Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді -
Шклярука Д.С.

при секретарі -
Пугач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган
опіки та піклування Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську
ради, про усунення перешкод у
спілкуванні з донькою та участі у її
вихованні, та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
Орган опіки та піклування
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради, про визнання
місця проживання доньки з матір'ю та
надання дозволу на її виїзд за межі
України без згоди та супроводу батька
ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до
ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах
дітей Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради, про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною, у
якій просить суд: усунути перешкоди у
спілкуванні з неповнолітньою донькою
ОСОБА_3 та перешкоди у його участі у
вихованні доньки, шляхом зобов'язання
ОСОБА_2 не чинити цьому перешкод. Також
ОСОБА_1 просить суд визначити способи
його участі у спілкуванні та у
вихованні його доньки ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1
зазначає, що до січня 2012 року вони з
відповідачкою проживали разом, вели
сумісне господарство, хоча й відносини
поміж ними погіршилися. Наприкінці 2012
року відповідачка зібралася з донькою
та поїхали на новорічні свята до брата
ОСОБА_2 в м. Москву Російської
Федерації. В кінці грудня 2011 року він
надав відповідачці дозвіл на виїзд із
дитиною за межі України. Після
отримання такого дозволу відповідачка
повідомила його, що збирається з
донькою через м. Москву нелегально
виїхати до Єгипту. Вони через це
посварилися та відповідачка із донькою
зникли з квартири.

В перший робочий день 2012 року він
нотаріально оформив заяву про заборону
виїзду доньки за кордон та надіслав її
факсом до прикордонних служб. Він
намагався шукати доньку з
відповідачкою, в т.ч. у матері
відповідачки, а в кінці 2012 року
звернувся із заявою про розшук
відповідачки та доньки до
правоохоронних органів України. В ході
дослідчої перевірки йому стало відомо,
що відповідачка з донькою спочатку
перебували у матері відповідачки -
ОСОБА_4, а потім 07.01.2012 року ОСОБА_2 з
донькою виїхали до свого брата в м.
Москву Російської Федерації та він
втратив з ними зв'язок.

Він як батько дуже любить свою доньку і
її життя йому не байдуже, він хоче
спілкуватися з донькою без перешкод,
але ОСОБА_2 не дає йому можливості
спілкуватися з донькою, у зв'язку з чим
він змушений звернуться до суду.

ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 із
зустрічною позовною заявою в якій
просить суд: визначити місце
проживання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 з нею - ОСОБА_5; дозволити виїзд
громадянки України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до
досягнення ОСОБА_3, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2
зазначає, що вони з ОСОБА_1 проживали у
шлюбі, але згодом їхні відносини
погіршилися і вона була вимушена з
донькою тимчасово переїхати до своєї
матері. У січні 2012 року вона з донькою
ОСОБА_3 зі згоди ОСОБА_1 виїхали на
проживання до Російської Федерації в м.
Москва, де проживають у теперішній час
і мають намір проживати й надалі.

Їхній із відповідачем син - ОСОБА_6
залишився проживати з батьком у м.
Дніпропетровську.

У м. Москва їхня з відповідачем донька
має всі належні умови, а саме добрий
побут, медичне забезпечення, отримує
освіту і має все необхідне для
розвитку. Вони проживають у окремій
квартирі, яка облаштована усім
необхідним для нормального розвитку та
виховання дитини. У м. Москва ОСОБА_3 має
належне для дитини її віку дозвілля,
спілкується з родичами з її сторони.

Вона ж знаходиться у м. Москва на
законних підставах, має дозвіл на
працевлаштування та роботу у
Російській Федерації, працевлаштована
у м. Москва, має належне матеріальне
забезпечення, має можливість
утримувати ОСОБА_3 і забезпечувати її
всебічний розвиток.

Проживання ОСОБА_3 з нею не впливатиме
на участь її батька - ОСОБА_1 у вихованні
дитини.

ОСОБА_1 не зможе забезпечити утримання
і всебічний розвиток ОСОБА_3, оскільки
часто змінює місця роботи, в даний час
немає постійного, а отримувані ним
доходи не дають можливості утримувати
себе і їхнього сина ОСОБА_6, якому вона
матеріально допомагає.

Відсутність згоди ОСОБА_1 на виїзд
доньки за межі України не дозволяє їй
привезти ОСОБА_3 у м. Дніпропетровськ,
де мешкають бабуся, дідусь та брат
ОСОБА_3, т.я. відсутність такої згоди
відповідача потім не дозволить їй
поїхати з донькою за місцем їхнього
постійного проживання до м. Москва.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник позовні вимоги за
первісним позовом підтримали та
просили його задовольнити, в
обґрунтування позовних вимог
посилалася на обставини викладені у
первісній позовній заяві. Заперечень
проти зустрічного позову зазначено у
судовому засіданні не було.

ОСОБА_2 та її представник у судовому
засіданні позовні вимоги за зустрічним
позовом підтримали та просили його
задовольнити за викладених у ньому
обставин. Проти часткового задоволення
первісного позову не заперечували.

Представник Органу опіки та піклування
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради позовні вимоги
ОСОБА_2 підтримала та зауважила на
доцільності визначення місця
проживання ОСОБА_3 із її матір'ю у м.
Москва Російської Федерації. Позовні
вимоги ОСОБА_1 просила задовольнити
частково та посилалася на обставини
викладені у висновку органу опіки та
піклування.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
їхніх представників, пояснення
представника Органу опіки та
піклування, вивчивши матеріали справи
та надані письмові докази, допитавши
свідків, встановив наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

14 січня 1995 року відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Бабушкінської районної ради м.
Дніпропетровська між сторонами було
зареєстровано шлюб, про що в Книзі
реєстрації актів про одруження було
зроблено відповідний актовий запис за
№ 10.

Під час подружнього життя в сторін
народилися діти: син - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, та донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
із позивачкою ОСОБА_2 в АДРЕСА_2.

Сімейне життя в сторін не склалося
через відсутність взаєморозуміння,
конфлікти у сімейному житті, різні
погляди на життя та сімені цінності,
вони припинили сімейні відносини та з
грудня 2011 року та з того часу
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, не мають
спільного сімейного бюджету.

В судовому засіданні позивач
зауважила, що відчуває до відповідача
почуття неприязні, не може із ним
нормально спілкуватися, жити та
вирішувати будь-які питання взагалі,
він її не влаштовує та дратує як
чоловік.

Спір про поділ майна, що є спільною
сумісною власністю сторін, вирішено
рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 15 серпня
2012 року, яке набрало законної сили
27.08.2012 року.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 26 квітня
2013 року шлюб між сторонами було
розірвано.

У січні 2012 року ОСОБА_2 разом із донькою
ОСОБА_3 виїхали на постійне місце
проживання до м. Москва Російської
Федерації. За межі України ОСОБА_3
виїхала разом із матір'ю на підставі
нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_1
від 30.11.2011 року.

ОСОБА_6 залишився проживати разом із
батьком ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську.

ОСОБА_3 у м. Москва закінчила дошкільний
навчальний заклад, що підтверджується
договором від 27.06.2012 року та
квитанціями про сплату ОСОБА_2 за
дошкільну освіту доньки.

Після закінчення дошкільного
навчального закладу ОСОБА_3 була
влаштована ОСОБА_2 до школи у м. Москва,
де отримує середню освіту. За місцем
навчання ОСОБА_3 характеризується
позитивно, що підтверджується
характеристикою та довідкою від 15.05.2013
року виданої директором середньої
загальноосвітньої школи з поглибленим
вивченням англійської мови № 1416.
ОСОБА_2 здійснює оплату навчання доньки
у школі, що підтверджується
відповідною квитанцію.

В м. Москва ОСОБА_3 перебуває на
медичному обліку за місцем проживання,
що підтверджується договором від 15.06.2012
року про надання стоматологічних
послуг, квитанціями про сплату за
надання таких послуг.

Згідно з актом обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 проживають у окремій
облаштованій квартирі, яка має усе
необхідне для проживання, навчання та
розвитку дитини, що підтверджується
актом обстеження житлово-побутових
умов.

У м. Москва ОСОБА_3 відвідує спортивні
заняття з бальних танців, що
підтверджується договором про надання
спортивно-навчальних послуг клубу «Ера
Спорта», та квитанціями про сплату за
такі послуги.

ОСОБА_3 за місцем проживання у м. Москва
також відвідує заняття у музичній
студії, що підтверджується договором з
освітнім закладом ГБОУ СОШ та має
належне для дитини її віку дозвілля, що
підтверджується фотокартками, які були
долучені до матеріалів цивільної
справи.

У місті Москва ОСОБА_3 має можливість
бачитися зі своїм старшим братом
ОСОБА_6, який проживає у м.
Дніпропетровську разом з батьком
ОСОБА_1 Цей факт підтверджується
наданими у судовому засіданні
фотокартками. Такі побачення
забезпечує ОСОБА_2

ОСОБА_2 має позитивну характеристику,
сумлінно ставиться до виконання своїх
батьківських обов'язків, що
підтверджується характеристиками і
піклуванням ОСОБА_2 не тільки про
ОСОБА_3, але й про сина ОСОБА_6, якому
вона надає матеріальну допомогу та
переводить грошові кошти, що
підтверджується платіжними
документами, наявними у матеріалах
справи у копіях.

ОСОБА_2 перебуває на міграційному
обліку у м. Москва, має дозвіл на роботу
та працевлаштування, працює директором
юридичної фірми «Правомочіє» та має
стабільний (регулярний) заробіток у
виді заробітної плати в розмірі 18000,00
руб. щомісячно.

ОСОБА_1 працює консультантом у ТОВ
«Таргет Груп» за жовтень 2012 року та
листопад 2012 року отримав заробітну
плату в сумі 6296,34 грн., за місцем роботи
характеризується вкрай позитивно,
проживає разом із сином - ОСОБА_6 у
трикімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6
вказав, що його сестрі ОСОБА_3 краще
живеться з матір'ю у м. Москва, сестра
навчається у гарній школі, яка є
набагато кращою аніж та, у якій
навчається він, мати та сестра мають
належні умови проживання. Після
закінчення школи у м. Дніпропетровську
він також має намір переїхати
проживати до матері і сестри у м. Москву
Російської Федерації. Батька інколи не
буває вдома та батько інколи не ночує у
квартирі. Таке трапляється декілька
разів на місяць та у такі дні вдома він
залишається один. Після школи він іде
до своєї бабусі та їсть у неї. Мати
пересилає йому гроші на забезпечення
його потреб. Батько йому дає мінімум,
декілька гривень на день, яких йому
зазвичай не вистачає.

Із характеристики ОСОБА_6 за місцем
навчання вбачається, що його батько -
ОСОБА_1 відвідує батьківські збори та
активно займається вихованням сина.

За місцем проживання на ОСОБА_1 скарг не
надходило, що вбачається з
характеристики за місцем проживання.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_8 зазначив, що поміж
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існують неприязні
стосунки, вони не підтримують відносин
та не спілкуються поміж собою. ОСОБА_3
проживає з ОСОБА_2 у м. Москва. ОСОБА_2
займається вихованням доньки та
матеріально її забезпечує.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, при
вирішенні спору щодо місця проживання
дитини суд бере до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 належно виконує свої
батьківські обов'язки, за місцем
проживання дитини - ОСОБА_3 для неї
створені належні умови для її навчання
та виховання, із висновку Органу опіки
та піклування витікає що визначення
місця проживання ОСОБА_3 біля матері
відповідає її інтересам, оскільки
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у м. Москва мають
житло, за місцем їхнього проживання
створені належні умови для навчання та
виховання дитини, забезпечені належні
психологічні умови виховання та
розвитку, ОСОБА_3 навчається у школі,
займається спортивними бальними
танцями та музикою. ОСОБА_2 працює
директором юридичної фірми у м. Москва
має стабільний, достатній та
регулярний заробіток, щоб забезпечити
всі потреби ОСОБА_3.

Оцінюючи викладені обставини у їх
сукупності суд приходить до висновку
про те, що визначення місця проживання
ОСОБА_3 біля її матері відповідає її
інтересам а тому позовні вимоги ОСОБА_2
у цій частині необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, батьківські
права не можуть здійснюватися
всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України
Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі
осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п. 4 «Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків у разі пред'явлення
документів або їх нотаріально
засвідчених копій, зокрема, рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг 16-ти
річного віку, без згоди та супроводу
батька.

Згідно із п. 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Встановлені в судовому засіданні
обставини, свідчать про те, що
малолітня ОСОБА_3, перебуває на
утриманні і вихованні своєї матері
ОСОБА_2, яка піклуючись про здоров'я
доньки, влаштовує їй відпочинок та
оздоровлення, займається її
вихованням, дозвіллям, навчанням та
забезпечує різносторонній розвиток
доньки. Зазначені обставини
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами.

За встановлених обставин, позовна
заява ОСОБА_2 про надання дозволу на
виїзд дитини за межі України без згоди
та супроводу батька ОСОБА_1 підлягає
задоволенню оскільки заявлені у ній
вимоги не суперечить інтересам дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
підлягають частковому задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що через неприязні стосунки, що виникли
та існують між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
остання чинить перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні з донькою ОСОБА_3,
проживаючи з малолітньою дитиною у
іншій державі не забезпечує можливості
спілкування доньки з батьком, не
повідомляє йому їхнє місцезнаходження,
адресу, що в свою чергу унеможливлює
участь ОСОБА_1 у вихованні дитини, її
утриманні, тощо. В судовому засіданні
ОСОБА_2 зазначила, що в неї існують
обґрунтовані побоювання у тому, що
ОСОБА_1 може вдатися до спроб відібрати
у неї ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного
кодексу України, той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 ст. 159 Сімейного кодексу
України передбачено, що якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище
докази та інші обставини справи, що
мають значення для вирішення справи, а
саме, вік ОСОБА_3 та її стан здоров'я, суд
приходить до висновку, що зазначені
позивачем способи участі у вихованні
малолітньої доньки не можуть зашкодити
здоров'ю останньої.

Отже, за встановлених в судовому
засіданні обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими і
підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням зазначених вище
обставин, суд вважає за необхідне
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод у спілкуванні та у вихованні
доньки ОСОБА_3 та вважає можливим
визначити наступні способи участі
ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_3
та спілкуванні із нею, а саме: ОСОБА_1
має право без обмеження у кількості та
часі спілкуватися з донькою ОСОБА_3 та
приймати участь у її вихованні
протягом літніх канікул доньки, за
місцем її проживання, до досягнення
ОСОБА_3 повноліття; під час літніх
канікул ОСОБА_3 її батько ОСОБА_1
протягом будь-якого одного літнього
місяця, кожного року до досягнення
дитиною повноліття, має право
запрошувати доньку ОСОБА_3 за місцем
свого проживання в Україні, для
тимчасового перебування та проживання
доньки за його місцем мешкання
впродовж одного літнього місяця літніх
канікул дитини. При цьому, ОСОБА_1
зобов'язаний самостійно забезпечити
прибуття ОСОБА_3 від місця її
проживання (перебування) до місця свого
мешкання, забезпечити належні умови
перебування дитини у нього впродовж
його місяця та зобов'язаний
забезпечити подальший супровід
неповнолітньої ОСОБА_3 до місця її
проживання з матір'ю ОСОБА_5; ОСОБА_1 має
право вільного та безперешкодного
спілкування з донькою ОСОБА_3 в
телефонному режимі, в т.ч. шляхом
зв'язку через мережу Інтернет за
допомогою електронних програм (Skype, Viber,
тощо) в період з 10:00 години до 18:00 години
кожної суботи та неділі, кожного тижня,
кожного місяця, кожного року до
досягнення дитиною повноліття; ОСОБА_1,
як усно, так і письмово, має право
отримувати від ОСОБА_2 інформацію про
місце проживання (перебування) ОСОБА_3,
або зміну місця проживання, навчання
дитини, а ОСОБА_5 отримавши таку вимогу
ОСОБА_1 зобов'язана повідомити йому
вказані відомості усно чи письмово.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні
з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 та в
його участі у вихованні доньки, шляхом
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити цьому
перешкод.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у
спілкуванні та у вихованні його доньки
ОСОБА_3, а саме:

1) ОСОБА_1 має право без обмеження у
кількості та часі спілкуватися з
донькою ОСОБА_3 та приймати участь у її
вихованні протягом літніх канікул
доньки, за місцем її проживання, до
досягнення ОСОБА_3 повноліття;

2) Під час літніх канікул ОСОБА_3 її
батько ОСОБА_1 протягом будь-якого
одного літнього місяця, кожного року до
досягнення дитиною повноліття, має
право запрошувати доньку ОСОБА_3 за
місцем свого проживання в Україні, для
тимчасового перебування та проживання
доньки за його місцем мешкання
впродовж одного літнього місяця літніх
канікул дитини. При цьому, ОСОБА_1
зобов'язаний самостійно забезпечити
прибуття ОСОБА_3 від місця її
проживання (перебування) до місця свого
мешкання, забезпечити належні умови
перебування дитини у нього впродовж
його місяця та зобов'язаний
забезпечити подальший супровід
неповнолітньої ОСОБА_3 до місця її
проживання з матір'ю ОСОБА_5;

3) ОСОБА_1 має право вільного та
безперешкодного спілкування з донькою
ОСОБА_3 в телефонному режимі, в т.ч.
шляхом зв'язку через мережу Інтернет за
допомогою електронних програм (Skype, Viber,
тощо) в період з 10:00 години до 18:00 години
кожної суботи та неділі, кожного тижня,
кожного місяця, кожного року до
досягнення дитиною повноліття;

4) ОСОБА_1, як усно, так і письмово,
має право отримувати від ОСОБА_2
інформацію про місце проживання
(перебування) ОСОБА_3, або зміну місця
проживання, навчання дитини, а ОСОБА_5
отримавши таку вимогу ОСОБА_1
зобов'язана повідомити йому вказані
відомості усно чи письмово.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_3 з її матір'ю
ОСОБА_5.

Дозволити виїзд громадянки України
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України у
супроводі матері ОСОБА_5 до досягнення
ОСОБА_3 повноліття, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С. Шклярук