У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої - Боднар О.В.

суддів -
Джуги С.Д., Кеміня М.П.

при
секретарі - Марчишак Ю.М.

з участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Хустському
районі Закарпатської області на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 10 квітня 2014 року справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хустському
районі Закарпатської області до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Закарпатській області, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Закарпатенергокомплект», про
оскарження актів форми Н-1 та Н-5
розслідування нещасного випадку, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хустському
районі Закарпатської області
звернулося до суду з позовом до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Закарпатській області, третя особа: ТОВ
«Закарпатенергокомплект», в якому
просило:

- визнати недійсним висновок комісії,
викладений в розділі 6 акта №1 за формою
Н-5 про те, що нещасний випадок, який
стався з ОСОБА_4 06.10.2009 р., пов'язаний з
виробництвом і на нього складається
акт форми Н-1 (виробничий травматизм) та
у відповідності до п.18 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
визнати нещасний випадок, що стався з
ОСОБА_4 таким, що не пов'язаний з
виробництвом;

- скасувати акт № 1 форми Н-1 від 26.10.2009 р.
про нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом та зобов'язати
відповідача скласти акт форми НВП.

В обгрунтування вимог посилалося на те,
що оскільки ОСОБА_4 не працював на
умовах трудового договору (контракту) у
ТОВ «Закарпатенергокомплект», а був
допущений лише для виконання
конкретної роботи (погрузки бульдозера
на трейлер) за усною домовленістю з
начальником Хустської дільниці ТОВ
«Закарпатенергокомплект» ОСОБА_5, то за
таких обставин між сторонами виникли
цивільно-правові відносини. Отже,
висновок в акті форми Н-5 про те, що
нещасний випадок з ОСОБА_4, який стався
06 жовтня 2009 р., пов'язаний з
виробництвом, а також складання акту
форми Н-1, про те, що даний нещасний
випадок пов'язаний з виробництвом, є
помилковим та суперечить Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженому постановою КМУ від 25.08.2004
р. № 1112 (далі - Порядок), який діяв на
момент настання нещасного випадку.

Крім того, причиною нещасного
випадку було управління ОСОБА_4
бульдозером в стані алкогольного
сп'яніння, за відсутності технічних та
організаційних причин. За таких
обставин, відповідно до п.18 Порядку не
визнаються пов'язаними з виробництвом
нещасні випадки, що сталися з
працівниками у разі підтвердженого
відповідним медичним висновком
алкогольного, токсичного чи
наркотичного сп'яніння, не зумовленого
виробничим процесом, яке стало
причиною нещасного випадку за
відсутності технічних та
організаційних причин його настання.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 10 квітня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.
Доводи, наведені в скарзі, аналогічні
викладеним в позовній заяві, крім того,
позивач зазначає, що відповідно до
постанови Пленуму ВСУ «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від
06.11.1992 р. № 9 не можна вважати ОСОБА_4
таким, що був допущений до роботи в
інтересах ТОВ
«Закарпатенергокомплект», оскільки
фактичний допуск до роботи може бути
прирівняний до укладення трудового
договору тільки в тому випадку, якщо
працівника допущено до роботи з відома
власника або уповноваженого ним
органу. Директором є ОСОБА_6, а ОСОБА_5,
який домовлявся з ОСОБА_4 про виконання
останнім роботи до числа власника або
уповноваженого ним органу не
відноситься, а тому його домовленість з
ОСОБА_4 про виконання робіт не може
розцінюватись як допущення до роботи в
ТОВ «Закарпатенергокомплект».

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та
було правильно встановлено судом
першої інстанції, ОСОБА_4 був
працівником ВАТ ЕК
«Закарпаттяобленерго» (а.с. 74-75).

За усною домовленістю з начальником
Хустської дільниці ОСОБА_5, у дні
відгулу від основної роботи ОСОБА_4
погодився виконати роботу по
навантаженню бульдозера на
причіп-платформу і перевозку його в
м.Хуст в ТОВ «Закарпатенергокомплект»
(а.с. 66).

Після проведення первинного
інструктажу для виконання вказаної
роботи начальником виробничої
дільниці Хустської дільниці ОСОБА_5
було видано письмовий наряд-допуск,
відповідно до якого відповідальним
керівником робіт було назначено
ОСОБА_5, відповідальним виконавцем
робіт ОСОБА_7, до складу бригади
включено машиніста бульдозера ОСОБА_4
(а.с. 76).

Перед виконанням робіт по завантаженню
бульдозера, ОСОБА_5 допустив бригаду у
складі двох чоловік до роботи,
проконтролював підготовку до
завантаження, а сам поїхав у м.Хуст у
зв'язку з виробничою необхідністю.

06 жовтня 2009 року о 13 год. 00 хв. під час
завантаження бульдозера шляхом
самостійного в'їзду на причіп-платфору
типу ЧМЗАП під керуванням машиніста
ОСОБА_4 трапилося падіння бульдозера з
платформи, внаслідок якого останній
випав з кабіни і був придавлений нею до
землі, в результаті отримав травми
несумісні з життям.

Згідно з наказом Територіального
управління державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду по
Закарпатській області № 278-02 від 07.10.2009
р. призначено комісію із спеціального
розслідування даного нещасного
випадку (а.с. 47), результатом роботи якої
є акт № 1 від 27 жовтня 2009 року
розслідування нещасного випадку, що
стався 06 жовтня 2009 року о 13 год. 00 хв. ТОВ
«Закарпатенегокомплект» з машиністом
бульдозера ОСОБА_4 (а.с. 48 - 55).

