У х в а л а

07 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В., суддів:
Коротуна В.М., Писаної Т.О.,Мостової Г.М.,
Попович О.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6
та її представника ОСОБА_7 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_6 до
комунального підприємства
«Трускавецька міська лікарня» про
виплату середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки при
звільненні, стягнення коштів,
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до
КП «Трускавецька міська лікарня» про
виплату середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки при
звільненні, стягнення коштів,
зобов'язання вчинити дії.

Справа судами переглядалася
неодноразово.

Рішенням Трускавецького міського суду
Львівської області від 09 листопада 2011
року позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з КП «Трускавецька міська
лікарня» на користь ОСОБА_6 3 950 грн
витрат на правову допомогу та 5 тис. грн
у рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Трускавецького
міського суду Львівської області від 23
травня 2012 року в задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Останнім рішенням апеляційного суду
Львівської області від 20 листопада 2013
року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення з КП «Трускавецька
міська лікарня» середнього заробітку
за час затримки видачі трудової книжки
скасовано і ухвалено у цій частині нове
рішення, яким вказані вимоги
задоволено частково. Стягнуто з КП
«Трускавецька міська лікарня» на
користь ОСОБА_6 середній заробіток за
час затримки видачі трудової книжки за
період з 23 вересня 2008 року по 02
вересня 2009 року у розмірі 11 262,91 грн (з
урахуванням всіх обов'язкових платежів
і зборів, які підлягають відрахуванню з
заробітної плати).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за скаргою ОСОБА_6 та її
представника ОСОБА_7 за скаргою на
вказане рішення апеляційного суду.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 про
перегляд зазначеної ухвали суду
касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2011 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2011 року, на яку
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
судом касаційної інстанції скасовано
рішення судів попередніх інстанцій із
передачею справи на новий розгляд.
Посилання на ухвалу суду касаційної
інстанції, якою справу передано на
новий судовий розгляд, не є підставою
для допуску справи для перегляду
Верховним Судом України, оскільки у ній
не висловлено правової позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
комунального підприємства
«Трускавецька міська лікарня» про
виплату середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки при
звільненні, стягнення коштів,
зобов'язання вчинити дії до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. ЮровськаСудді:
В.М. Коротун Г.І. Мостова Т.О. Писана О.В.
Попович