УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,Остапчука Д.О.,розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Апеляційного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного між позивачем
та відповідачем договору від 22 серпня
2007 року ОСОБА_6 отримала кредит у
розмірі 7 000,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконала, у
зв'язку із чим станом на 31 грудня 2012
року її заборгованість за кредитним
договором становила 28 303,11 грн, яка
складається з: 9 361,85 грн -
заборгованості за кредитом, 13 098,02 грн -
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 4 019,28 грн -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 500 грн - штрафу
(фіксована частина), 1 323,96 грн - штрафу
(процентна частина), яку позивач просив
суд стягнути з останньої на свою
користь.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 31 жовтня 2013 року позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
грошові кошти в розмірі 28 303,11 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції змінено та
ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 22 серпня
2007 року в розмірі 19 618,99 грн, яка
складається з: 5 853,19 грн -
заборгованість за кредитом; 9 989,10 грн -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3 276,70 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн - штраф
(фіксована частина). У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду із
ухваленням нового рішення, яким
відмовити у задоволенні позову,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
порушує взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором.

Скасовуючи рішення та задовольняючи
позов частково, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що позов
може бути задоволено лише в межах
трирічного строку позовної давності до
дня звернення з позовом до суду, а саме
за період з 29 січня 2010 року до 28 січня 2013
року, а в задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити.

З такими висновками суду повністю
погодитися не можна, оскільки вони
зроблені без належного з'ясування
дійсних обставин справи, з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що 30 серпня 2007 року
між сторонами було укладено кредитний
договір шляхом відкриття кредитного
рахунку на ім'я ОСОБА_6 відповідно до
якого позивач надав відповідачу
строковий кредит у розмірі 7 000,00 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
поверненням кредиту, що відповідає
строку дії картки. Картка видана
строком на 48 місяців.

Із банківської виписки розрахунку
заборгованості вбачається, що останній
платіж відповідач здійснила 27 липня 2009
року.

21 червня 2013 року ОСОБА_6 подала заяву
про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк,
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно Умов та правил надання
банківських послуг, наданих позивачем,
мінімальний обов'язковий платіж це
розмір боргових зобов'язань
позичальника, які щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою
(далі - Правила) строк дії картки
вказується на лицевій стороні картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування
вбачається, що у разі наявності
перевитрати платіжного ліміту по
картці та непогашення його клієнтом на
протязі шести місяців, картка
закривається.

Згідно статті 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Однак, судом апеляційної інстанції
здійснено помилкове тлумачення змісту
даних норм матеріального права, а саме
не звернуто уваги на те, що загальна
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів про продовження строку дії
кредитного договору, а також доказів
того, що після закінчення строку дії
платіжної картки відповідач
продовжував нею користуватися, або він
отримував у ПАТ КБ «Приватбанк» нову
кредитну картку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 25 грудня 2013 року підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:О.В.
Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук