Справа №266/2665/14-ц
Провадження№ 6/266/181/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року

м.
Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області складі головуючого
судді Шишиліна О.Г., при секретарі
Маросіній Є.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні подання
заступника начальника ОСОБА_1 відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського МУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_1 районному суді м. Маріуполя
зареєстровано подання заступника
начальника ОСОБА_1 відділу державної
виконавчої служби Маріупольського МУЮ
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог
заявник зазначив, що на виконанні в
ОСОБА_1 ВДВС Маріупольського МУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження по примусовому виконанню
вимоги № ф904у від 01.07.2013 року виданого
УПФУ Приморського району м. Маріуполя
про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
Приморського району м. Маріуполя суми
боргу у розмірі 3000,00 грн. та вимога
№ф1313у від 09.08.2013 р. виданого УПФУ
Приморського району м. Маріуполя про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
Приморського району м. Маріуполя суми
боргу у розмірі 1194,03 грн. Винесені
державним виконавцем постанови про
відкриття виконавчих проваджень
надіслано сторонам. Державним
виконавцем проведено виконавчі дії з
метою виявлення коштів та майна на яке
можливо звернути стягнення. Державний
виконавець вважає, що на підставі
викладених обставин, боржник
добровільно рішення суду не виконує,
дій направлених на погашення боргу не
здійснює. Прохав тимчасово обмежити
боржника у праві виїзду за межі
України.

Представник заявника ОСОБА_1 ВДВС
Маріупольського МУЮ до суду не
з’явився, в подання просив справу
розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним відмовити у
задоволенні вимог подання з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
УПФУ Приморського району м. Маріуполя
видано вимогу №ф904у від 01.07.2013 р. про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
Приморського району м. Маріуполя суми
боргу у розмірі 3000,00 грн. Постановою
державного виконавця від 19.11.2013 року
відкрито виконавче провадження №40821993.
Також 09.08.2013 р. УПФУ Приморського району
м. Маріуполя видано вимогу №ф1313у про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
Приморського району м. Маріуполя суми
боргу у розмірі 1194,03 грн. Постановою
державного виконавця від 11.10.2013 року
відкрито виконавче провадження №40204668.
Постановою від 26.11.2013 р. виконавчі
провадження по примусовому виконанню
вимоги №ф904у від 01.07.2013 року та вимоги
№ф1313у від 09.08.2013 р. об’єднані у зведене
виконавче провадження. Як вбачається
з подання державного виконавця,
боржник не виконав своїх зобов’язань
тому йому слід встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України. В обґрунтування вимог
посилається на постанову про відкриття
виконавчого провадження, виконавчій
документ, що надійшов на примусове
виконання, запити до відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції, УПФУ Приморського району м.
Маріуполя, ДПС України,
адресно-довідкового бюро, 2-го ВРЕВ м.
Маріуполя, акти державного виконавця,
також зазначено, що державним
виконавцем на адресу боржника
направлявся виклик, який останнім
проігноровано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України “Про виконавче провадження”,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
– до виконання зобов’язань за
рішенням.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачають, що питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду і в’їзду в
Україну громадян України”,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), до
виконання зобов'язань. Громадянинові
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням – до виконання
зобов'язань. При цьому, паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Згідно до вищевказаних норм
вбачається, що необхідною умовою для
застосування видів тимчасового
обмеження у виїзді за кордон є
встановлення факту ухилення боржника
від виконання зобов’язань за рішенням
- дії чи бездіяльність особи боржника,
які полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов’язків.

При цьому особа, яка має невиконанні
зобов’язання, не може вважатися винною
в ухилення, поки не буде доведено
протилежне.

Такого висновку дійшов ВСУ
узагальнивши судову практику щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
“Про виконавче провадження” копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Заявник посилається в поданні, що копії
постанов про відкриття виконавчих
проваджень надіслано боржнику у
визначеному законодавством порядку.
Однак до подання, державний виконавець
доказів щодо направлення
рекомендованого листа та відповідного
повідомлення суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ “Про
виконавче провадження” державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ “Про
виконавче провадження” у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст. 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Як вбачається з матеріалів доданих до
подання, державним виконавцем були
вжиті передбачені законом заходи для
примусового виконання виконавчих
документів, проте державним виконавцем
не надано суду доказів на
підтвердження того, що боржнику
надсилались копії постанов про
відкриття проваджень рекомендованим
листом з повідомленням про вручення, що
боржник отримав їх копії, як це
передбачено ч. 1 ст. 31 ЗУ “Про виконавче
провадження”. Таким чином, державний
виконавцем не надано доказів свідомого
ухилення боржника від виконання
виконавчого документу і навпаки у
відсутність доказів отримання
боржником постанов про відкриття
виконавчих проваджень боржник був
позбавлений права самостійно виконати
виконавчі документи, і враховуючи
положення ч.1 ст. 27 ЗУ “Про виконавче
провадження” державний виконавець
передчасно поставив питання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України. За таких
обставин, суд вважає, що у задоволенні
подання слід відмовити за відсутністю
для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.33
Конституції України, ст. 11,25,27,31 Закону
України “Про виконавче провадження”,
ст.ст.377-1,209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника
начальника ОСОБА_1 відділу державної
виконавчої служби Маріупольського МУЮ
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути продано протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали до апеляційного
суду Донецької області в м. Маріуполі
через Приморський районний суд м.
Маріуполя.

Суддя:

Шишилін О.
Г.