Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3335/14
Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Суддя-доповідач: Маловічко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.

Суддів Маловічко С.В.

Пільщик Л.В.,

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 18 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті
особи: Запорізька міська рада, Головне
управління Держкомзему у м. Запоріжжя
про визнання недійсним та скасування
державного акту про право власності на
земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014р. ОСОБА_3 звернувся д суду з
позовом до ОСОБА_5, вказавши, що сторони
є співвласниками житлового будинку по
АДРЕСА_1, а також рішенням суду
визначений порядок користування
земельною ділянкою: відповідачеві
виділено земельну ділянку площею 451 кв.
м. На підставі рішення суду ОСОБА_5
отримала державний акт про право
власності на земельну ділянку від
07.06.2010 року. У лютому 2014 року позивач
звернувся для оформлення права
власності на свою частку земельної
ділянки, однак йому було відмовлено,
оскільки уся земельна ділянка по
АДРЕСА_1 має єдиний кадастровий номер,
за яким державний акт вже видано.
Посилаючись на ці обставини, просить
визнати недійсним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку від 07.06.2010 року,
виданий ОСОБА_5 на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 24.10.2006 року, та скасувати
державну реєстрацію земельної ділянки.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 18 червня 2014р.
позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

На вказане рішення суду ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
необґрунтованість рішення, просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
позовну заяву задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у

справі, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до

висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно з
державним актом на право власності на
землю від 23.08.2002р. ОСОБА_3 на підставі
рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради № 204/143 від
27.06.2002р. передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,0906 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель.

За матеріалами справи вбачається, що на
цій земельній ділянці подружжя ОСОБА_3 (
сторони у цій справі) протягом
перебування у зареєстровану шлюбі
побудувало житловий будинок із
господарськими будівлями, який після
розірвання шлюбу рішенням суду був
поділений між ними в натурі.

Також згідно з рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 24 жовтня 2006р. ОСОБА_5 ( на
теперішній час ОСОБА_5) та ОСОБА_3 у
відповідності до їх частин у
домоволодінні по АДРЕСА_1 виділено
кожному земельну ділянку площею по 451
кв. м.

Згідно з пунктом 18-2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» N 7 від 16.04.2004 ( із змінами,
внесеними постановою № 2 від 19.03.2010р.),
відповідно до положень статей 81, 116 ЗК
України окрема земельна ділянка,
одержана громадянином у період шлюбу в
приватну власність шляхом
приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду. Якщо на
такій земельній ділянці знаходиться
будинок, будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала права власності чи
користування земельною ділянкою,
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

На підставі вказаного рішення
Шевченківського районного суду від 24
жовтня 2006р. та з урахуванням вимог
ст.ст. 120 ЗК, 377 ЦК України, 07.06.2010р. ОСОБА_5
був виданий державний акт про право
власності на земельну ділянку площею
0,0451 га по АДРЕСА_1, який зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів за № 98. Земельній ділянці
площею 0,0906 га по АДРЕСА_1 був присвоєний
кадастровий номер :07:062:0099.

Позивач в позові вказував, що з метою
переоформлення права власності на свою
частину земельної ділянки за вказаною
адресою звернувся до відповідного
реєстраційного органу, але йому було
відмовлено в цьому через вчинені
помилки при видачі державного акту
ОСОБА_5, а саме: всій земельній ділянці
площею 0,0906 га був присвоєний єдиний
кадастровий номер, але в її державний
акт не внесено відомості про іншого
співвласника цієї земельної ділянки,
що унеможливлює на теперішній час
оформити другому співвласнику паво
власності на його частину цієї
земельної ділянки. Тому в позові просив
визнати виданий ОСОБА_5 Державний акт
недійсним та скасувати його державну
реєстрацію.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_5 в ході розгляду
справи судом І інстанції цей позов
визнала та просила його задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
кадастровий номер, який зазначений в
державному акті відповідача,
присвоєний саме земельній ділянці
площею 0,0451 га по АДРЕСА_1, а не всій
земельній ділянці за цією адресою.

Проте погодитись з такими висновками
суду не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за
житловим будинком АДРЕСА_1 закріплено
земельну ділянку площею 0,0906 га, та при
поділі цього будинку між сторонами у
справі присвоєння іншої адреси якійсь
з виділених часток домоволодіння не
відбувалось. Отже, незалежно від того,
що кожному співвласнику було виділено
окрему земельну ділянку, фактично вона
знаходиться за однією адресою та
кадастровий номер в такому разі був
присвоєний усій земельній ділянці,
закріпленій за цією адресою, про що,
зокрема, пояснювала представник
Головного управління Держземагенства
у Запорізькій області в судовому
засіданні апеляційного суду.

Про підтвердження вказаних обставини
свідчить також Додаток до кадастрового
плану на земельну ділянку по АДРЕСА_1,
згідно якого кадастровий номер
:07:062:0099 був присвоєний всій
земельній ділянці за цією адресою, яка
складає площу 0,0906 га ( а.с. 14). Отже,
незважаючи на те, що в державному акті,
виданому ОСОБА_5 зазначено про надання
їй у власність 451 кв. м земельної
ділянки по АДРЕСА_1, кадастровий номер
присвоєно всій земельній ділянці
площею 0, 0906 га за цією адресою, що
перешкоджає позивачу оформити
належним чином право власності на свою
частку земельної ділянки у
відповідності до діючого на цей час
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 24 ч. 6 ЗУ «Про
Державний земельний кадастр»
підставою для відмови у здійсненні
державної реєстрації земельної
ділянки є, зокрема, знаходження в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини.

Таким чином, на сьогоднішній день у
позивача мається державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 0,0906 га по АДРЕСА_1, а у
відповідача ОСОБА_5 державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 451 км. м, яка входить в межі
земельної ділянки позивача. Та вказані
обставини перешкоджають позивачу в
оформленні права власності на свою
частку земельної ділянки, виділеної
йому у відповідності до рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 24 жовтня 2006р.

Тому позовні вимоги про визнання
недійсним та скасування Державного
акту про право власності на земельну
ділянку серії ЯК № 856318 від 07 червня
2010р., виданого ОСОБА_5, та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 98 є
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 ЗУ «Про
Державний земельний кадастр»
кадастровий номер скасовується у разі
скасування державної реєстрації
земельної ділянки.

З огляду на визнання недійсним та
скасування вищевказаного державного
акту і його державної реєстрації, та
зважаючи на необхідність правильного
оформлення права власності на земельні
ділянки обом співвласникам
домоволодіння по АДРЕСА_1 як ОСОБА_3, так
і ОСОБА_5 у відповідності до чинного
земельного законодавства, підлягає
скасуванню і державна реєстрація
земельної ділянки за кадастровим
номером :07:062:0099.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 18 червня 2014 року у
цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати
Державний акт про право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 856318 від 07
червня 2010р., вданий ОСОБА_5, та
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 98 та
скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки кадастровий номер
:07:062:0099.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Пільщик Л.В.