04.07.2014 Справа № 756/1622/14-ц
Унікальний №756/1622/14-ц
Провадження № 2/756/1707/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Великохацької В.В.,

при секретарі -
Головатюк І.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання недійсним договору
дарування квартири, визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання недійсним договору
дарування квартири, визнання права
власності.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що з 2004 року
перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3,
який у вересні 2013 року помер та вона є
єдиним спадкоємцем його майна.

24 грудня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір дарування, відповідно
до умов якого ОСОБА_3 подарував
відповідачу належну йому на праві
власності квартиру АДРЕСА_1.

У позовній заяві позивач вказує, що
вказаний вище договір є фіктивним,
оскільки укладений з метою отримання
соціальної допомоги в Німеччині, де він
проживав разом з нею.

За таких обставин позивач просить
визнати факт проживання однією сім'єю,
як чоловіка та дружини ОСОБА_1 з ОСОБА_3,
визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 24 грудня 2004 року,
визнати за нею право власності на
вказану вище квартиру.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідач та її представник
проти позову заперечували, вказавши що
договір дарування від 24 грудня 2004 р.
відповідає вимогам, встановленими
законодавством України, а тому не може
бути визнаним недійсним.

Заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
його представника, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані у
справі докази, судом встановлено
наступне.

24 грудня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено нотаріально посвідчений
договір дарування квартири АДРЕСА_1 №
5274, яка належала останньому на праві
власності відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 22 грудня
1998 року (а.с. 19-20).

Відповідно до свідоцтва про
смерть виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану по м. Миргороду
Миргородського міського управління
юстиції у Полтавській області ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За правилами ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту, що має юридичне значення, у тому
числі суд може встановити факт
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

За приписами ст.ст. 717-719 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в
тому числі гроші та цінні папери, а
також нерухомі речі.

Договір дарування нерухомої речі
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Нормами ст. 203 передбачено загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, а саме: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені законом.

За приписами ч. 3 ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Договір дарування квартири АДРЕСА_1
відповідає вимогам, встановлених
законодавством України.

Позивачем не надано суду доказів, які б
підтверджували факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_3 з позивачем.

З огляду на те, що зазначена квартира не
відноситься до спадщини померлого
ОСОБА_5, а також той факт, що відповідач
не надала доказів, які б підтвердили
факт проживання останнього з
позивачем, суд вирішує відмовити у
задоволені позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 334, 717-719,
1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 203, 212-215,
256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання недійсним договору дарування
квартири, визнання права власності -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В.В. Великохацька