Члени комісії, вважаючи, що нещасний
випадок з ОСОБА_4 пов'язаний з
виробництвом ТОВ
«Закарпатенегокомплект», склали акт за
формою Н-1 (а.с. 56).

Причинами нещасного випадку, як
зазначено в акті № 1 розслідування
нещасного випадку, є управління
бульдозера машиністом в стані
алкогольного сп'яніння, неадекватні
дії, якого привели до падіння
бульдозера з платформи при його
завантажуванні шляхом самостійного
в'їзду на платформу трайлера
(психофізіологічна причина) та
недостатність контролю за дотриманням
працівниками організаційних заходів
при проведенні робіт з підвищеною
небезпекою (організаційна причина).

Особами, дії або бездіяльність яких
призвели до нещасного випадку в акті
зазначені: ОСОБА_4, який здійснював
керування бульдозером при в'їзді на
трайлер у стані алкогольного сп'яніння;
виконавець робіт по наряд-допуску
майстер АФП ТОВ
«Закарпатенергокомплект» ОСОБА_7, який
не забезпечив контролю за
психофізіологічним станом ОСОБА_4 та
допустив його до управління
бульдозером у стані алкогольного
сп'яніння; начальник виробничого цеху
Хустської бази ТОВ
«Закарпатенергокомплект» ОСОБА_5, який
не забезпечив належного контролю по
дотриманню працівниками вимог норм при
проведенні навантажувальних робіт;
технічний директор ОСОБА_6, який в
недостатній мірі забезпечив контроль
щодо додержання технології, норм і
правил, вимог з охорони праці,
виробничої санітарії та
протипожежного захисту (а.с. 52-53).

Відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України, якщо
працівника фактично було допущено до
роботи, трудовий договір вважається
укладеним і тоді коли наказ чи
розпорядження не були видані.

Як роз'яснено в п.7 постанови
Пленуму ВСУ від 06.11.192 р. № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» фактичний допуск до роботи
вважається укладенням трудового
договору незалежно від того, чи було
прийняття на роботу належним чином
оформлене, якщо робота провадилась за
розпорядженням чи відома власника або
уповноваженого ним органу.

На осіб, які фактично були
допущені до роботи в інтересах
підприємства поширюється дія Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань та аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМУ від 25.08.2004
р. № 1112 (далі - Порядок).

Пунктом 18 Порядку встановлено, що
не визнаються пов'язаними з
виробництвом нещасні випадки, що
сталися з працівниками у разі
підтвердженого відповідним медичним
висновком алкогольного, токсичного чи
наркотичного сп'яніння, не зумовленого
виробничим процесом, яке стало
основною причиною нещасного випадку за
відсутності технічних та
організаційних причин його настання.

В п.42 Порядку зазначено, що
спеціальне розслідування проводиться
комісією із спеціального
розслідування нещасного випадку, що
призначається наказом керівника
територіального органу
Держнаглядохоронпраці за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку.

В п.1.4 Інструкції з охорони праці № 62
при перевезенні будівельних машин,
механізмів, обладнання на трайлерах
від 02.06.2009 р., затвердженої наказом
директора ТОВ
«Закарпатенергокомплект» визначено,
що всі роботи по завантаженню
(розвантаженню), транспортуванню
будівельних машин, механізмів та
обладнання на трайлерах повинні
виконуватись під керівництвом
досвідченого механіка або особи,
спеціально призначеної для цієї мети, в
обов'язки якої входить нагляд за
дотриманням безпечних методів праці
(а.с. 95-97).

За таких обставин, правильним є
висновок суду першої інстанції, про те,
що ОСОБА_4 фактично був допущений до
роботи в інтересах ТОВ
«Закарпатенергокомплект», під час
виконання якої з ним стався нещасний
випадок, визнаний в результаті
проведення комісією спеціального
розслідування таким, що пов'язаний з
виробництвом.

Доводи позивача, про те, що фактичний
допуск до роботи ОСОБА_4 за усною
домовленістю з ОСОБА_5, не може
прирівнюватися до укладення трудового
договору, оскільки відповідно до
постанови Пленуму ВСУ «По практику
розгляду судами трудових спорів» від
06.11.1992 р. № 9 фактичний допуск до роботи
може бути прирівняний до укладення
трудового договору тільки в тому
випадку, якщо працівника допущено до
роботи з відома власника або
уповноваженого ним органу,
спростовуються матеріалами справи та
до уваги не беруться. Як вбачається з
довідки з ЄДРПОУ серії АА № 137080
керівником ТОВ
«Закарпатенергокомплект» є ОСОБА_6 (а.с.
77). В посадовій інструкції начальника
виробничого цеху, яким є ОСОБА_5,
затвердженої наказом №6/19 від 23.01.2009 р.,
зазначено, що начальник виробничого
цеху належить до професійної групи
«керівники» (а.с. 78). За таких обставин,
фактичний допуск до роботи ОСОБА_4 міг
бути прирівняний до укладення
трудового договору не тільки з відома
ОСОБА_6, як вважає позивач, але і з
відома ОСОБА_5

З урахуванням наведеного, ухвалене
судом рішення відповідає вимогам ст.ст.
213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст.
309, 310 цього Кодексу підстав для його
скасування немає.

Доводи, що містяться в апеляційній
скарзі були детально перевірені судом
першої інстанції і вірно не були взяті
до уваги з мотивів наведених в
оскаржуваному рішенні, інших доводів,
які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції апеляційна скарга не
містить.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст.24 КЗпП
України, пп.18, 42 Порядку розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хустському
районі Закарпатської області
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 10 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Джуга С.Д.