У х в а л а

07 липня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Остапчука Д.О.,
Кадєтової О.В., Хопти С.Ф.,
розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Дочірнього підприємства
«Харвіст-Умань» про визнання недійсним
договору оренди землі,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому
зазначав, що 11 листопада 2006 року між ним
та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча», правонаступником
якого є ДП «Харвіст-Умань», укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 3,0306 га, розташованої в
адміністративних межах Максимівської
сільської ради Уманського району
Черкаської області. У червні 2012 року
ОСОБА_3 стало відомо, що 21 вересня 2007
року зазначений договір, за
відповідними зверненнями ДП
«Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча»,
зареєстровано в Уманському районному
відділі Черкаської регіональної філії
державного підприємства цент
державного земельного кадастру. ОСОБА_3
стверджує, що даного договору не
укладав та не підписував його.

Враховуючи наведе позивач просив
суд визнати вказаний договір оренди
земельної ділянки недійсним.

Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 02 грудня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки від 11 листопада 2006 року,
укладений між ОСОБА_3 та ДП « Ілліч-Агро
Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча»,
земельної ділянки площею 3,0306 га, яка
розташована в адміністративних межах
Максимівської сільської ради
Уманського району Черкаської області.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 30 січня 2014 року
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 02 грудня 2013
року скасовано та ухвалено рішення про
відмову у задоволені позову ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 лютого 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Черкаської області від 30 січня 2014 року
відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

18 червня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - ч. 1
ст. 261 ЦК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року у справі № 6-12903ск14.

Постановляючи ухвалу 19 березня 2014
року про відмову у відкритті
касаційного провадження у справі №
6-12903ск14, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
позицією попередніх судів про
задоволення позову та визнання
недійсним договору оренди землі з тих
підстав, що позивач оспорюваний
договір не підписував, уклав договір 01
серпня 2006 року з ВАТ «Уманьфермаш» і
вважав, що орендну плату отримував саме
від цього підприємства. Нового
договору, укладеного з відповідачем ДП
«Харвіст-Умань», яке є
правонаступником ДП
«Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім.
Ілліча», не отримував, а тільки після
звернення до відділу Держземагенства в
Христинівському районі, отримав 11
червня 2012 року копію договору оренди і
дізнався про всі умови договору.

У той же час, постановляючи ухвалу 27
лютого 2014 року про відмову у відкритті
касаційного провадження у справі №
6-8802ск14, про перегляд якої подано заяву,
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погодився з позицією суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності, встановленого ст. 257 ЦК
України, виходячи з того, що про
наявність оспорюваного договору
позивач знав ще з 11 листопада 2007 року,
так як у відомостях про отримання
орендної плати за 11 листопада 2007 року є
його підпис.

З огляду на зміст судових рішень
відсутні підстави вважати, що у
зазначених справах тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а, відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справ подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні зі
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Саме по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції, в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які згідно вимог
статті 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судового рішення, то у
допуску справи до провадження
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Дочірнього підприємства
«Харвіст-Умань» про визнання недійсним
договору оренди землі, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 лютого 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді
Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

Д.О. Остапчук

С.Ф. Хопта