Провадження № 2/641/1585/2014
Справа № 641/2374/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря - Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , 3-я особа -
ОСОБА_6 про поновлення порушеного
права, усунення перешкод в
користуванні будинком та вселення та
зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 3-тя особа - Комінтернівський
районний відділ у м. Харкові Головного
Управління Державної міграційної
служби України в Харківської області
про виселення з житлового приміщення і
зняття з реєстрації , -

В С Т А Н О В
И В :

13.03.2014 року позивачі -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_4 про вселення у
приватний будинок та усунення перешкод
у користуванні будинком.

У судовому засіданні 26.05. 2014 року
за заявою позивача ОСОБА_1 було
замінено неналежного відповідача по
справі ОСОБА_4 на ОСОБА_5, так як спірний
будинок з 2012 року став належати
останньому.

02.06.2014 року, до початку розгляду
справи по суті, ОСОБА_5 подав суду
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 3-тя особа - Комінтернівський
районний відділ у м. Харкові Головного
Управління Державної міграційної
служби України в Харківської області
про виселення з житлового приміщення і
зняття з реєстрації.

03.06.2014 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уточнили свої позовні
вимоги , зазначивши у якості другого
відповідача по справі ОСОБА_4, та третю
особу - ОСОБА_6, підстави та предмет
позову залишили незмінними - вселення
у приватний будинок та усунення
перешкод у користуванні будинком.

Ухвалою суду від 17.06.2014 року зустрічна
позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 3-тя особа - Комінтернівський
районний відділ у м. Харкові Головного
Управління Державної міграційної
служби України в Харківської області
про виселення з житлового приміщення і
зняття з реєстрації об*єднаний в одне
провадження з первісним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , 3-я особа - ОСОБА_6 про
поновлення порушеного права, усунення
перешкод в користуванні будинком та
вселення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та представник позивачів за
первісним позовом позовні вимоги, з
урахуванням уточнень, підтримали та
пояснили, що позивач ОСОБА_1 є рідним
братом власника спірного будинку -
ОСОБА_5 Ще коли будинок належав їх
батьку - ОСОБА_4, він прописав його з
сином ОСОБА_2 у будинок , де вони і
мешкали на протязі восьми років, вже
після пред*явлення позову їм стало
відомо, що ОСОБА_4 подарував будинок
брату- ОСОБА_5., але він зареєстрований
за іншою адресою. 13.01.2014 року, коли
батько та мати знаходилися на роботі,
відповідач - ОСОБА_5 приїхав до
спірного будинку та побив ОСОБА_2, з
приводу чого було звернення до
міліції. 15.01.2014 року батько змінив
замки на вхідних дверях, та відмовився
впускати їх до будинку. Позивачі
вважають, що вони були вселені, як члени
сем*ї власника будинку, зареєстровані в
будинку, тому мають право їм
користуватися. ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та їх
представник не заперечували проти
того, що ОСОБА_5 не зареєстрована у
спірному будинку, але вважають що вона
має право на вселення в цій будинок.
Позивачі також зазначили, що ОСОБА_1
брав участь у сплаті комунальних
послуг по утриманню будинку, робив
ремонт у будинку.

Відносно зустрічного позову позивачі
за первісним позовом та їх представник
пояснили, що позов не визнають в
повному обсязі, так як іншого житла у
них немає, законних підстав для
виселення вони не вбачають.

Позивачка за первісник позовом ОСОБА_3
до суду не з*явилася, подала суду заяву
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним - ОСОБА_5 у
судовому засіданні підтримав
заявлений ним зустрічний позов та
заперечував проти задоволення
первісного позову і пояснив, що йому на
праві власності відповідно до договору
дарування від 27.08.2012 року належить
житловий будинок та земельна ділянка,
розташовані за адресою АДРЕСА_3. Цей
будинок з земельною ділянкою подарував
йому батько ОСОБА_4 Коли будинок ще
належав батьку він зареєстрував в
ньому свого сина- брата позивача за
зустрічним позовом - ОСОБА_1 та його
сина - ОСОБА_2 Дружина брата - ОСОБА_3
ніколи у будинку зареєстрована не була
, та прописана за іншою адресою. Батько
дуже просив ОСОБА_1 не працювати у
Чернобилі, де він зараз працює, тому і
зареєстрував його у своєму будинку. Але
брат його не послухав, більш того, між
батьком та ОСОБА_1 склалися неприємні
відносини - останній влаштовував в
будинку скандали, бив батька. У зв*язку
з чим батько неодноразово звертався до
правоохоронних органів, та врешті решт
вирішив подарувати будинок другому
сину - ОСОБА_5 Позивач за зустрічним
позовом вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є
членами його сім*ї , в будинку фактично
не проживають, речей їх в ньому немає,
комунальні послуги не сплачують. Ніхто
перешкод в їх проживанні їм не чинить.
Відповідачі за зустрічним позовом -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть себе
неадекватно - зловживають спиртними
напоями, влаштовують скандали , бійки.
ОСОБА_5 заперечував проти того, що
ОСОБА_1 сплачував комунальні послуги і
з приводу наданих ним квитанції про
оплату газу пояснив, що гроші для
оплати йому надавав батько. ОСОБА_5
також заперечував проти того, що брат
будував спірний будинок, так як будинок
ще недобудований, будував його батько
за власні збереження . ОСОБА_5, вважає,
що реєстрація відповідачів в
належному йому будинку перешкоджає
йому у здійсненні права власності та
розпорядження ним. З посиланням на ст.
391 ЦК України ОСОБА_5 просить висилити
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з належного йому
будинку без надання іншого житлового
приміщення з зняттям їх з
реєстраційного обліку. У задоволенні
первісного позову просить відмовити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4
у судовому засіданні первісний позов
не визнав, та пояснив, що йому на праві
власності належав житловий будинок
АДРЕСА_4. Адреса будинку неодноразово
змінувалася, та зараз є АДРЕСА_3. Він за
особисти кошти за збереження, що у
нього були побудував будинок і вважає
посилання позивачів стосовного того
що його син - ОСОБА_1 будував будинок за
влані кошти безпідставними. Відповідач
прописав в будинок сина - ОСОБА_1, та
онука - ОСОБА_2 Дружина сина - ОСОБА_3
ніколи в будинку зареєстрована не була.
Між батьком та сім*єю сина - ОСОБА_1
склалися дуже неприємні
взаємовідносини - вони влаштовують
сварки, п'янки, наносять йому тілісні
ушкодження. З приводу неправомірної
поведінки сина та онука відповідач
звертався до правоохоронних органів.
ОСОБА_2 пошкодив вхідні двері в будинок
у 2014 році, в наслідок чого прийшлося
замінити секретку, але ніхто з
позивачів ключів від нового замка не
просив. Відповідач у 2012 році подарував
будинок другому сину - ОСОБА_5 Він
хорошо ставиться до нього та до його
дружини, яка прикована до ліжка.
Відповідач також зазначив, що ОСОБА_1 не
будував спірного будинку. Він
нетривалий час у 2011, 2012 році сплачував
за газ у будинку, але він і
користувався цими послугами. А після
цього перестав приймати участь в
сплаті комунальних послуг. Відповідач
просив суд відмовити у задоволенні
первісного позову та задовільнити
зустрічний - висилити ОСОБА_1 та
ОСОБА_3зі спірного будинку.

Третья особа - ОСОБА_6 до суду не
з*явилася, надала заяву про розгляд
справу за її відсутність.

Суд, заслухавши сторін по справі,
допитавши свідків, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази в їх
сукупності, приходить до наступного
висновку .

Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно до договору дарування ,
посвідченому 27.08.2012 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 реєстр. №
1307, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 житловий
будинок АДРЕСА_4 . Право власності
зареєстровано в Державному реєстрі
правочинів 27.08.2012 року (а.с. 30-32)

З наданих ОСОБА_5 доказів - карток ф-А,
ф-Б , та проти цього не заперечували
сторони по справі, вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за
адресою АДРЕСА_2. ОСОБА_3 зареєстрована
за іншою адресою - АДРЕСА_1( а.с.6-9) В
будинку також зареєстровані
ОСОБА_9,ОСОБА_4, ОСОБА_6

Рішенням ХМР від 26.03.2014 року № 204
змінена адреса спірного будинку
АДРЕСА_4 на АДРЕСА_3 ( а.с. 45 )

Сторони по справі у відповідності до ч.
1 ст. 61 ЦПК України визнали обставиною,
що не підлягає доказуванню, що адреса
спірного будинку , яка є місцем
реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2- АДРЕСА_2 ,
в теперішній час є адресою АДРЕСА_3.

