Провадження №2з/200/22/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровську Шевцова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ТОВ «Море-2007», ТОВ «Рідний продукт», ТОВ «Фактор», ТОВ «Сінек Експорт», ТОВ «Чиста планета», Компанії Аксессман Солюшнс Лімітед, Солдекс Лімітед, Державної служби інтелектуальної власності України про захист права інтелектуальної власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 до подання позовної заяви 15 липня 2014 року подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Державній службі інтелектуальної власності України та Солдекс Лімітед, Компанії Аксесман Солюшнс Лімітед вчиняти певні дії.

В обґрунтування заяви вказує, що є автором ескізів та назв майбутніх торгівельних марок, які являють собою результати його інтелектуальної творчої діяльності та авторське право на які він набув з моменту їх створення. Будь яка реєстрація таких творів законодавством не передбачена. В 2014 році випадково у супермаркеті «Варус», що знаходиться в м.Дніпропетровську по вул.Глінки, 2 він виявив реалізацію товарів виробництва ТОВ «Море-2007», ТОВ «Рідний продукт», ТОВ «Фактор», ТОВ «Снек Експорт», ТОВ «Чиста планета», на яких, як він вважає, незаконно використано (відтворено) твори мистецтва, які йому належать. Жодної домовленості з зазначеними виробниками щодо передачі права інтелектуальної власності у нього не було, договорів не укладався. За даними Державного реєстру свідоцтв України власниками знаків, які ним створені, є Компанії Аксессман Солюшнс Лімітед та Солдекс Лімітед. Має намір звернутись до суду з позовом про поновлення прав власника прав інтелектуальної власності, припинення незаконного використання творів мистецтва, визнання недійсними свідоцтв на знаки для товарів та послуг, внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України.

Вважає, що існує реальна загроза порушення його прав інтелектуальної власності та можливе ускладнення виконання майбутнього рішення суду у разі переоформлення прав власності на знаки на третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Досліджені матеріали, що долучені до заяви про забезпечення позову, не містять жодних відомостей про належність товарних знаків та найменувань заявнику ОСОБА_1, навпаки, свідчать про їх належність Компанії Аксессман Солюшнс Лімітед, Солдекс Лімітед, та їх використання товариствами, що займаються виготовлення продовольчих та непродовольчих товарів.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 послався на те, що місцем заподіяння йому шкоди є місце знаходження зазначеного супермаркету, що знаходиться в Бабушкінському районі.

Проте, при вказівці на майбутні позовні вимоги, ОСОБА_1 не виявив бажання заявити вимоги про відшкодування матеріальної чи то моральної шкоди, завданої неправомірним використання прав інтелектуальної власності.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову відповідно до ст.152 ЦПК України встановлюються такі:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Про реєстрацію авторського права на твір Установою видається свідоцтво.

Способи забезпечення позову у справах про порушення авторського права і суміжних прав визначені у ст.53 Закону України «Про авторське право і суміжні права», серед яких не має тих, про які прохає заявник, а саме: заборони зареєстрованим власникам прав інтелектуальної власності та Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії, спрямовані на внесення змін до Державного реєстру свідоцтв, заборони передавати право інтелектуальної власності.

За ст.50 цього Закону, порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав; б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; в) плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору; г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення; д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав;

е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу; є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління;

ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

З дослідженої заяви про забезпечення позову та додатків до неї не вбачається підстав для забезпечення позову, оскільки в жодний спосіб не доведено авторство заявника, протиправність дій зареєстрованих власників права інтелектуальної власності, окрім того, заявником невірно обрано способи забезпечення позову у відповідності до ст.53 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

У звязку з встановленим, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову за її безпідставністю і не відповідністю належним способам забезпечення позову. На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Шевцова