ОТП БАНК» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ ML-202/016/2008, за умовами якого позивач
надав відповідачу кредит в сумі 34400
доларів США.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610,
611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином у строки та в порядку
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

27.02.2008 року для забезпечення виконання
зобов'язань позичальника між Закритим
акціонерним товариством «ОТП БАНК»
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП БАНК» та
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №
PML-202/016/2008 від 27.02.2008 року. Предметом
іпотеки є квартира яка розташована за
адресою АДРЕСА_1 яка належить на праві
власності ОСОБА_1. При укладанні
договору іпотеки до реєстру заборони
відчудження об'єктів нерухомого майна
внесено запис № 4975314 від. 27.02.2008 року.

В силу ст..3 Закону України «Про
іпотеку», У разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно

до іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на передане
в іпотеку нерухоме майно виникає
відповідно до закону, таке право чи
вимога має пріоритет над вимогою
іпотекодержателя лише у разі його/її
виникнення та реєстрації до моменту
державної реєстрації іпотеки.

10.09.2010 року Орджонікідзевським
відділом державної виконавчої служби
Запорізького МУЮ винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 1138/3, відповідно до якої на все майно
ОСОБА_1 накладено арешт.

Ст..33 цього ж Закону
передбачено, що У разі невиконання або
неналежного виконання боржником

основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»обтяжувач має
право у разі порушення боржником
забезпеченого обтяженням зобов»язання
або договору, на підставі якого виникло
забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок
предмета обтяження в черговості згідно
із встановленим пріоритетом. Пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації, а обтяжував
з вищим пріоритетом має переважне
право на звернення стягнення на
предмет обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Як передбачено ч.1 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження»державний
виконавець повідомляє
заставодержателя про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів не
пізніше наступного дня після
накладення арешту на майно або тоді,
коли йому стало відомо, що арештоване
майно боржника знаходиться у заставі,
та роз»яснює заставодержателю право на
звернення до суду з позовом про
звільнення заставленого майна з-під
арешту.

Судом встановлено, що позивач, як
заставодержатель, має переважне право
на задоволення своїх вимог щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором в рахунок реалізації
предмета застави перед іншими
кредиторами.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлений позов законний,
обґрунтований та підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача судовий збір,
підтверджений документально.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215,
218, 224-226 ЦПК України, ст.. 509, 526, 610, 611, 624,
625, 651, 1050, 1054 ЦК України, Законами
України «Про іпотеку», ;Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ;Про виконавче
провадження», суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,яка
належить на праві власності ОСОБА_1,
паспорт серії НОМЕР_2 виданий
Ленінським РВ УМВС України від 10.07.1997
року, як предмету іпотеки згідно
договору № PML-202/016/2008 від 27.02.2008 року,
накладений постановою держаного
виконавця Орджонікідзевського відділу
держаної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції від 10.09.2010 року про арешт майна
боржника № 4975479.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», (, р/р
3333 в АТ «ОТП банк», МФО 300528)
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом 10 днів після його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.А.Галущенко