АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2039/14
інстанції: Волошин Р.Р.
Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 26 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

Прокопчук Л.П.

при секретарі: Буженко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бериславського
районного суду Херсонської області від
23 травня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Югтранс -
Агропродукт" про розірвання договору
оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом до тов
"Югтранзитсервіс-Агропродукт" про
розірвання договору оренди земельної
ділянки зазначаючи, що він є власником
земельної ділянки площею 8,97 га., що
розташована на території Чкаловської
сільської ради
Великоолександрівського району
Херсонської області. 10.10.2010 року він
уклав з товариством з обмеженою
відповідальністю "Югтранзитсервіс -
Агропродукт" договір оренди вказаної
земельної ділянки, зі сплатою орендної
плати 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки за рік.

Позивач вважає, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки порівняно з
роком укладання договору оренди значно
збільшилася, що на думку позивача, є
підставою для зміни орендної плати.
30.12.2013 року позивач звернувся до
відповідача з листом, який містив
прохання укласти додаткову угоду до
договору оренди, відповідно до якої
визначити, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить
194460,84 гривень, також просив обрахувати
орендну плату у розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки за рік з моменту збільшення
оцінки. Відповідач не заперечував
проти підвищення орендної плати,але
заперечував проти розірвання договору
оренди з підстав зазначених ОСОБА_2

У зв'язку із зазначеним вище
,посилаючись на вимоги на ст.652 ЦК
України, позивач просить суд розірвати
договір оренди, оскільки на його думку
істотно змінилися обставини, якими він
керувався під час укладання договору,
так як він розраховував отримати
орендну плату у розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки за рік та вважав, що така оцінка
буде переглядатися.

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 23 травня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Югтранзитсервіс-Агропродукт" про
розірвання договору оренди земельної
ділянки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах, визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
площею 17,94 га.,що розташована на
території Чкаловської сільської ради
Великоолександрівського району
Херсонської області, та передана йому
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
підставі Державного акту серії ЯЖ №
643772 на право власності на земельну
ділянку, виданого 16.03.2010 року (а.с.6).
Вказана земельна ділянка складається
із двох окремих земельних ділянок
площею 8,97 га. кадастровий №:07:003:0002
та кадастровий №:06:008:0011.

10.10.2010 року позивач (орендодавець) уклав
з відповідачем (орендарем ) договір
оренди земельної ділянки площею 8,97 га.
кадастровий №:07:003:0002, згідно умов
якого передав у платне користування
відповідача земельну ділянку до 30.11.2020
р. (а.с.7). Договір оренди
зареєстрований у відділі Держкомзему
Великоолександрівського району, про що
вчинено запис у Державному реєстрі
земель 19.04.2012 року.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, за умовами договору оренди
відповідач зобов'язався сплачувати
орендну плату шляхом видачі готівкових
коштів не рідше 1 разу на рік і не
пізніше ніж у строк з 01 серпня до 31
грудня кожного року, або за згодою
сторін в грошовому або натуральному
вигляді, і її розмір становить 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки за рік, що на час укладання
договору становить 3322,22 гривень (три
відсотка від грошової оцінки земельної
ділянки станом на 10.10.2010 року, що
становить 110740,80 гривень).

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись із позовом, позивач вказав
на зміну нормативної грошової оцінки
земельної ділянки (збільшення), станом
на 25.10.2013 року вона становить 194460,84
гривень, що більше ніж визначена у
договорі вартість - 110740,80 гривень.
Виходячи із нової грошової оцінки
земельної ділянки,позивач вважає, що
він недоотримав орендну плату за 2012 - 2013
роки. 30.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача із листом, який містив
прохання укласти додаткову угоду до
договору оренди, відповідно до якої
визначити, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить
194460,84 гривень; також просив обрахувати
орендну плату у розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки за рік з моменту збільшення
оцінки. Не отримавши відповіді, у
квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом. Поведінку відповідача
позивач помилково розцінює як відмову
укласти додаткову угоду до договору
оренди.

На думку колегії суддів, зміну
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки у бік збільшення та відмову
відповідача у зміні умов договору
оренди, позивач розцінює як істотну
зміну обставин, якими сторони
керувалися при укладення договору, так
як він при укладенні договору
розраховував на отримання орендної
плати у розмірі 3% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки за
рік та на те, що така оцінка буде
переглядатися.

Тобто позивач виходив з того, що
орендна плата повинна автоматично
змінюватися відповідачем в залежності
від нової грошової оцінки земельної
ділянки.

Між тим, колегія суддів погоджується з
рішенням суду першої інстанції, що
умовами договору оренди такого не
передбачено.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до пункту 13 договору оренди
укладеного муж сторонами, розмір
орендної плати переглядається за
згодою сторін один раз в три роки, у
разі: зміни умов господарювання,
передбачених договором; зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи ,а саме із довідки за 2011 - 2013 роки
позивач отримав орендну плату з
урахуванням індексації у розмірі
більшому, ніж визначено договором в
сумі 3294,54 гривень, що не спростовується
позивачем. 30.08.2011 року отримав орендну
плату за 2011 рік, 20.12.2012 року отримав
орендну плату за 2012 рік, 25.10.2013 року
отримав орендну плату за 2013 рік.

Крім того, постанова Кабінету
Міністрів України від 31 жовтня 2011 року
№ 1185 «Про внесення змін до Методики
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів» передбачає
застосування відповідних коефіцієнтів
для нормативно-грошової оцінки земель,
що призводить до зміни з 01 січня 2012 року
річних сум податкових зобов'язань зі
сплати земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності, а також може
бути підставою для перегляду орендної
плати за земельні ділянки
сільськогосподарського призначення,
укладені з фізичними особами. Тобто
положення вказаної постанови не
передбачають обов'язкового перегляду
розмірів орендної плати за договорами
оренди землі, яка належить особам на
праві приватної власності, у разі зміни
її грошової оцінки.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
оцінку земель» грошова оцінка
земельних ділянок залежно від
призначення та порядку проведення може
бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності. Вказані норми
не містять прямого посилання на
правовідносини з приводу оренди
земельних ділянок, що перебувають в
приватній власності, а тому незгода
позивача з принципами обчислення та
сплати відповідачем орендної плати
може бути підставою для внесення змін
до договору в порядку, передбаченому
ст. 23 Закону України «Про оренду землі»,
ст.ст. 651, 653 ЦК України та п.36 договору
оренди землі, тобто за взаємною згодою
сторін і у письмовій формі, у разі не
досягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

За таких обставин суд першої інстанції
на думку колегії суддів, прийшов до
обґрунтованого висновку, що позивач
бажає отримати від відповідача сплати
орендної плати у розмірі більшому, ніж
обумовлений договором. Позивачу
орендна плата була нарахована і
виплачена згідно діючого
законодавства та у відповідності до
договору. Зміна нормативної грошової
оцінки землі не є підставою для
односторонньої зміни умов договору
оренди землі. Відповідно до п.13
укладеного договору розмір орендної
плати переглядається за певних
обставин, а відповідно до п.36
укладеного між сторонами договору
зміна умов договору можлива у
письмовій формі за взаємною згодою
сторін. Тобто умови договору оренди
землі не зобов'язують сторони вносити
зміни до договору, зокрема, збільшувати
чи зменшувати розмір орендної плати, а
лише зобов'язують за певних обставин
переглянути умови договору.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що землю відповідач
використовує за призначенням, тобто
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Заборгованість зі сплати орендної
плати у відповідача перед позивачем
відсутня, в зв'язку з чим суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку, що відсутні підстави для
розірвання договору оренди земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Колегія суддів вважає, що позивач не
довів суду істотної зміни обставин,
якими сторони керувались при укладенні
договору оренди, та наявність
одночасно умов, передбачених ч. 2 ст. 652
ЦК України, що є підставою для
розірвання договору у зв'язку з
істотною зміною обставин (ст. 652 ЦК
України).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, зміна нормативної грошової
оцінки землі є підставою для перегляду
розміру орендної плати, і не є істотною
зміною обставин, якими сторони
керувались при укладенні спірного
договору оренди.

Таким чином, суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи
та заперечення сторін, дослідив надані
сторонами докази, та постановив
законне і обґрунтоване рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо
невідповідності висновків суду
обставинам справи, до уваги не
приймаються як такі, що не обґрунтовані
вимогами закону, належними доказами і
такі, що висновки суду не спростовують,
а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бериславського районного
суду Херсонської області від 23 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом 20 днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді