Справа № 752/1172/14-ц
Провадження № 2/752/2114/14
07.07.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Гончарову І.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове
виконання зобов'язання за договором та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності, -
в січні 2014р. ОСОБА_1 звернувся до
Голосіївського районного суду міста
Києва з позовом до ОСОБА_2 про примусове
виконання зобов'язання за договором,
при цьому пояснив наступне.
Між позивачем ОСОБА_1 тавідповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір про
спільну діяльність, згідно якого
ОСОБА_1 зобов'язався інвестувати кошти
у будівництво складу на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_2 передати у власність
ОСОБА_11/3 частину наведеного складу,
після його введення в експлуатацію. При
цьому вищезазначений договір було
оформлено гарантійним листом ОСОБА_2
від 12.07.2013р. Разом з цим ОСОБА_1 зазначив,
що виконав свій обов'язок та сплатив
кошти в якості інвестиції у
будівництво складу, однак відповідач
ОСОБА_2 ухилився від передання йому у
власність частини складу. У зв'язку зі
наведеним ОСОБА_1 просив визнати за ним
право власності на 3 частину нежитлової
будівлі по. АДРЕСА_1, загальною площею
В свою чергу ОСОБА_2 звернувся із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спірне
майно. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що йому
належить на праві користування строком
на 25 років земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1. При цьому на зазначеній
земельній ділянці ОСОБА_2 збудував
нежитлову господарську будівлю
загальною площею 195,5 кв. м. Крім того на
замовлення ОСОБА_2 було виготовлено
технічний паспорт щодо зазначеної
господарської будівлі площею 195,5 кв. м.
Разом з цим ОСОБА_2 пояснив, що надав
ОСОБА_1 гарантійний лист від 12.07.2013р.,
яким зобов'язався у майбутньому
передати ОСОБА_1 за нотаріально
посвідченим договором право власності
на 1/3 частину нежитлової господарської
будівлі, за умови фінансування
останнім будівельних робіт для
звершення нежитлової господарської
будівлі. Однак, ОСОБА_1 не виконав своє
зобов'язання та не сплатив кошти для
фінансування завершення будівництва
нежитлової господарської будівлі.
Враховуючи наведене ОСОБА_2 зазначив
про відсутність у нього зобов'язань
перед ОСОБА_1за гарантійним листом та
права у останнього на 1/3 частину
спірної нежитлової будівлі. Разом з
цим, оскільки міжОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує
спір про право власності на
вищезазначену нежитлову будівлю,
ОСОБА_2 просив визнати його право
власності на нежитлову будівлю по.
АДРЕСА_1, загальною площею 195,5 кв.м. та
відмовити у задоволені первісного
Представник ОСОБА_1 у судовому
засіданні первісний позов підтримав та
просив задовольнити його позовні
вимоги повністю, а зустрічний позов не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні повністю.
Представник ОСОБА_2 у судовому
засіданні зустрічний позов підтримав
та просив задовольнити його позовні
вимоги повністю, а первісний позов не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні повністю.
Врахувавши надані сторонами пояснення,
з'ясувавши обставини, на які вони
посилалися, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
відмовити у задоволені первісного
позову та задовольнити зустрічний
позов повністю, у зв'язку з наступним.
Судом встановлено, що згідно витягу з
бази міського земельного кадастру від
22.01.2013р. у реєстрі земельних ділянок
зареєстровано ОСОБА_2 як
землекористувача строком на 25 р.
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
Вбачається згідно технічного паспорту
від 16.07.2013р., виготовленого на
замовлення ОСОБА_2 Київським міським
бюро технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна за інвентаризаційною
справою № 9744, що на земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_1, збудовано
нежитлове приміщення літ. «В»
загальною площею 195,5 кв.м.
Разом з цим згідно гарантійного листа
від 12.07.2013р. за умови фінансування
ОСОБА_1 будівельних робіт для
завершення будівництва нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1 площею 195,5 кв.м. до 100%
її готовності, ОСОБА_2 зобов'язався
після прийняття будівлі в експлуатацію
та оформлення права власності передати
ОСОБА_1 за нотаріально посвідченим
договором право власності на 1/3 частину
Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
Проте ОСОБА_1 не надано суду та в
матеріалах справи відсутні докази
оплати ним коштів на фінансування
будівельних робіт для завершення
будівництва нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1 площею 195,5 кв.м.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України
унормовано, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з цим з положень первісного та
зустрічного позовів вбачається, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір про право
власності на нежитлову будівлю площею
195,5 кв.м.по АДРЕСА_1.
В свою чергу згідно ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
Відповідно до ст. 8 Конституції України,
її положення мають найвищу юридичну
силу. Закони та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.
При цьому, відповідно до п. 4 ст. 41
Конституції України, ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
Аналогічне визначено та закріплено
положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України.
Крім того відповідно до ч. 2 ст. 318 ЦК
України, усі суб'єкти права власності є
рівними перед законом.
Згідно положень ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Таким чином, ОСОБА_2 має конституційне
право на захист свого майнового права,
яке оспорюється ОСОБА_1, шляхом
визнання у судовому порядку права
власності ОСОБА_2 на спірне нежитлове
приміщення літ. «В» загальною площею
195,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.
Разом з цим згідно технічного паспорту
від 16.07.2013р. відсутня самовільно
збудована, переобладнана площа у
нежитловому приміщенні літ. «В»
загальною площею 195,5 кв.м.за адресою:
Крім того відповідно до наявного у
матеріалах справи висновку № ЕД-1-114/28,
складеного експертом ПП «Центр судових
досліджень Експерттранссервіс»
Чернуха О.О., нежитлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, літ. «В» відповідає
державним будівельним нормам та
стандартам, вимогам техніки безпеки,
санітарним нормам, правилам пожежної
безпеки та їх подальша експлуатація в
якості нежитлових приміщень можлива.
Враховуючи наведене суд приходить до
висновку про необхідність відмовити у
задоволені первісного позову повністю
та задовольнити зустрічний позов,
визнавши за ОСОБА_2 право власностіна
нежитлове приміщення літ. «В»
загальною площею 195,5 кв.м., яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про примусове виконання зобов'язання
за договором - відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності -
Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт: НОМЕР_2, виданий Харківським РУ
ГУ МВС України в м. Києві 08 квітня 08
квітня 1998 року; РНОКПП - НОМЕР_1 ) право
власності на нежитлову будівлю по
АДРЕСА_1 площею 195,5 кв.м., що позначено у
Технічному паспорті на громадський
(виробничий) будинок (приміщення)
нежитлове від 16 липня 2013 року під
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста
Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя