Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/3247/14
Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

суддів : Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 2003 року
народження, ОСОБА_5, 2006 року народження
на рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Запорізької міської ради, ОСОБА_6 в її
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_7, про
визнання частково недійсним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування державного акта на право
власності на землю,свідоцтва про право
на спадщину,-

ВСТАНОВИЛА :

В лютому 2014 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулася до суду з позовом, уточненим
в процесі розгляду справи, в якому
зазначає, що на підставі договору
дарування від 29.06.2011p. її дітям ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 по 1/24 частин кожному на праві
спільної часткової власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1

Співвласниками цього будинку по 5/24
частин кожен є ОСОБА_6та ОСОБА_7 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_8

Житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 983 кв.м. ,яка
була виділена рішенням Запорізької
міської ради № 385 від 21. 05.1953 р.з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

В 2009р. співвласники на той час
житлового будинку АДРЕСА_1 5/12 частин
ОСОБА_8 та 7/12 частин ОСОБА_9 проводили
оформлення приватизації земельної
ділянки відповідно до часток
співвласників.

На підставі рішення Запорізької
міської ради № 30 від 18.02.2011 р. ОСОБА_8
набув право власності на земельну
ділянку площею 507/1000 від 0,1000га за
адресою АДРЕСА_1, на яку згодом отримав
Державний акт серія ЯЛ № 516495,що більше
належного йому на 5/12 частин. ОСОБА_9
земельну ділянку не приватизувала.

Після смерті ОСОБА_8 його спадкоємці
ОСОБА_6. та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом
отримали у власність земельну ділянку
площею 507/1000 від 0,1000га за адресою
АДРЕСА_1, чим, на думку позивача,
порушені права ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як
співвласників житлового будинку та
користувачів земельної ділянки,
оскільки на 7/12 частин у житловому
будинку вони отримали земельну
ділянку меншої площі.

Посилаючись на те, що при прийнятті
рішення від 18.02.2011 р. Запорізькою
міською радою, в подальшому при видачі
Державного акта ОСОБА_8 на земельну
ділянку площею 507/1000 від 0,1000га
за адресою АДРЕСА_1 були порушені права
співвласників будинку як
землекористувачів, позивач просить
суд :

Визнати незаконним та скасувати п.39
додатку до рішення Запорізької міської
ради шостого скликання шостої сесії №
30 від 18.02.2011 р., яким ОСОБА_8 надано право
на земельну ділянку площею 507/1000 від
0,1000га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий
номер :07:021:0096.

Визнати незаконним та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯЛ № 516495,
виданий ОСОБА_8 на підставі рішення
Запорізької міської ради шостого
скликання шостої сесії № 30 від 18. 02.2011 р.
про право власності на земельну
ділянку площею 507/1000 від 0,1000га за
адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер
: 07': 021: 0096.

Визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_7
на земельну ділянку площею 507/1000 від
0,1000га за адресою АДРЕСА_1кадастровий
номер :07:021:0096,в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Погасити реєстрацію права власності на
ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на земельну
ділянку площею 507/1000 від 0,1000га за
адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер
:07:021:0096, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 12 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3, в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у
позові, суд першої інстанції виходив із
того, що оскарженим рішенням
Запорізької міської ради № 30 від 18.02.2011
року безоплатна передача земельної
ділянки у власність ОСОБА_8 для
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд відбулася
правомірно у повній відповідності із
діючим земельним законодавством
України, яким регулюються надання у
власність громадянам земельних
ділянок, без порушення прав
співвласника будинку та
землекористувачів.

З таким висновком можна погодитися.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ст. 118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибної ділянки)
у межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри.

Відповідно до п. 2, 3 Порядку
безоплатних оформлення та видачі
громадянам України державних актів на
право власності на земельні ділянки,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України 5 серпня 2009 року № 844 (
в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 2009 року
№ 1112) , для одержання державного акта
на право власності на земельну ділянку
громадянин або уповноважена особа
подає сільському, селищному, міському
голові або уповноваженій ним особі
адресовану територіальному органові
Держкомзему заяву про видачу такого
акта, відповідний орган місцевого
самоврядування чи районна
держадміністрація невідкладно приймає
рішення щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації з
наступним затвердженням зазначеної
документації та надання земельної
ділянки у власність відповідно до
вимог частини другої статті 118 та в
межах норм, визначених статтею 121
Земельного кодексу України.

Районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Судом установлено, що на час прийняття
оскаржуваного рішення Запорізької
міської ради шостого скликання № 30 від
18.02.2011 року співвласники житлового
будинку літ. А, який розташований по
АДРЕСА_1 були 5/12 частин ОСОБА_8 та 7/12
частин ОСОБА_9

Житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 983 кв.м., яка
була виділена рішенням Запорізької
міської ради № 385 від 21. 05.1953 р.з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

В 2006 році за зазначеною адресою ОСОБА_8
побудував житловий будинок Д-2, про що
свідчить свідоцтво про право власності
на зазначений будинок від 03.11.2006 року
(а.с. 116).

В 2009 році ОСОБА_8 звернувся до
Запорізької міської ради
Шевченківського району із заявою про
передачу йому у власність земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд.

З матеріалів технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку ОСОБА_8 з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 вбачається, що площа земельної
ділянки за геодезичними замірами
складає 0, 1000 га, передається у спільну
часткову власність в частках, згідно
фактичного землекористування. Частки
земельної ділянки співвласників
жилого будинку оформляються у
встановленому законодавством порядку
(а.с. 83-98).

Відповідно до акту узгодження
меж землекористування з користувачами
суміжних земельних ділянок ОСОБА_11,
ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
вбачається, що зазначені особи
претензій до фактично існуючих меж
землекористування не мають ( а.с. 97).

Згідно кадастрового плану земельної
ділянки та викопіювання схеми
земельної ділянки вбачається, що межі
земельної ділянки та площа по АДРЕСА_1
були погоджені між співвласниками
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме між ними було
погоджено та враховано, що ОСОБА_8 є
власником в цілому житлового будинку
Д-2 з господарськими спорудами на
земельній ділянці, тому йому
виділяється біля цього будинку площа
земельної ділянки 0, 0424 га, та власником
квартири НОМЕР_1 у будинку літера А,
тому для ослуговування цього будинку
йому виділяється земельна ділянка
площею 0, 0083 га, що загалом становить
площу 0, 0507 га. ( а.с. 91).

Межі земельної ділянки, яка
виділяється ОСОБА_8 , позначені
межовими знаками, які по акту передані
йому на зберігання, суміжними
землекористувачами претензій до
існуючих меж не заявлено ( а.с. 89-90)

Відповідно до висновку Управлінням
Держкомзему у м. Запоріжжя Запорізької
області від 18.02.2011 року про погодження
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку було встановлено, що
технічна документація відповідає
вимогам Земельного Кодексу України,
закону України « Про землеустрій»,
іншим нормативно-правовим актам, що
регулюють питання земельних відносин (
а.с. 92) .

Рішенням Запорізької міської ради
шостого скликання № 30 від 18.02.2011 року
була затверджена технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку ОСОБА_8, а
також прийнято рішення про передачу
земельних ділянок у власність
громадянам для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення будівництва, в тому й числі
ОСОБА_8 та виготовлення, реєстрацію та
видачу державних актів на право
власності на земельні ділянки ( а.с. 98).

На підставі вищезазначеного рішення
ОСОБА_8 набув право власності на
земельну ділянку площею 507/1000 від 0,1000га
за адресою АДРЕСА_1, на яку 24.11.2011 року
отримав Державний акт серія ЯЛ № 516495
(а.с. 30).

Складанню державного акта на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_8
передували підготовчі роботи,
встановлення в натурі ( на місцевості)
меж земельної ділянки, складання
кадастрового плану земельної ділянки,
як це видно з матеріалів технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку ОСОБА_8 ( а.с.
89-98).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть Серія
НОМЕР_2 ( а.с. 179).

Після смерті ОСОБА_8 із матеріалів
спадкової справи вбачається, що до
складу спадщини на яку видані
свідоцтво про право на спадщину
відповідачам входить, зокрема,
житловий будинок літ. Д-2 з
господарськими спорудами Ж-гараж,
Е-лятня кухня, а також 5/12 часток
житлового будинку літ. А з іншими
господарськими спорудами, земельна
ділянка площею 507/1000 від 0, 1000 га,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.
100-209).

