АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6768/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 415/68/14-ц
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Котелевець А.В.,

- Макарова
Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 12 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на майно, стягнення
грошової компенсації та за зустрічним
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_7 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з
вище зазначеним позовом, та,
посилаючись на приписи ст.ст.368, 370, 364, ЦК
України і ст.3 СК України, просила
визнати за нею право у спільній
сумісній власності на майно, яке було
придбано та поліпшено за час спільного
проживання з ОСОБА_8, а саме: автомобіль
марки СНЕRY, 2007 р.в., колір чорний,
VIN-НОМЕР_2. номерний знак НОМЕР_1 і 1/2
частину в кв.АДРЕСА_1, та стягнути з
відповідачів на її користь суму
грошової компенсації вартості
названого майна в сумі 50000 гри..

В обґрунтування позовної заяви позивач
зазначила, що вона проживала з ОСОБА_8
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
25.09.1995 р. по день його смерті - 15.01.2013 р. За
вказаний період нею та померлим ОСОБА_8
за спільні кошти було придбано
автомобіль СНЕRY, 2007 р.в., також було
здійснено ремонт у квартирі №2 за
адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого були
значно поліпшені житлові умови в ній.

20.01.2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3
звернулись до суду з зустрічною
позовною заявою, яку в подальшому
уточнили та просили суд визнати за ними
право на спадкування по 1/8 частці за
кожним від спадкового майна що
залишилося після смерті ОСОБА_9 у
вигляді: 1/2 частки в автомобілі марки
СНЕRY, 2007 р.в., колір чорний, VIN-НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_1, та 1/2 частки в
квартирі АДРЕСА_1. Також ОСОБА_10 просила
визнати за нею право власності як
одного з подружжя на 1/2 частку
автомобілю СНЕRY, 2007 р.в. та стягнути з
ОСОБА_5 судовий збір.

В обґрунтування зустрічної позовної
позивачі зазначили, що 15.01.2013 року помер
ОСОБА_8 На час смерті спадкодавець
перебував у шлюбі з ОСОБА_4 За час шлюбу
у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 народились діти
ОСОБА_6 та ОСОБА_3

30.01.2013 року позивачі звернулись до
Лисичанської нотаріальної контори №1 з
заявами про прийняття спадщини.

Однак на даний час позивачі не можуть
оформити спадщину, оскільки всі
правовстановлюючі документи на
спадкове майно знаходяться у ОСОБА_5

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 12 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_5, зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_11
задоволено частково.

Суд вирішив:

- визнати за ОСОБА_5 право власності на
22/100 автомобілю марки СНЕRY, 2007 р.в., колір
чорний, VIN-НОМЕР_2. номерний знак НОМЕР_1.

- визнати право власності за ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_11 право на спадщину на 1/8
частки за кожним від спадкового майна,
що залишилось після смерті ОСОБА_12 у
вигляді 1/2 частки автомобіля марки
СНЕRY, 2007 р.в., колір чорний, VIN-НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_1, та 1/2 частки в
квартирі АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
просить скасувати вказане рішення і
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовити.

Вважає рішення суду необґрунтованим та
таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідності
висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що суд належним чином
не встановив факт сумісного проживання
ОСОБА_5 з ОСОБА_13, а також не встановив,
що автомобіль марки CHERY, 2007 р.в., є
спільною частковою власністю ОСОБА_5 та
ОСОБА_13, оскільки під час оформлення
договору купівлі спірного автомобілю
ОСОБА_13 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 Для оформлення договору
купівлі автомобілю до нотаріуса була
запрошена ОСОБА_10, яка дала згоду на
оформлення договору, як дружина. В
договорі не було зазначено, що купівля
здійснюється за рахунок грошей іншої
особи, а саме ОСОБА_14

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_4 підтримала
апеляційну скаргу і просила її
задовольнити, а представник ОСОБА_5
просив відхилити скаргу, вважаючи
рішення суду законним і обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Судом встановлено, а сторонами не
оспорюється, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

На день смерті ОСОБА_8 перебував у
шлюбі з ОСОБА_4, зареєстрованою за
адресою: АДРЕСА_2, від якого ОСОБА_8 і
ОСОБА_4 мають двох дітей - ОСОБА_6, 1983
року народження і ОСОБА_3 1980 року
народження, зареєстрованих за адресою
проживання матері.

Після смерті ОСОБА_8 до нотаріальної
контори, згідно пояснень сторін та їх
представників, звернулись спадкоємці
першої черги - дружина ОСОБА_4, діти -
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, і мати спадкодавця -
ОСОБА_7

У квітні 2013 року ОСОБА_5 зверталася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сімєю чоловіка (ОСОБА_8) і жінки (ОСОБА_5.)
без реєстрації шлюбу та визнання права
власності на майно - автомобіля марки
СНЕRY 2007 р.в. номерний знак НОМЕР_1 і 1/2
частину в квартири АДРЕСА_1 однак
рішенням Лисичанського міського суду
від 23.09.2013 року їй було відмовлено у
задоволенні позову з тих підстав, що
ОСОБА_8, знаходився у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4, а тому фактичне
проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 не
є підставою для задоволення її вимог.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 11.11.2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_15 задоволено частково,
рішення Лисичанського міського суду
від 23.09.2013 року скасовано і відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_5 з тих
підстав, що ОСОБА_5 звернулась з
позовом лише до ОСОБА_4, а решта
спадкоємців у якості відповідачів не
залучені.

08 січня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що фактично 17 років проживала разом з
ОСОБА_8, була пов'язана з ним спільним
побутом, вела спільне господарство,
мали спільні витрати та придбання,
зокрема за спільні кошти придбали
автомобіль СНЕRY 2007 р.в. номерний знак
НОМЕР_1 і спільними коштами поліпшили
стан квартири АДРЕСА_1

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_3
проти позову заперечували, звернулися
з зустрічним позовом про визнання
права на спірне майно з підстав,
передбачених ст.ст.60 СК України і ст.1260
ЦК України, вказуючи, що ОСОБА_8, хоча і
не проживав разом з дружиною ОСОБА_4,
проте підтримував стосунки з ріднею,
спірне майно придбане ним за власні
кошти, як колишнього працівника шахти,
а ОСОБА_5 скористалася тим, що проживала
з ОСОБА_8 по сусідству після його смерті
заволоділа правовстановлюючими
документами на автомобіль та квартиру
і перешкоджає їм оформити право на
спадщину.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_5 та визнання
за нею право власності на 22/100 частини
автомобіля марки СНЕRY, 2007 р.в., колір
чорний, VIN-НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_8 і ОСОБА_5 у січні 2008 року у
системі Автоплан придбали вказаний
автомобіль з остаточною виплатою
згідно асигнаційного акту 13.12.2012 року, а
так як на той час фактичні шлюбні
відносини з ОСОБА_4 він не підтримував,
спільне господарство не вели, мешкали
окремо один від одного, то вважав за
доцільне застосувати до автомобіля
положення ч.6 ст.57 СК України.

Однак з таким рішенням про часткове
задоволення позову ОСОБА_5 колегія
суддів погодитися не може у зв'язку з
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, та неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з пояснень сторін та їх
представників, автомобіль марки СНЕRY,
2007 р.в., колір чорний, VIN-НОМЕР_2. номерний
знак НОМЕР_1 зареєстрований на праві
приватної власності за ОСОБА_8

За загальним правилом, передбаченим
ст.328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст.369 ЦК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

З наданих сторонами доказів
вбачається, що дійсно, ОСОБА_8 на час
придбання у власність автомобіля марки
СНЕRY, 2007 р.в., колір чорний, VIN-НОМЕР_2
номерний знак НОМЕР_1, проживав окремо
від ОСОБА_4, однак знаходився у
зареєстрованому шлюбі з нею і дій,
спрямованих на розірвання шлюбу, не
вчиняв.

Матеріали справи не містять даних, а
позивачем ОСОБА_5 та її представником
ні в суді першої інстанції, а ні в
апеляційному суді не надано належних
доказів, які б свідчили, що ОСОБА_8 і
ОСОБА_5 укладали договір по спільну
сумісну діяльність, про набуття у
спільну власність автомобіля СНЕRY
номерний знак НОМЕР_1, а ОСОБА_4, яка за
законом ( ст.60 СК України) вважається
співвласником майна подружжя, давала
згоду на придбання автомобіля ОСОБА_8 і
ОСОБА_5 у спільну сумісну власність.

Частинами 3,4 ст.355 ЦК України
передбачено, що право спільної
власності виникає з підстав, не
заборонених законом. Спільна власність
вважається частковою, якщо договором
або законом не встановлена спільна
сумісна власність на майно.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність факту участі ОСОБА_5 у
придбанні ОСОБА_8 у власність спірного
автомобіля шляхом надання грошових
коштів у вказаному судом
співвідношенні зроблені на
припущеннях з огляду на дані розміру їх
доходів та суперечливих показів
свідків.

Однак ч.4 ст.60 ЦПК України передбачає, що
доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_5
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні цих
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4
ст.309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 12 червня 2014 року
в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_5 скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5
про визнання за нею права у спільній
сумісній власності на автомобіль марки
CHERY 2007 року виготовлення державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В іншій частині рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 12
червня 2014 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржене безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: