Провадження по справі № 2/260/334/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді
Данилюк О.С.,

при секретарі
Яременко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення авансу, в обґрунтування
своїх вимог вказавши, що 17.09.2013 року
ОСОБА_2 отримала від нього 16 000 гривень
авансу за майбутню купівля будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1. На
підтвердження отримання відповідачем
коштів ОСОБА_2 була надана відповідна
розписка. Втім оскільки будинок ОСОБА_2
знаходився під забороною відчуження,
він відмовився придбати його. В свою
чергу ОСОБА_2 відмовляється повертати
отримані кошти. У зв'язку з цим просив
суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
його користь аванс в сумі 16 000 грн. та
судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник за довіреністю ОСОБА_3
не з'явилися, при цьому ОСОБА_3 надав
суду заяву з проханням розглядати
справу у його відсутність, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив суд позов задовольнити, проти
заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, будучі належним чином
повідомленою про час та місце розгляду
справи, про причини своєї неявки суду
не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди
представника позивача суд ухвалює
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що 17.09.2013 року
відповідач ОСОБА_2 отримала від
позивача ОСОБА_1 16 000 гривень авансу за
майбутню купівля будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, про
що була надана відповідна розписка (а.с.
11).

За ст. 570 ч. 2 ЦК України якщо не буде
встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Аванс не виконує забезпечувальної
функції, а виконує функцію попередньої
оплати. Суттєва відмінність авансу від
завдатку полягає в тому, що на аванс не
покладено функцію забезпечувати взяте
сторонами на себе зобов'язання
незалежно від того, яка сторона
відповідальна за невиконання
зобов'язання, той, хто отримав аванс
повинен його повернути. І якщо
продавець чи підрядник отримали як
аванс певну грошову суму, а договір не
було виконано незалежно від того, з
чиєї вини це трапилось і які обставини
цьому перешкоджали, аванс у будь-якому
випадку підлягає поверненню.

При цьому, сама по собі ст. 570 ЦК України,
на яку посилається позивач, не
встановлює правових підстав стягнення
будь-якого авансового платежу.

Відповідно до ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору. Договір про наміри,
якщо в ньому немає волевиявлення
сторін щодо надання йому сили
попереднього договору, не вважається
попереднім договором.

Згідно зі ст. ст. 655, 656 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Договір купівлі-продажу
земельної ділянки, житлового будинку
або іншого нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Ст. 220 ч. 1 ЦК України передбачено, що у
разі недодержання сторонами договору
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору, такий договір є
нікчемним.

За положеннями глави 83 розділу ІІІ
книги п'ятої ЦК України, зокрема, ст. 1212
ЦК України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути це майно.

При цьому, на зазначене положення
позивач також посилався у позові, як на
правову підставу задоволення його
позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони усно
домовились про укладення між ними
договору купівлі-продажу будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.

На підтвердження дійсних намірів про
наступне укладення договору
купівлі-продажу позивач ОСОБА_1
передав, а ОСОБА_2 отримала 16 000 грн., що
підтверджується зазначеною у рішенні
розпискою відповідача ОСОБА_2 від 17.09.2013
р.

З позовної заяви вбачається, що
оскільки документи на будинок,
необхідні для оформлення договору
купівлі-продажу будинку, не оформлені,
то у встановленому законом порядку
договір купівлі-продажу на будинок між
сторонами не укладено.

Аналізуючи вище наведені у рішенні
норми цивільного законодавства, суд
приходить до висновку, що вищевказані
правові положення з урахуванням
встановлених судом обставин справи
виключають наявність між сторонами
оформлених у встановленому законом
нотаріальному порядку попереднього
договору щодо купівлі-продажу
вказаного будинку та договору
купівлі-продажу цього будинку. Отже,
права і обов'язки сторін у спірних
правовідносинах щодо грошових коштів у
даному випадку мають визначатися
відповідно до глави 83 розділу ІІІ книги
п'ятої ЦК України, в тому числі ст. 1212 ЦК
України, оскільки відповідач ОСОБА_2
зберігає передані їй позивачем в
рахунок купівлі будинку кошти в
розмірі 16 000 грн. без достатньої
правової підстави.

У зв'язку з цим з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 необхідно
стягнути грошові кошти в розмірі 16 000
гривень.

Також суд вважає, що підлягають
задоволенню вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача на його
користь судового збору, який було
сплачено позивачем у зв'язку з
розглядом цієї цивільної справи у
розмірі 229,41 грн., що відповідає вимогам
ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 60, 526, 545, 625; 1046; 1047, 1167 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення авансу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Кіровським РВ ДМУ УМВС України в
Донецькій області 25.12.1999 року) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н.
НОМЕР_1) грошові кошти в розмірі - 16 000
гривень, а також витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору, в розмірі 229,41
гривень, а всього 16 229,41 (шістнадцять
тисяч двісті двадцять дев'ять) гривень
41 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення постановлено у нарадчій
кімнаті.

СУДДЯ: