Справа № 127/6796/14-ц
Провадження № 2/127/3053/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Бойко В.
М.,

за участю секретаря Музики А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 18.04.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі
за № 2318. Право приватної власності
зареєстроване КП «ВООБТІ» 17 травня 2008
року за реєстровим № 1916 в
реєстраційній книзі № 771. За даною
адресою зареєстрована колишня дружина
сина позивача - ОСОБА_2. Факт припинення
шлюбу підтверджується рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 20.09.2013 року.

Позивач зазначає, що їй відомо, що
відповідач на даний час перебуває в
іншому зареєстрованому шлюбі, після
реєстрації якого останньою було
змінено прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.
Відповідач вже понад 6 місяців не
проживає за місцем реєстрації, не
сплачує комунальні платежі, не отримує
кореспонденцію за даною адресою, її
особистих речей в квартирі немає. Так
як комунальні платежі нараховуються
згідно кількості зареєстрованих осіб,
то позивач вимушений сплачувати їх сам.
Відповідач добровільно виїхав з
квартири і не користується житлом
понад 6 місяців без поважних причин.

В заяві від 25.06 2014р. представник
позивача уточнив позовні вимоги, а саме
з огляду на те, що ОСОБА_2 у зв'язку з
реєстрацією шлюбу було змінено
прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», просив
суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою під
номером АДРЕСА_1.

Вищезазначене і стало підставою для
звернення позивача до суду.

Представник позивача надав заяву про
розгляд справи без її участі, позов
підтримує відповідно до вимог
уточненої позовної заяви.

В судове засідання відповідач не
з'явився, з невідомих суду причин, хоча
повідомлялися належним чином,
повідомлення про причини неявки до
суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

Згідно договору купівлі-продажу від
18.04.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстровано в реєстрі за № 2318,
позивач ОСОБА_1 є власником квартири,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. ( а.
с. 4)

Згідно реєстраційного посвідчення
виданого КП «ВООБТІ» від 17.05.2008р.
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на
праві приватної власності. ( а.с. 6)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
ОСОБА_5, що підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження. ( а.с. 8)

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20.09.2013р.
розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2. ( а.
с.10)

Як вбачається з акту від 12.08.2013р.
складеного ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
підписи яких завірені головою
правління ОСББ «Подолянка-12»
Павловською О.О. за адресою АДРЕСА_1
ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає
з березня 2013р. і по цей час ніякої
участі в утриманні житла не приймає.( а.
с. 12)

Згідно акту від 25.03.2014р. складеного
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, підписи яких
завірені головою правління ОСББ
«Подолянка-12» Павловською О.О. за
адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2
зареєстрована, але не проживає з
березня 2013р., по цей час ніякої участі в
утриманні житла не приймає.( а. с. 13)

Судом встановлено, що відповідач по
справі ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу з
ОСОБА_10 змінила своє прізвище на
«ОСОБА_2», що підтверджується
відповіддю відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Реєстраційної служби від 14.05.2014р. на
запит суду. ( а. с 32-33)

ст. 41 Конституції України встановлено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Ст. 29 ЦК України, встановлено, що
місцем проживання фізичної особи є
приміщенні у відповідному населеному
пункті, де фізична особа проживає
постійно, переважно чи тимчасово.

Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК
України.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що
-власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд . Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії ,
які не суперечать закону.

ст. 321 ЦК України встановлено, що -
право власності є непорушним , ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов обґрунтований, повністю
підтверджений матеріалами справи, та
підлягає повному задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. При поданні позовної
заяви позивач сплатив судовий збір у
розмірі 243,60 грн., які підлягають
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41
Конституції України, ст. 15, 29, 319, 321, 415,
ЦК України, ч.1 ст.7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст.15, 81, 88, 209,
215, 222, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою під

номером АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 зареєстрованої за
адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: