Справа № 373/741/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року

Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович
О.П.

з участю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяславі-
Хмельницькому справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди ,-

встановив:

Позивачі 18.03.2014 р.
звернулися з позовом до відповідача
ОСОБА_2 та Переяслав-Хмельницького
районного підрозділу Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго», який, за їх згодою, був
замінений на Публічне акціонерне
товариство «Київобленерго», та просили
витребувати у відповідача ОСОБА_2
лічильник обліку електроенергії;
зобов'язати Переяслав-Хмельницький
районний підрозділ ПАТ
«Київобленерго» ( в послідуючому ПАТ
«Київобленерго»), усунути перешкоди у
здійсненні їх права на розпорядження
лічильником обліку електроенергії
шляхом встановлення його на попереднє
місце в належній їм частині будинку
АДРЕСА_1 та підключення лічильника до
електропостачання; стягнути солідарно
з відповідачів на користь позивачів
завдану їм матеріальну шкоду в
розмірі 5000 грн. та моральну шкоду в
розмірі 2000 грн.

В ході розгляду справи позивачі в
частині заявлених вимог до ПАТ
«Київобленерго» відмовилися в повному
обсязі у зв'язку з вирішенням спору в
добровільному порядку.

З урахуванням уточнених позовних вимог
просять стягнути з відповідача
ОСОБА_2 2635 ( дві тисячі шістсот тридцять
п'ять ) грн. матеріальної шкоди,
заподіяної в результаті виходу з ладу
системи опалення, яка знаходиться в
кімнатах, що належать їм на праві
власності та 6000 ( шість тисяч ) грн.
моральної шкоди.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують
тим, що є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1, їхні частки становлять
відповідно 17/80 та 3/20. Співвласником
решти 51/80 частин даного домоволодіння
була ОСОБА_4. Відповідно до рішення
суду, згідно з висновком
будівельно-технічної експертизи
зазначений жилий будинок з надвірними
побудовами було розділено в натурі, -
позивачам виділено коридор 1-4 площею 6,3
кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 10,1 кв.м.
та житлову кімнату 1-6 площею 10,6 кв.м.
ОСОБА_4 виділені веранда, кухня та інші
кімнати. За висновком судової
будівельно-технічної експертизи
лічильник обліку електроенергії
залишено в користуванні позивачів, а
відповідачеві - лічильник обліку
газопостачання. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 померла. Спадкове майно після її
смерті успадкувала її дочка ОСОБА_2 В
серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Київобленерго» на
підставі заяви ОСОБА_4, в інтересах якої
діяла за довіреністю відповідач
ОСОБА_2, без відома позивачів
відключило їх частину будинку від
електропостачання і перенесло
лічильник обліку електроенергії на
іншу частину будинку, що належить
ОСОБА_2. В результаті цих дій позивачі
не мали змоги користуватися
електроенергією, холодильником,
пральною машиною та іншими побутовими
приладами, з ладу вийшла система
опалення. Матеріальну шкоду позивачами
визначено в розмірі 2635 грн.

Моральну шкоду позивачі обґрунтовують
душевними стражданнями, яких вони
зазнали у зв'язку з відключенням їх
частини будинку від електропостачання,
в подальшому неодноразовими
зверненнями до ПАТ «Київобленерго» та
прокуратури з метою вирішення даного
спору.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_1 уточнені вимоги підтримали
та пояснили, що вони відмовилися від
позовних вимог до ПАТ «Київобленерго»,
оскільки в травні 2014 р. в їх частині
будинку цей відповідач встановив новий
лічильник обліку електроенергії та
підключив будинок до системи
електропостачання. Перенесення
лічильника відбулося з вини
відповідача ОСОБА_2, яка, достовірно
знаючи про смерть своєї матері ОСОБА_4,
діяла від її імені на підставі раніше
виданої довіреності, таким чином
ввівши в оману ПАТ «Київобленерго»
щодо прав померлої на перенесення
лічильника в її половину будинку. Окрім
того, відповідачка ОСОБА_2 самовільно
через вікно проникла в належну їм
частину будинку та зняла три радіатори
опалення (23 секції). Через її дії вийшла
з ладу система опалення, відновлення
якої потребує коштів у сумі 2635 грн.
Позивач ОСОБА_1 повідомив суду, що
моральна шкода неправомірними діями
відповідача ОСОБА_2 заподіяна його
матері - позивачеві ОСОБА_1, яка
проживала в спірному будинку та
займалася всіма пов»язаними з ним
проблемами.

