Дата документу 23.06.2014
Справа № 501/2282/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_13,

третьої особи - ОСОБА_14,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Іллічівську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи -
виконавчий комітет Іллічівської
міської ради, голова правління
гаражного колективу «Лада» про
продовження строку для прийняття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
будівельні матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи -
виконавчий комітет Іллічівської
міської ради, голова правління
гаражного колективу «Лада» про
продовження строку для прийняття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
будівельні матеріали. Свій позов
позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її рідний брат ОСОБА_7. Вона є
спадкоємицею другої черги. Після
смерті брата, відкрилася спадщина у
вигляді гаража АДРЕСА_1. Брат був членом
колективу з моменту його створення, і
користувався гаражем АДРЕСА_1. Спірний
гараж розташований на земельній
ділянці, яка була надана гаражному
колективу «Лада» для будівництва
гаражів на підставі рішення Виконкому
Іллічівської міської ради.

Позивачка вказує, що всі платежі на
гараж АДРЕСА_1 були виплачені її братом
в повному обсязі, проте документи на
право власності на вказаний
кооперативний гараж не були оформлені.
Заповіти брат не залишав. Спадкова
справа щодо майна померлого
нотаріальною конторою не заводилася.

Позивачка також вказує, що в
шестимісячний строк після смерті її
брата ОСОБА_7, вона не подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини з поважних причин -
за станом здоров'я та загостренням
хронічних хвороб.

У зв'язку з цим позивачка звернулася до
суду з даним позовом та просить суд
продовжити їй строк для прийняття
спадщини, пропущений з поважної
причини, визначивши додатковий строк - 3
місяці (з дня набрання чинності
рішенням суду) для подання до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
на будівельні матеріали, з яких
самочинно збудовано спадкодавцем
ОСОБА_7 гараж АДРЕСА_1, площею 49,8 кв.м. та
складається: з блоків, з яких
виготовлено фундамент, метало
каркасних конструкцій, з яких
виготовлено стіни, шиферу, який
використовується як покриття, дощок, з
яких зроблено перекриття.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позову, мотивуючи
його безпідставністю.

Представник виконавчого комітету
Іллічівської міської ради надав відзив
на позов (а.с.64-66) та в судовому
засіданні вказав, що не буде
заперечувати проти задоволення
позовних вимог, викладених у позові, у
разі доведення позивачем факту
родинних відносин між позивачем та
спадкодавцем та факту, що саме померлий
здійснив будівництво гаражу з власних
матеріалів.

Голова правління гаражного колективу
«Лада» - ОСОБА_14 не заперечив проти
задоволення позову, мотивуючи тим, що
померлий ОСОБА_7 був членом гаражного
колективу «Лада» з моменту його
створення та він самостійно без
належних дозволів побудував спірний
гараж за власні кошти з будівельних
матеріалів, які сам купував, саме в тому
вигляді, який наразі має гараж АДРЕСА_1.
Майже у всіх членів гаражного
колективу права власності на гаражі не
має, вони побудовані самочинно на
землі, виділеній міською радою в оренду
гаражному колективу «Лада». Після
смерті ОСОБА_7, ніхто з членів його сім'ї
не звертався до гаражного колективу
«Лада» для вступу в колектив, як це
передбачено п.3.7 Статуту, тому вважає,
що позивачка по справі - ОСОБА_5 має
право на членство в колективі та
користування спірним гаражем, як
єдиний спадкоємець за законом.

Заслухавши присутніх сторін по справі,
вивчивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в повному обсязі з
наступних підстав.

Так відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 20.05.2008 р. №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
судам роз'яснено, що вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» зазначається,
що судам слід звернути увагу, що на час
відкриття спадщини в період чинності
ЦК УРСР його нормами було передбачено
певні дії, які свідчили про прийняття
спадщини, у тому числі прийняття
спадщини шляхом вступу у володіння та
управління спадковим майном (фактичне
прийняття спадщини). Пунктом 5 ч.1 ст.555
ЦК УРСР було встановлено, що спадкове
майно за правом спадкоємства
переходить до держави, якщо жоден із
спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК
УРСР не обмежувався строк для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом або заповітом, у
тому числі й для держави. Тому, якщо
упродовж встановленого шестимісячного
строку ніхто зі спадкоємців за законом
або за заповітом не прийняв спадщину,
вважається, що спадщина переходить до
держави.

Отже, норми п.5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК, згідно з якими
цей ЦК застосовується також до
спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким з спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом, слід
розуміти таким чином, що правила книги
шостої ЦК може бути застосовано лише до
спадщини, яка відкрилася після 1 липня
2003 року і не була прийнята ніким зі
спадкоємців, право на спадкування яких
виникло відповідно до норм статей 529 - 531
ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування,
спадщина по яких відкрилась і була
прийнята до 1 січня 2004 року, не
допускається застосування судами норм
ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають
норми законодавства, чинного на час
відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.
Особи, які мали право на обов'язкову
частку в спадщині на підставі ст.535 ЦК
УРСР, у тому числі й утриманці
померлого, проте не здійснили дій, що
свідчать про прийняття спадщини (ст.549
ЦК УРСР), можуть звернутися з позовом
про продовження строку для прийняття
спадщини (ст.550 ЦК УРСР).

У разі продовження строку для
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно за позовом
осіб, які мають право спадкування за
законом відповідно до статей 529 - 531, 535
ЦК УРСР, спадкування спадкоємцями за
законом третьої, четвертої та п'ятої
черг (статті 1263 - 1265 ЦК) та визначення
судом додаткового строку для прийняття
спадщини зазначеними категоріями осіб
не допускається.

Якщо спадщина відкрилась після 1 липня
2003 року та не була прийнята ніким зі
спадкоємців, що мають право
спадкування на підставі ЦК УРСР, право
спадкування виникає також у
спадкоємців за законом третьої,
четвертої та п'ятої черг ("нових черг")
відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК. Позовні
вимоги таких осіб про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини підлягають задоволенню
відповідно до встановлених обставин.

У такому разі право прийняти спадщину в
особи, яка є спадкоємцем за законом
третьої, четвертої та п'ятої черг
(статті 1263 - 1265 ЦК), здійснюється у
строки, встановлені ч.2 ст.1270 ЦК. В разі
пропуску зазначених строків такі
спадкоємці можуть звернутися з позовом
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до п.2 листа
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування зазначається, що
при вирішенні спорів про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини судам слід
звертати увагу на час відкриття
спадщини та дію актів цивільного
законодавства відповідно до п.5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Судам необхідно розмежовувати пропуск
строку для прийняття спадщини,
прийняття спадщини особами, які
постійно проживали зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, прийняття
спадщини шляхом вступу у володіння та
управління спадковим майном (ст.549 ЦК
УРСР).

Якщо спадщина відкрилась після 1 січня
2004 року, суди не повинні задовольняти
вимоги про встановлення факту
прийняття спадщини шляхом вступу в
управління чи володіння спадковим
майном або задовольняти позови про
визнання права власності на спадкове
майно із зазначених підстав.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачка є спадкоємцем за законом
після смерті її брата - ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33).

Факт того, що позивачка ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 є рідними братом та сестрою
підтверджується копією заповіту від 21
вересня 1995 року (а.с.71), згідно якого
ОСОБА_9 на випадок смерті все своє майно
заповідала: дочці ОСОБА_5 та сину
ОСОБА_7.

Також, згідно копії свідоцтва про
народження позивачки ОСОБА_5 (а.с.40), її
матір'ю записана: ОСОБА_9.

Згідно довідки №34 від 10.10.1988 року (а.с.37)
вказано, що 11 жовтня 1969 року в
Мазуровській с/р Могилевподільського
району Вінницької області
зареєстровано укладення шлюбу
громадян ОСОБА_11 з ОСОБА_5.

Крім того, в судовому засіданні
представник відповідача не
заперечував проти того, що позивачка
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є рідними сестрою і
братом.

У встановлений законом строк позивачка
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини не подала. На її
звернення до нотаріальної контори щодо
прийняття спадщини після смерті брата,
їй було роз'яснено право на звернення
до суду для визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини (а.с.41).

Відповідно до повідомлення
Іллічівської міської державної
нотаріальної контори № /01-16 від 27.05.2014
року, спадкова справа щодо майна
померлого ОСОБА_7 заведена 20 травня 2014
року, свідоцтва про право на спадщину
не видавалися (а.с.30).

Згідно довідки з місця проживання про
склад сім'ї та прописку зазначається,
що ОСОБА_7 проживав та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Також за вказаною адресою проживала
ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року
(а.с.20).

Позовні вимоги стосовно поважності
причин пропуску строку для прийняття
спадщини позивачка обґрунтовувала тим,
що вона хворіла, знаходилася на
стаціонарному і амбулаторному
лікуванні та перенесла декілька
операцій.

В судовому засіданні встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
позивачка до смерті ОСОБА_7 хворіла на
одонтогнийний гайморит зліва (а.с.8), 17
жовтня 2002 року їй була здійснена
операція на гайморовій пазусі в
Інституті стоматології в м.Одеса. У
подальшому ОСОБА_5 перебувала на
стаціонарному, а потім амбулаторному
лікуванні з діагнозом дистрофія
сітчатки ока, виразкова хвороба,
хвороба серця (а.с.9-14).

За таких обставин, суд вважає, що
позивачка пропустила строк для
прийняття спадщини з поважних причин,
які пов'язані з об'єктивними труднощами
для позивачки щодо подання заяви про
прийняття спадщини в строк
передбачений ст.1270 ЦК України, тому
позовні вимоги позивачки обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Крім того, суд приходить до висновку
про задоволення позову і в частині
визнання за позивачкою права власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 на будівельні матеріали,
з яких самочинно збудовано гараж
АДРЕСА_1, з наступних підстав.

Так, згідно із ст.1216 ЦК України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначається в п.3.2 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року «№24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», що у разі
відсутності документів, які
підтверджують право власності
спадкодавця на житловий будинок, або
відсутності державної реєстрації
права власності необхідно з'ясувати
причини відсутності
правовстановлюючих документів,
державної реєстрації права власності
або документів на забудову. У разі
недотримання спадкодавцем вимог
законодавства щодо державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно судами може визнаватись у
порядку спадкування право на забудову,
право на будівельні матеріали та інше у
відповідності зі встановленим судом
правовим режимом спірного майна.

При здійсненні спадкодавцем
самочинного будівництва (ч.1 ст.376 ЦК
України) до спадкоємців переходить
право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду
України в п.7 Постанови «Про судову
практику у справах про спадкування від
30.05.2008 року №7, якщо спадкодавцем було
здійснене самочинне будівництво
(частина перша статті 376 ЦК України), до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва.

В судовому засіданні голова правління
гаражного колективу «Лада» - ОСОБА_14
пояснив, що померлий ОСОБА_7 був членом
гаражного колективу «Лада» з моменту
створення колективу та він самостійно
без належних дозволів побудував
спірний гараж за власні кошти з
будівельних матеріалів, які сам
купував, саме в тому вигляді, який
наразі має гараж АДРЕСА_1. Майже у всіх
членів гаражного колективу права
власності на гаражі не має, вони
побудовані самочинно на землі,
виділеній міською радою в оренду
гаражному колективу «Лада».

Отже, ставити під сумнів пояснення
голови правління гаражного колективу
«Лада» - ОСОБА_14 в тому, що померлий
ОСОБА_7 здійснив будівництво гаражу за
власні кошти та з матеріалів, які він
придбавав, у суду не має підстав та
таких доказів не надано суду сторонами
по справі. Відсутність документів на
придбання будівельних матеріалів,
договорів з будівельними
організаціями не спростовує того
факту, що саме ОСОБА_7 побудував спірний
гараж та користувався ним.

Також судом досліджено Статут
гаражного колективу "Лада", згідно п.3.7
якого зазначається, що спадкоємець
померлого члена Колективу приймається
в гаражний Колектив зі всіма правами та
обов`язками члена Колективу.
Спадкоємці не бажаючи вступити в
Колектив, зобов`язані розпорядитися
спадковим майном або забрати з
території стоянки свій гараж (а.с.72-82).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1216, 1218, 1270, 1272 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 20.05.2008 р. №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст.212-215 ЦПК України, листом вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи -
виконавчий комітет Іллічівської
міської ради, голова правління
гаражного колективу «Лада» про
продовження строку для прийняття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
будівельні матеріали - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 строк для прийняття
спадщини, пропущений з поважних причин,
визначивши їй додатковий строк - 3
місяці (з дня набрання чинності рішення
суду) для подання ОСОБА_5 до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_5, право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
на будівельні матеріали, з яких
самочинно збудовано спадкодавцем
ОСОБА_7 гараж АДРЕСА_1 та складається з
блоків, з яких виготовлено фундамент,
метало-каркасних конструкцій, з яких
виготовлені стіни та дах гаражу.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Іллічівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги, яка подається
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення, або отримання його копії.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області
М.І.Петрюченко