22.02.2011 року 7/12 часток житлового
будинку Літ-А ОСОБА_9 подарувала
ОСОБА_16 на підставі договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_17 за реєстровим № 1044,
зареєстрованого в реєстрі прав
власності на нерухоме майно 23.02.2011 року.
29. червня 2011 року ОСОБА_16 подарувала 712
часток зазначеного будинку у рівних
частках ОСОБА_4, ОСОБА_5, а ОСОБА_3 та
ОСОБА_18, діючи від імені малолітніх
дітей ОСОБА_4., ОСОБА_5, як законні
представники, приймають у власність
від ОСОБА_16 7/12 часток цього будинку, що
розташований на земельній ділянці
площею 983 кв.м. ( а.с. 22-23).

Отже, на час ухвалення рішення
Запорізької міської ради шостого
скликання шостої сесії № 30 від 18.02.2011
року, яким було затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки, та передачі
ОСОБА_8 у власність земельна ділянка
площею 507/1000 від 0,1000 га за адресою
АДРЕСА_1 кадастровий номер 07:021:0096,
співвласником 712 частин будинку літ.А
та землекористувачем земельної
ділянки була ОСОБА_9, з якою була
погоджено, що ОСОБА_8 від земельної
площі 0, 1000 га виділяється земельна
ділянка площею 0, 0507 га. в частках,
згідно фактичного землекористування.

Оскільки позивачі співвласниками 712
частин вищезазначеного будинку літ А
стали лише на підставі договору
дарування від 29.06.2011 року, тобто після
прийняття оспорюваного рішення, а тому
за змістом ст. 377 ЦК України до них
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
розташований жилий будинок, в обсязі та
на умовах, встановлених для
попереднього власника.

Суд першої інстанції врахував
фактичні обставини справи, вимоги
закону і прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що рішення Запорізької
міської ради № 30 від 18.02.2011 року було
прийнято згідно зі ст. 25 Закону України
« Про місцеве самоврядування в
Україні» у повній відповідності із
земельним законодавством, на підставі
чинної технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, яка була погоджена з
управлінням Держкомзему у м. Запоріжжя,
Запорізької області, з погодженням меж
земельної ділянки із суміжними
землекористувачами ОСОБА_11, ОСОБА_12
ОСОБА_13, ОСОБА_14, в тому й числі з ОСОБА_9,
яка була землекористувачем та
співвласником 7/12 частин будинку літ.А
по вулиці АДРЕСА_1 , право власності на
який набули позивачі лише 29.06.2011 року.

Способи захисту прав на земельні
ділянки встановлені ст. 152 ЗК України.
За ч. 2 цієї статті, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом, зокрема,
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Натомість, матеріали справи не
містять будь-яких доказів про те, які
саме порушення були допущенні при
ухваленні оспорюваного рішення
Запорізької міської ради шостого
скликання шостої сесії № 30 від 18.02.2011
року та при видачі державного акту
серія ВЛ № 516495 на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_8, та яким чином
цим рішенням були порушені права
позивачів.

Суд першої інстанції також
прийшов до вірного висновку щодо
відсутності підстав для визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_8 про право
власності на земельну ділянку,
оскільки вищезазначені особи мали
право на спадкування відповідно до
закону, до складу спадщини війшло
майно, яке належало спадкодавцеві на
законних підставах, жодних прав
позивачів при цьому порушено не було.

Доводи апеляційної скарги про те,
що із землекористувачем ОСОБА_9 не були
погоджені межі земельної ділянки та
вона не надавала згоди на приватизацію
ОСОБА_8 земельної ділянки розміром 0, 0507
га в частках, згідно фактичного
землекористування, не заслуговують на
увагу, оскільки спростовуються актом
погодження меж земельної ділянки,
кадастровим планом земельної ділянки
та викопіювання схеми земельної
ділянки, які узгоджена із
співвласником ОСОБА_9 ( а.с. 97, а.с. 91).

На підставі наведеного, колегія
суддів вважає, що судом повно і
всебічно з"ясовані обставини справи,
висновки відповідають цим обставинам і
набутим доказам, характер
правовідносин між стронами визначений
правильно, норми матеріального і
процесуального права при розгляді
спору не порушені, застосовані
правильно, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, а інші доводи
апеляційної скарги є неспроможними і
необґрунтованими та не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 2003 року
народження, ОСОБА_5, 2006 року народження
.- відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 12 червня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: