Справа № 521/6754/14-ц
Провадження № 2/521/4754/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі: Паламарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2
перебувають в шлюбі з 30 квітня 1998 року.
Шлюб було зареєстровано Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Малиновської рай адміністрації
виконкому Одеської міськради, про що
зроблено відповідний актовий запис №
206 (Серія НОМЕР_1).

Від шлюбу позивач та відповідачка
мають двох дітей: доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач
вказує, на те, що протягом певного часу
після реєстрації шлюбу з відповідачкою
їх подружнє життя було злагодженим, але
починаючи з 2012 року, їхні стосунки
почали погіршуватися. Вони перестали
розуміти один одного,все більше
зростали розбіжності між ними у
поглядах на сімейне життя, виховання
дітей, родинні цінності, раціональний
розподіл та витрати коштів на потреби
родини. Роздратованість та
нестриманість відповідачки у
перемовинах закінчувалися сварками,
ображеннями, проявами зневаги до
позивача, перестала його сприймати, як
особистість. Позивач намагався
зарадити конфліктам у родині, але цей
мир існував лише тоді, коли позивач
знаходився у відрядженнях за межами
України.

З квітня 2013 року сторони припинили
шлюбні відносини та проживають окремо.
Сторони спільного господарства не
ведуть. За таких обставин збереження
шлюбу та подальше спільне життя
суперечить інтересам сім'ї та
унеможливлює примирення з
відповідачем.

Діти будуть проживати з відповідачкою
у квартирі, що належить позивачу на
праві власності, у якій він передав
право власності по 1/3 частці кожній
дитині - дочці ОСОБА_3, та синові, ОСОБА_4,
та 1/3 частку квартири на праві
власності залишив собі. На примирення
позивач не згоден з відповідачкою.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час та місце проведення судового
засідання повідомлявся належним чином
у встановленому законом порядку, до
суду надав заяву про підтримання
позовних вимог та просив розглядати
справу за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, про час та місце проведення
судового засідання повідомлялася
належним чином у встановленому законом
порядку, до суду надала заяву про
визнання позовних вимог у повному
обсязі, просила розглядати справу за її
відсутності та після розірвання шлюбу
змінити прізвище на дошлюбне «ОСОБА_2».

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст. 16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10
грудня 1948 року, згідно з якою
чоловіки і жінки, які досягли
повноліття, мають право без будь-яких
обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Шлюб може укладатися
тільки при вільній і повній
згоді сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних
взаємин між сторонами, дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам чоловіка та
дружини.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. Тому
суд задовольняє позовні вимоги
позивача про розірвання шлюбу,
оскільки побудова сімейних відносин
повинна здійснюватися на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.
1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Відповідачка
просить після розірвання шлюбу змінити
прізвище на дошлюбне „ОСОБА_2".

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

З врахуванням викладеного, суд
задовольняє позовні вимоги про
розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 30 квітня 1998 року.
Від шлюбу мають двох дітей: доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини вони
припинили з причин різних поглядів на
сімейне життя.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам кожного з них та
їхніх неповнолітніх дітей, шлюб носить
формальний характер. Спору щодо
розподілу майна між сторонами немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212, 214-215,
217-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24
Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб укладений між позивачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачкою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 30 квітня
1998 року Відділом реєстрації актів
громадянського стану Малиновської
районної адміністрації виконкому
Одеської міськради, про що зроблено
відповідний актовий запис № 206 -
розірвати.

Відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, після
розірвання шлюбу змінити прізвище на
дошлюбне «ОСОБА_2».

Рішення після набрання ним законної
сили надіслати Органу державної
реєстрації актів цивільного стану для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області, через
Малиновський районний суд м. Одеси,
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя:
Мирончук Н.В.