Провадження №2/761/720/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарях Губиш Т.Л., Вітріщак Р.В.,
Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1 (далі по
тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач 1, ОСОБА_2), ОСОБА_3
(далі по тексту - відповідач 2, ОСОБА_3)
про виділення частки майна.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він є володільцем 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, 2/3 частини
квартири належить відповідачам.
Вказана квартира в рівних долях
належить позивачу та відповідачам на
праві спільної часткової власності,
набутої у 1997 році в результаті
приватизації. Враховуючи те, що між
позивачем та відповідачами постійно
виникають спори про порядок
користування і володіння квартирою,
домовленості про поділ квартири між
сторонами не досягнуто, позивач
звернувся з позовом до суду, відповідно
до якого просить поділити квартиру,
виділивши йому в натурі 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, а інші 2/3 частини
квартири залишити у власності
відповідачів, кухню, коридор, ванну
кімнату і вбиральню залишити у
загальному користуванні; зобов'язати
відповідачів надати суду
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_1. В процесі розгляду
справи, позивачем було змінено предмет
позову, з урахуванням заяви про зміну
предмета позову, позивач просить
встановити порядок користування
квартирою: виділити йому в
користування кімнату площею 8,8 кв.м.;
виділити в користування відповідачам
кімнати площею 11,6 та 17,4 кв.м. з балконом
6,0 кв.м. та лоджією 3,12 кв.м.; залишити в
загальному користуванні кухню 7,5 кв.м.,
ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню
площею 1,4 кв.м., коридор площею 12,5 кв.м.,
вбудовану шафу площею 1,2 кв.м.;
розділити особові рахунки
співвласників квартири АДРЕСА_1 з
оплати житлово-комунальних та інших
послуг, які обчислюються виходячи із
загальної площі житлового приміщення,
пропорційно використовуваній кожним
із співвласників житлової площі
квартири відносно її загальної площі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позов підтримала в
повному обсязі, просила його
задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, під час виступу в судових
дебатах просив розділити особові
рахунки співвласників квартири
АДРЕСА_1 з оплати житлово-комунальних
та інших послуг, пропорційно їх часток,
які їм належать на праві власності
відповідно до свідоцтва про право
власності від 04.12.1997 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 позов визнав в частині
виділення позивачу кімнати площею 8,8
кв.м., залишення в загальному
користуванні кухню 7,5 кв.м., ванну
кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню
площею 1,4 кв.м., коридор площею 12,5 кв.м.,
вбудовану шафу площею 1,2 кв.м.;
розділити особові рахунки
співвласників квартири АДРЕСА_1 з
оплати житлово-комунальних та інших
послуг, пропорційно їх часток, які їм
належать на праві власності; в іншій
частині позову просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та дату судового
засідання повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача ОСОБА_2, всебічно
проаналізувавши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволенню з наступних
підстав.

Перевіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 04.12.1997 року (а.с.
24-25).

Як вбачається із довідки форми № 3, в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка є власником
особового рахунку (а.с. 4).

Відповідно до технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1, така розташована на 7
поверсі 9 поверхового будинку та
складається із 3 кімнат, жилою площею 37,8
кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17,4 кв.м.,
2-а кімната - 11,6 кв.м., 3-я кімната - 8,8 кв.м.,
кухня площею - 7,5 кв.м., ванна кімната - 2,7
кв.м., вбиральня - 1,4 кв.м., коридор - 12,5
кв.м. вбудована шафа - 1,2 кв.м. Квартира
обладнана балконом - 6,0 кв.м., лоджією -
3,12 кв.м. Загальна площа квартири
становить 63,8 кв.м., а з балконом та
лоджією - 67,2 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до чинного законодавства,
суд вправі за заявленим позовом
встановити порядок користування
відособленими приміщеннями
(квартирами, кімнатами) будинку. У цьому
разі окремі підсобні приміщення (кухня,
коридор тощо) можуть бути залишені в
загальному користуванні учасників
спільної часткової власності.

Статтею 12 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» визначено, що власник
приватизованого житла має право
розпорядитися квартирою (будинком),
кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на
свій розсуд: продати, подарувати,
заповісти, здати в оренду, обміняти,
закласти, укладати інші угоди, не
заборонені законом. Порядок здійснення
цих прав власником житла
регулюється цивільним законодавством
України.

Таким чином, квартира, що є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити ізольовані жилі
та інші приміщення із самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири. У протилежному
випадку може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Частки кожного із співвласників в
квартирі однакові, тобто ОСОБА_1
належить 1/3 частини квартири, разом з
тим, розмір площ кімнат: 8,8 кв.м., 11,6 кв.м.
та 17,4 кв.м., розподілити кімнати
відповідно до ідеальних часток
співвласників (по 12,6 кв.м.) неможливо, а
тому, суд вважає можливе задовольнити
вимогу позивача щодо виділення
позивачу ОСОБА_1 в користування кімнату
площею 8,8 кв.м., оскільки дана кімната є
ізольованою, щодо виділення цієї
кімнати не заперечує позивач, та
підтримує в цій частині позов
представник відповідача ОСОБА_2

Отже, порядок користування квартирою,
визначений в позовних вимогах ОСОБА_1 є
таким, що дозволяє практично
здійснювати право власності шляхом
користування даним житлом, при цьому,
не перешкоджати даним правом іншим
співвласникам квартири, оскільки, як
зазначалося вище, відповідно до
розміру часток, які належать
співвласникам, позивачу має належати
12,6 кв.м житлової площі, при цьому,
позивач просить виділити йому житлову
кімнату площею 8,8 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК УРСР, жиле
приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі, але не менше
розміру, який визначається Кабінетом
Міністрів України і Федерацією
професійних спілок України.

Статею 47 ЖК УРСР передбачено, що норма
жилої площі в Українській РСР
встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої
площі, але не більш однієї кімнати на
особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі.

Згідно п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», суд вправі задовольнити
вимоги члена сім'ї наймача про поділ
жилого приміщення, якщо жилу площу, що
припадає на нього/або з урахуванням
укладеної угоди про порядок
користування жилим приміщенням, може
бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення, яке складається з однієї
або кількох кімнат, розмір якого не
менш встановленого для надання одній
особі.

З огляду на викладені норми чинного
законодавства та виходячи із загальної
житлової площі вказаної квартири,
розміру кожної жилої кімнати,
кількості осіб, що проживають у
квартирі, розміру жилої площі, що
припадає на одну особу, конфліктної
ситуації, яка склалась між сторонами,
суд приходить до висновку про те, що
порядок поділу, запропонований
позивачем є розумним та справедливим і
максимально наближеним до поділу між
сторонами жилої площі в рівних
частинах, та не призведе до порушення
прав, свобод чи інтересів сторін у
справі.

Крім цього, суд звертає увагу, що
позивач просить виділити відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнати площею 11,6 кв.м.
та 17,4 кв.м. з балконом 6,0 кв.м. та лоджією
3,12кв.м., проте, доказів про надання
відповідачами згоди щодо встановлення
запропонованого позивачем порядку
користування квартирою до суду не
надано, крім того, представник
відповідача ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечив з приводу
виділення в користування відповідачці
цих кімнат, а тому, в цій частині позов
не підлягає задоволенню.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», у
якій йдеться про права та обов'язки
споживача, передбачено, що: споживач
має право одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг.

Згідно із п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору; оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Споживачами житлово-комунальних
послуг є всі мешканці, які проживають у
квартирі, тобто, при розділенні
особового рахунку стосовно оплати
комунальних послуг за квартиру, у якій
залишаються у спільному користуванні
кухня, ванна кімната, вбиральня,
коридор, вбудована шафа слід виходити
із частки, яка припадає на кожну особу.
У даному випадку це є 1/3 частина всіх
витрат по оплаті комунальних та інших
послуг за квартиру.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що розподіл особового
рахунку потрібно визначити таким
чином: розділити особові рахунки
співвласників квартири АДРЕСА_1 з
оплати житлово-комунальних послуг та
інших послуг, пропорційно їх часток,
які їм належать на праві власності
відповідно до свідоцтва про право
власності від 04.12.1997 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З приводу судових витрат, які
складаються з проведення судової
будівельно-технічної експертизи, які
позивач просить стягнути на його
користь з відповідачів, слід зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням судових
експертиз.

Позовні вимоги, які були заявлені
позивачем при подачі позову до суду, а
саме виділення частки майна,
потребують спеціальних знань, а тому,
суд за заявою позивача, відповідно до
ст. 143 ЦПК України, призначив по справі
судову будівельно-технічну експертизу.

Разом з тим, враховуючи те, що позивачем
в процесі розгляду справи було змінено
предмет позову, розгляд позовних вимог
після зміни предмета позову можливо
здійснити на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, а тому
судова будівельно-технічну експертиза
не відноситься до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, а тому сума
коштів, яка була сплачена за її
проведення, не підлягає стягненню з
відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, шляхом виділення
ОСОБА_1 в користування кімнату площею 8,8
кв.м. та залишити в загальному
користуванні кухню площею 7,5 кв.м.,
ванну кімнату площею 2,7 кв. м., вбиральню
площею 1,4 кв. м., коридор площею 12,5 кв.м.,
вбудовану шафу площею 1,2 кв.м.

Розділити особові рахунки
співласників квартири АДРЕСА_1 з оплати
житлово-комунальних послуг та інших
послуг, пропорційно їх часток, які їм
належать на праві власності відповідно
до свідоцтва про право власності від 04
грудня 1997 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: