Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України,
Головного управління ветеринарної
медицини у Харківській області про
визнання наказів незаконними,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України на рішення апеляційного суду
Харківської області від 17 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України, Головного управління
ветеринарної медицини у Харківській
області про визнання наказів
незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона
з лютого 2012 року працювала на посаді
директора Харківської регіональної
державної лабораторії ветеринарної
медицини - завідувача відділу
ветеринарно-санітарної експертизи.

Наказом № 135-к від 01 квітня 2014 року її
незаконно було звільнено з займаної
посади на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП
України за одноразове грубе порушення
трудових обов'язків.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 18 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17 вересня
2014 року, зазначене рішення районного
суду скасовано й позов задоволено
частково.

Визнано незаконним наказ Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України № 135-к від 01 квітня 2014 року про
звільнення ОСОБА_4 з посади
директора Харківської регіональної
державної лабораторії ветеринарної
медицини - завідувача відділу
ветеринарно-санітарної експертизи за
п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на вказаній посаді з 03
квітня 2014 року.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 03 квітня
2014 року до 17 вересня 2014 року включно в
сумі 19 947 грн 89 коп. та 1 000 грн на
відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі Державна
ветеринарна фітосанітарна служба
України просить рішення апеляційного
суду скасувати й залишити в силі
рішення суду першої інстанції, яке було
помилково скасовано, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судом норм матеріального права і
порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення та задовольняючи
частково позов, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного по суті
висновку про те, що звільнення позивача
проведено із порушенням вимог чинного
трудового законодавства, наказ про
звільнення ОСОБА_4 не містить
конкретних посилань на порушення
позивачем трудового чи іншого
законодавства, та в чому виразилося
одноразове грубе порушення нею своїх
трудових обов'язків.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
задоволення вимог ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України на увагу не заслуговують й
висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України відхилити.

Рішення апеляційного суду харківської
області від 17 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук