Справа № 406/2651/14
Провадження № 2/406/1063/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Алчевський міський
суд Луганської області

в складі: головуючого - судді
Колядова В.Ю.

при секретарі
Помогаловій І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Алчевську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним
договору дарування 2 / 3 часток квартири
та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

09.04.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на
слідуючи обставини.

Квартира АДРЕСА_1, належить на праві
спільної часткової власності, по 1 / 3
частці кожному, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, посвідченого
09.10.1998 року державним нотаріусом першої
Алчевської державної нотаріальної
контори Луганської області Кобалія
І.В., реєстровий № 1-1072. Право власності
належним чином зареєстровано в КП
«АБТІ» в реєстровій книзі № 82 за
реєстровим № 18206 від 12.11.1998 року.

21.02.2013 року відповідачі подарували йому
належні їм 2 / 3 частки спірної квартири
та зобов'язалися протягом тижня
виконати нотаріальне оформлення
правочину дарування. Однак посвідчити
договір дарування в нотаріальній
конторі сторони не мають можливості,
оскільки відповідачі не бажають ходити
по установах, збирати необхідні
документи, які потрібні для оформлення
правочину через органи нотаріату,
посилаючись на свою зайнятість та те,
що у них бракує часу.

Через декілька днів він звернувся до
нотаріуса з метою зареєструвати
укладений правочин нотаріально, але у
реєстрації договору дарування йому
було відмовлено, оскільки у документах,
наданих нотаріусу, бракувало звіту про
незалежну експертну оцінку
відчужуваної квартири.

За таких обставин, він звернувся до
суду з позовом, в якому просить суд
визнати дійсним договір дарування 2 / 3
часток спірної квартири, укладений
21.02.2013 року між відповідачами, як
дарувальниками, з одного боку, та ним,
як обдаровуваним, з другого боку;
визнати за ним право власності на 2 / 3
частки вищевказаної квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги та наполягав
на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому
засіданні позов визнали, не
заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, є
такими, що відповідають вимогам
чинного законодавства і підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
09.10.1998 року державним нотаріусом першої
Алчевської державної нотаріальної
контори Луганської області Кобалія
І.В., реєстровий № 1-1072, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 належить на праві спільної
часткової власності, по 1 / 3 частці
кожному, квартира АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Право власності належним чином
зареєстровано в КП «АБТІ» в книзі № 82
за реєстровим № 18206 від 12.11.1998 року (а.с.
26).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
отримується на підставах, не
заборонених законом. Право власності
передбачається таким, що виникло
правомірно, якщо інше прямо не виходить
із закону або незаконність придбання
права власності не встановлена судом.

Відповідно до рішення Алчевського
міського суду Луганської області від
15.08.2013 року (а.с. 28) відповідач ОСОБА_2
після розірвання шлюбу залишила собі
прізвище «ОСОБА_2».

Згідно ст. 717 ЦК України, за договором
дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно майно
(дарунок) у власність.

ОСОБА_3, ОСОБА_2, як дарувальники,
передали у власність ОСОБА_1, як
обдаровуваному, 2 / 3 частки спірної
квартири, які він одразу прийняв, про що
свідчить письмовий договір дарування
від 21.02.2013 року (а.с. 4).

Згідно роз'яснень, наданих 11.04.2014 року
приватним нотаріусом Алчевського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_5, сторонам
відмовлено в посвідченні договору
дарування 2 / 3 часток спірної квартири,
оскільки недостатньо надано
документів, а саме відсутній звіт про
незалежну експертну оцінку нерухомого
майна (а.с. 29).

У відповідності з ч. 2 ст. 219 ЦК України,
суд може визнати такий правочин
дійсним, якщо буде встановлено, що він
відповідав справжній волі особи, яка
його вчинила, а нотаріальному
посвідченню правочину перешкоджала
обставина, яка не залежала від її волі.

Оскільки фактично умови договору
дарування 2 / 3 часток квартири
сторонами були виконані, то суд вважає,
що цей договір можливо визнати таким,
що відбувся, та визнати право власності
за ОСОБА_1 на 2 / 3 частки квартири
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 208-209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 219,
328, 717-719 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання дійсним договору дарування 2 /
3 часток квартири та визнання права
власності, задовольнити.

Визнати дійсним договір дарування 2 / 3
часток квартири АДРЕСА_1, укладений
21.02.2013 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3
(дарувальники) та ОСОБА_1
(обдаровуваний).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2 /
3 частки квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження і може бути
оскаржено в апеляційному суді
Луганської області через Алчевський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий суддя
В.Ю. Колядов