Справа №359/3656/14-ц
Провадження № 2/359/1398/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді -
Величка В.П.,

при секретарі судового засідання -
Колько Є.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні в м.
Борисполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому вказав, що з
відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають в
зареєстрованому шлюбі. Від даного
шлюбу у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх двох
років сімейне життя між ними поступово
погіршувалося, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення між ними шлюбних відносин.
Спільного господарства вони не ведуть,
сумісне проживання припинено, спору
щодо місяця проживання дитини не має.
На підставі вищезазначеного позивач
просив розірвати шлюб.

У судове засідання сторони не
з'явились, подали заяви, відповідно до
яких, позивач підтримав позовні вимоги,
просив задовольнити, а справу слухати
без його участі. Відповідач позовні
вимоги визнала, просила справу слухати
без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, оскільки визнання позову
відповідачем не суперечить закону, не
порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
подані сторонами заяви, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися сімейні правовідносини щодо
припинення шлюбу, які врегульовуються
ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного
кодексу України.

Так, під час судового слідства
встановлено, що дійсно між сторонами
19.07.2005 зареєстровано шлюб, про що
свідчить свідоцтво про шлюб, видане
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві, й
зроблено в книзі реєстрації актів
запис за № 1166 /а.с.6/. Від шлюбу сторони
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

Зі змісту позовної заяви, вбачається,
що спільне життя у сторін не склалося,
подальше існування їхньої сім'ї
неможливе, у зв'язку з чим вони
відмовляються від примирення. Тривалий
час шлюбні стосунки між ними припинені,
спільне господарство не ведеться.

З урахуванням зазначеного суд визнає
встановленим, що між сторонами у справі
подальше спільне життя неможливе, у
зв'язку з чим позивач звернувся з
позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного
кодексу України.

Саме той факт, що сторони спільного
господарства не ведуть, сім'я фактично
розпалась, що унеможливлює їх сумісне
співіснування. При ухваленні рішення
судом враховано спільне бажання сторін
швидше розірвати шлюб, оскільки
подальші шлюбні відносини між ними є
неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає
встановленим, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б їхнім інтересам, та
інтересам дитини, що має істотне
значення, у зв'язку з чим укладений шлюб
слід розірвати на підставі ст. 112
Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. ст., 3, 10, 60, 174, 209, 212, 213-215, 218
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 19 липня 2005 року,
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис №1166.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
(підпис) В.П.
Величко

Згідно оригіналу:

Суддя
В.П.
Величко