З наданих сторонами по справі доказів -
відповідей та постанов різних органів
ГУМВС України в Харківській області,
акту судово - медичного дослідження,
постанови Харківського районного суду
( а.с. 13, 57- 65) вбачається, що між
сторонами по справі склалися неприємні
відносини. Але ніхто зі сторін по
справі не був притягнутий до
відповідальності за це, та вина будь
кого з них у встановленому законом
порядку не встановлена.

Допитані у судовому засіданні свідки -
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13,ОСОБА_14
підтвердили, що між сторонами по справі
існують тривалі неприємні
взаємовідносини , сварки, бійки.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтєю 379 ЦК України встановлено, що
житлом фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
призначені та придатні для постійного
проживання в них.

Як вбачається зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом членів сім'ї
колишнього власника у випадку зміни
власника.

Виникнення права членів сім'ї власника
будинку на користування будинком та
обсяг цих прав залежить від виникнення
у власника будинку права власності на
цей будинок, а отже, припинення права
власності на будинок припиняє право
членів його сім'ї на користування цим
будинком.

Матеріали справи свідчать
про те, та зазначену обставину
позивачами за первісним позовом та їх
представником не спростовано, що
позивачі за первісним позовом не є
членами сем*ї нового власника спірного
будинку - ОСОБА_5, спільне господарство
з ним не ведуть. ОСОБА_3 взагалі ніколи
в будинку зареєстрована не була.
Відповідачі за зустрічним позовом в
добровільному порядку звільнити
будинок не бажають.

Оскільки ОСОБА_5 є власником будинку
АДРЕСА_3, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вселилися до цього будинку та
проживають в ньому, як члени сім'ї ( син
та онук) колишнього власника будинку -
ОСОБА_4 ,то вказані обставини справи та
вимоги зазначених вище норм
матеріального права, свідчать про те,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживаючи у
спірному будинку , який є власністю
ОСОБА_5 перешкоджають йому
володіти, користуватись та
розпоряджатись своїм майном, а вимога,
позивачів за первісним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні будинком та їх вселення
в нього не ґрунтується на наявних у
справі доказах та на вимогах
зазначених вище норм матеріального
права.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову у задоволені
первісного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
ОСОБА_6 про усунення перешкод в
користуванні будинком та вселення. Суд
вважає, що зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 , третя особа -
Комінтернівський районний відділ у м.
Харкові Головного Управління
Державної міграційної служби України в
Харківської області в частині
виселення зазначених осіб з житлового
приміщення без надання іншого
житлового приміщення підлягають
задоволенню.

Стосовно вимоги позивача за
зустрічним позовом про зобов*язання
Комінтернівського районного відділу у
м. Харкові Головного Управління
Державної міграційної служби України в
Харківської області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Порядок реєстрації місця проживання,
зняття з реєстрації громадян, які на
законних підставах, перебувають в
України визначено Законом України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003року ( далі- Закон) .

Відповідно до ст. 3 Закону реєстрацією є
внесення відомостей до паспортного
документу про місце проживання або
місця перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, рішення суду про
виселення є самостійною підставою для
зняття такої особи з реєстрації місця
проживання відповідним органом
виконавчої влади з питань реєстрації, а
тому в даному випадку вирішення цього
питання взагалі не потребує судового
втручання.

З огляду на вищезазначене, вимоги
позивача за зустрічним позовом в
частині зняття з реєстрації
відповідачів не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Питання судових витрати суд вирішує
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10, 58-60, 88, 209,212 - 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , 3-я особа - ОСОБА_6
про поновлення порушеного права,
усунення перешкод в користуванні
будинком та вселення- залишити без
задоволення.

Зустрічні позивні вимоги ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, 3-тя особа -
Комінтернівський районний відділ у м.
Харкові Головного Управління
Державної міграційної служби України в
Харківської області про виселення з
житлового приміщення і зняття з
реєстрації - задовільнити частково.

Висилити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з будинку
АДРЕСА_3 , який належить на праві
власності ОСОБА_5.

В інший частині позовні вимоги ОСОБА_5
за зустрічним позовом залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
частках судові витрати, понесені
ОСОБА_5 в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Мотивоване рішення виготовлене
08.07.2014 року.

Суддя: І. В. Чайка