Ухвала

іменем україни

05 листопада 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 14 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини та
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа: Служба у справах дітей
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні, визначення способу участі у
вихованні дитини та спілкуванні,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 та
просила стягнути з відповідача
аліменти у розмірі 1 627,34 грн щомісячно,
починаючи з 29 січня 2013 року, з
урахуванням індексації, до досягнення
сином повноліття.

В травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та
просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_4
та визначити порядок спілкування з
дитиною у такий спосіб: кожного першого
та третього тижня кожного місяця з 18.00
п'ятниці до 20.00 неділі або дві суботи та
2 неділі на місяць за місцем, визначеним
позивачем та попередньо повідомленим
та узгодженим з відповідачем; у день
народження дитини 31 січня кожного року
з 10.00 до 15.00 або з 15.00 до 20.00 за місцем
проведення святкування або іншому
узгодженому з відповідачем місці, якщо
святкування відбуватиметься в інший
час чи день; по два тижні взимку та
влітку щорічно для спільного
відпочинку за попереднім, щонайменше
за 14 календарних днів, узгодженням з
відповідачем конкретно визначеному
періоді та місці перебування, в тому
числі за кордоном.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 25 квітня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в
розмірі 1 200,00 грн. щомісячно починаючи з
29 січня 2013 року до досягнення ОСОБА_4
повноліття. В задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у
спілкуванні з сином ОСОБА_4 Визначено
прядок зустрічей з батьком таким чином:
- перший та третій тиждень місяця з 11.00
год. суботи до 18.00 год. неділі; - перша
половина дня в день народження дитини
за місцем святкування. - в літній період
зустрічі проводити за місцем
фактичного перебування дитини. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 14 жовтня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо спільного відпочинку батька
ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_4
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким визначено порядок
зустрічі батька ОСОБА_3 з малолітнім
сином ОСОБА_4 по два тижні влітку та
взимку для спільного відпочинку за
попереднім, щонайменше за 14
календарних днів, узгодженням з матір'ю
ОСОБА_2 конкретно визначеного періоду
та місця перебування. В іншій частині
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
виходячи із положень ст.ст. 19, 141, 153, 157,
158, СК України, ст. 15 ЗУ «Про охорону
дитинства», Декларації прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року, дійшов обґрунтованого висновку
щодо визначення порядку зустрічей
батька ОСОБА_3 з малолітнім сином
ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновку суду апеляційної інстанції
вони не впливають та його не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини та
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа: Служба у справах дітей
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні, визначення способу участі у
вихованні дитини та спілкуванні.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