АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Гура А.А..,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2

на рішення Печерського районного
суду м. Києва від 13 травня 2014

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та
піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа : орган опіки та піклування
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні, заборони змінювати місце
проживання дитини без згоди батька,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 21.06.2013 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 07.08.2013 року первісний позов
задоволено. Позбавлено ОСОБА_3
батьківських прав щодо ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів
його заробітку, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 04.12.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття. Вирішено питання щодо
судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 грудня 2013 року
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 21.06.2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 07.08.2013
року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13 .05.2014 року у задоволенні
первісного позову відмовлено.
Зустрічний позов задоволено частково.
Визначено спосіб участі батька ОСОБА_3
у вихованні малолітнього сина
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким чином: кожної
суботи з 10-00 год. до 12-00 год. у
присутності матері дитини ОСОБА_2 та
психолога; місцем зустрічі визначено
приміщення Печерського Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді за адресою: АДРЕСА_1. Заборонено
ОСОБА_2 змінювати адресу проживання
малолітнього сина з АДРЕСА_1 на іншу
адресу без згоди на те батька ОСОБА_3 В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка є
представником ОСОБА_2 за договором про
надання правової допомоги, ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав щодо малолітнього
сина ОСОБА_5 та стягнення на користь
ОСОБА_2 судових витрат. Апелянт вказує
на те, що суд не дав правильної оцінки
поданим стороною позивачки доказам,
якими підтверджуються обставини, що
можуть бути підставою для позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав та про
невиконання ним батьківських
обов'язків. Натомість суд безпідставно
поклав в основу рішення докази надані
відповідачем. При цьому не була
звернута увага на те, що протягом
тривалого часу відповідач взагалі не
цікавився дитиною. Його посилання на
чинення перешкод в цьому нічим не
підтвердженні, за захистом порушених
прав, як батька, він нікуди не
звертався.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та
її представники ОСОБА_1 і ОСОБА_7
апеляційну скаргу підтримали з підстав
наведених в ній.

ОСОБА_3 вважав апеляційну скаргу
безпідставною, вважав що спір
вирішений судом правильно.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року по
24.04.2009 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 позивач обгрунтовувала
тим, що він ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як пояснив відповідач, після
розірвання шлюбу він намагався
надавати грошові кошти, дитячі речі,
подарунки дитині, однак колишня
дружина відмовлялася від їх отримання
та усіляко перешкоджала йому у
спілкуванні з дитиною.

Вказані обставини підтвердили
допитані в суді свідки.

Судом установлено ,що позивач
відмовлялася від отримання грошових
коштів від ОСОБА_3, які той намагався
надати шляхом переказів, в наслідок
чого він з квітня 2012 року переводить
їх на рахунок відкритий на ім.'я дитини
в ПАТ «Приват Банк».

Про те, що з боку позивачки, останньому
чинились перешкоди в побаченні з сином
частково визнала й сама позивачка .

Ухилення батьків від виконання
обов'язку по вихованню дитини може бути
лише навмисним, тобто таким, коли особа
повністю розуміє наслідки своєї
поведінки і робить все, щоб звільнитись
від утримання, догляду і будь-якого
піклування, пов'язаного з вихованням
дитини.

Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3
свідомо порушує батьківські обов'язки
позивачем не подано.

Прийняття одних доказів та відхилення
інших, а також зроблені в рішенні суду
першої інстанції висновки належним
чином вмотивовані.

Підстави вважати, що суд не дав
правильної оцінки поданим доказам, на
що посилається апелянт, відсутні.

Виходячи з встановленого, суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку про відсутність підстав для
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

При цьому судом правильно враховано, що
позбавлення батьківських прав є
винятковим заходом цивільно-правового
характеру і достатніх підстав для його
застосування щодо відповідача нема.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав
для скасування рішення в цій частині.

При вирішенні справ даної категорії,
судом мають бути ураховані інтереси
кожного з батьків, направлені як на
реалізацію їх прав, передбачених ст. ст.
151, 153 СК України, так і виконання
обов'язків, визначених ст. 150 СК України,
а також інтереси самої дитини
відповідно до положень ст. 159 СК
України.

Одним із принципових положень,
закріплених в Декларації прав дитини,
проголошеної Генеральною Асамблеєю
ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст.3,18 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Частини 1,2 ст.15 Закону України «Про
охорону дитинства»передбачають, що
дитина, яка проживає окремо від одного
з батьків, має право на підтримання з
ним регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її
вихованні, мають право спілкуватися з
нею, якщо судом визнано, що таке
спілкування не перешкоджатиме її
нормальному вихованню.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
Українимати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою.

Статтею 153 СК Українипередбачено, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли це право обмежене
законом. Дитина, яка розлучена з одним
із батьків чи обома батьками, має право
регулярно підтримувати особисті
стосунки й прямі контакти з обома
батьками, крім випадків, коли це
суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ч.1,2,3 ст.157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Виходячи з наведених норм права
,ураховуючи відсутність можливості
спільного вирішення сторонами питань
,що стосуються їхньої дитини,суд першої
інстанції підставно вважав необхідним
встановити спосіб участі батька у
вихованні малолітнього сина.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК
Українирегулювання сімейних відносин
має здійснюватися з максимально
можливим урахуванням інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141,
159 СК України випливає, що при вирішенні
спору щодо участі у вихованні та
порядку зустрічей з дитиною того з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, судом мають враховуватися
передусім інтереси дитини.
Встановлений сімейним законодавством
принцип рівності обох батьків у
питаннях виховання дітей може бути
обмежений судом в інтересах дитини.

Ст.19 СК Українипередбачено, що при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
обов'язковою є участь органу опіки
та піклування. Орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитись з висновком органу
опіки та піклування, якщо він
недостатньо обґрунтований,
протирічить інтересам дитини.

Визначаючи спосіб участі відповідача
у вихованні малолітнього сина шляхом
зустрічей батька з дитиною щосуботи у
приміщення Печерського Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді в присутності матері та
психолога з 10 до 12 години, суд поклався
на висновок Органу опіки і піклування
№ 105/01-532/в-12 від 25.02.2014 року.

Зазначений висновок органу опіки та
піклування підтверджує факт, що батько
може спілкуватись з дитиною, однак,
колегія суддів вважає, що він не
вирішує спірної ситуації між батьками
дитини.

Позивачка зазначає, що визначений
судом спосіб буде суперечити
інтересам дитини, оскільки змінить
звичайний розпорядок дня, позбавить
дитину можливості повноцінного сну,
порушить розклад її занять та
відпочинку.

Ураховуючи стан існуючих на даний час
стосунків між сторонами, їх
невизначену позицію щодо участі батька
у вихованні дитини та бажання обох
сторін брати участь у вихованні
спільного сина, колегія суддів вважає
за доцільне, з врахуванням віку дитини
сторін, виходячи з балансу інтересів
дитини та її батька, змінити
встановлений судом спосіб участі
відповідача у вихованні сина,
визначивши участь ОСОБА_3 у вихованні
малолітнього сина ОСОБА_5 наступним
чином: у першу та третю суботу кожного
місяця у присутності матери дитини та
психолога в приміщення Печерського
Центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді по АДРЕСА_1 ,з 11 год.30 хв.
до 13 год.30 хв.

При цьому, визначаючи такий спосіб
участі батька у вихованні малолітнього
сина, колегія суддів вважає, що він не
порушуватиме звичайного порядку життя
дитини, її виховного та дошкільного
графіку, відповідатиме можливості
дитини в повній мірі сприйняти
спілкування з батьком та отримати від
цього достатню кількість виховних
заходів і забезпечить передбачене ст.
157 СК Україниправо батька на особисте
спілкування з сином.

У разі зміни обставин, що стали
підставою для ухваленням такого
рішення, відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з позовом про
визначення іншого способу його участі
у вихованні дітей.

За викладених обставин апеляційна
скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13 травня 2014 року в частині
визначення способу участі батька у
вихованні дитини змінити, визначивши
участь ОСОБА_3 у вихованні малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним
чином: у першу та третю суботу кожного
місяця у присутності матери дитини та
психолога в приміщення Печерського
Центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді по АДРЕСА_1, з 11 год.30 хв.
до 13 год.30 хв.

В інший частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/27863/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 8215
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Волкова С.Я.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.