Відповідач ОСОБА_2 частково
визнала заподіяну позивачам моральну
шкоду незручностями, викликаними в
результаті відключення квартири від
електропостачання. Проти задоволення
позову в частині стягнення з неї
матеріальної шкоди заперечує,
посилаючись на те, що вона не знімала
радіатори опалення у квартирі
позивачів. За судовим рішенням газовий
котел належить їй, а позивачі повинні
замовити документацію та провести
автономне опалення в свою половину
будинку. Щодо перенесення лічильника
обліку електроенергії пояснила, що в
половині будинку, яка належала за
судовими рішеннями її матері ОСОБА_4,
вони проживали разом до смерті матері в
січні 2012 року. Через свій вік мати
видала їй довіреність на вчинення всіх
дій від її імені. У травні 2012 р. вона,
використавши раніше надану
довіреність, звернулася від імені
матері до Переяслав-Хмельницького
підрозділу ПАТ «Київобленерго» щоб
перенести лічильник у свою половину
будинку. Працівники ПАТ
«Київобленерго» виявили, що
електролічильник застарілої моделі і
на їх вимогу вона за власні кошти
купила новий лічильник, який був
встановлений на попередньому місці. В
серпні 2012 р. вона повторно від імені
матері звернулася до ПАТ
«Київобленерго» із заявою про
перенесення лічильника на її половину
будинку, оплатила виконані послуги,
отримала дозвіл на виконання цих робіт
і її зять 05.09.2012 р. переніс раніше
встановлений в належній позивачам
частині будинку на її частину. Діяти
від свого імені вона не могла, оскільки
до цього часу не оформила спадкових
прав на будинок після смерті матері,
хоч спадщину прийняла. Не вважає, що
вона, порушила право власності
позивачів, проникнувши в їх квартиру,
оскільки ніяких речей в ній не було,
двері вона не пошкодила, лише відірвала
планку. Хто зняв радіатори опалення і
де вони знаходяться в даний час їй не
відомо.

Таким чином, сторонами визнано, що
перенесення лічильника обліку
електроенергії ПАТ «Київобленерго»
було здійснено без відома позивачів, на
підставі заяви від імені ОСОБА_4,
поданої відповідачем ОСОБА_2, яка діяла
на підставі довіреності.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

З письмових доказів, які маються в
матеріалах справи, встановлено такі
обставини.

Із копії витягів про державну
реєстрацію прав КП КОР
«Переяслав-Хмельницьке БТІ» від 05.05.2010
року та від 06.05.2011 року вбачається, що
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі
рішень суду від 01.06.2009 року та 22.04.2011
року є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1, їхні частки становлять 17/80 та
3/20. Співвласником решти 51/80 частин
даного домоволодіння є ОСОБА_4

Відповідно до рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 12.12.2011 року жилий будинок з
надвірними побудовами, який
знаходиться по АДРЕСА_1 було розділено
в натурі: визнано право власності та
виділено в користування позивачам -
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : коридор 1-4 площею 6,3
кв.м; житлову кімнату 1-5 площею 10.1 кв.м.,
житлову кімнату 1-6 площею 10.6 кв.м.; сарай
«Г»; 36/100 огорожі №1; 1 / 2 колодязя
питного. Відповідачу ОСОБА_4 виділене в
користування майно, а саме: веранду 1-2
площею 22,4 кв.м, кухню 1-3 площею 710,8 кв.м,
жилу кімнату 1-7 площею 19,0 кв.м, тамбур 1-1
площею 2.2 кв.м. сарай «Б»; «Д», погріб під
частиною «Б», сарай «В»,вбиральню «Ж»;
64/100 огорожі № 1; ворота № 2; огорожу № 3; 1
/ 2 колодязя питного.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Із листа Гайшинської сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області від 23.07.2013 р. № 163
слідує, що після смерті ОСОБА_4
власниками належного їй будинку
АДРЕСА_1 є: квартири НОМЕР_2- ОСОБА_2,
квартири НОМЕР_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Із копії витягу з архівного екземпляра
експертизи про розподіл домоволодіння
АДРЕСА_1 вбачається, що згідно
розподілу лічильник електроенергії, а
значить і ввод електроенергії
знаходиться на частині, що належить за
рішенням суду ОСОБА_1, в кімнаті (1-5)
площею 10,10 кв.м.

Із повідомлення ПАТ «АЕС
Київобленерго» від 08.01.2013 р. № 12 слідує,
що лічильник було перенесено згідно
заявки 2144 від 27.08.2012 року споживача
ОСОБА_4, яка мотивувала його
перенесення на її половину судовим
рішенням; згідно акта від 06.05.2012 року їй
було передано на відповідальне
збереження прилад обладнання та
пломби.

Договір про користування
електричною енергією був укладений 23
травня 2000 року між ДАЕК
«Київобленерго» та ОСОБА_4; відповідно
до нього особовий рахунок - НОМЕР_4 був
відкритий на ОСОБА_4 01.08.2000 року.

Договір про користування
електричною енергією з
енергопостачальною організацією не
час перенесення лічильника позивачі не
укладали.

Згідно з довідкою Приватного
підприємства «Спецгазмонтаж» від
12.05.2014 р., № 6, загальна вартість
робіт по відновленню системи опалення
в належній позивачам квартирі станом
на 01.05.2014 р. становить 2635 грн., та
включає: вартість радіаторів опалення
(23 секції) - 460 грн.; вартість
встановлення та приєднання радіаторів
до системи опалення - 800 грн.; вартість
видачі технічних умов для виготовлення
проекту та його погодження - 575 грн.;
вартість виготовлення проекту - 800 грн.

З наданої позивачами копії постанови
про відмову в порушенні кримінальної
справи від 13.09.2012 р., яка ними не
оскаржувалася, вбачається, що
позивачка ОСОБА_1 05.09.2012 р. звернулася до
Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС
України в Київській області із заявою
щодо ймовірно неправомірних дій з боку
ОСОБА_2, які полягають в тому, що вона
зняла три радіатори опалення в
належній їй частині будинку АДРЕСА_1.
Будучи опитаною оперуповноваженим СКР
Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС
України в Київській області, ОСОБА_2
пояснила, що у зв»язку з тим, що система
опалення будинку одна і ОСОБА_1 у своїй
частині будинку не проживає, її зять
ОСОБА_5 перекрив систему опалення до
частини будинку, що належить ОСОБА_1 та
зняв батареї опалення. В порушенні
кримінальної справи за ознаками
злочину, передбачено ст.185 КК України
відносно ОСОБА_2 відмовлено. ОСОБА_5
працівниками міліції не опитувався.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 25.04.2014 року закрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 та Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» про
витребування майна із чужого
незаконного володіння та стягнення
матеріальної і моральної шкоди в
частині заявлених вимог до Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго», у зв'язку з вирішенням
спору в добровільному порядку.

Правовідносини, що виникли
між сторонами, регулюються ст.ст. 1166,
1167 ЦК України, Законом України "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів від 26.07.1999 року № 1357
із змінами та доповненнями, внесеними
Постановами КМУ від 26.10.2000 року № 1607,
від 26.09.2001 року № 1275. (далі ПКЕЕн).

Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
пр. розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини. Шкода, завдана
правомірними діями, відшкодовується у
випадках, встановлених цим кодексом та
іншими законами.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті, яка передбачає випадки
відшкодування моральної шкоди
незалежно від вини особи, яка її
завдала, зокрема, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про
електроенергетику", який регулює
відносини, що виникають у зв'язку
з виробництвом, передачею,
постачанням і використанням
енергії, державним наглядом за
безпечним виконанням робіт на
об'єктах електроенергетики
незалежно від форм власності,
безпечною експлуатацією енергетичного
обладнання і державним наглядом за
режимами споживання електричної і
теплової енергії :

постачання електричної енергії -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням електричної енергії
споживачеві за допомогою технічних
засобів передачі та розподілу
електричної енергії на підставі
договору.

Відповідно до п.3 ПКЕЕн споживання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією.

Виходячи із зазначених вище норм
чинного законодавства та встановлених
обставин суд дійшов до переконання, що
відповідач ОСОБА_2 шляхом обману ПАТ
«Київобленерго» здійснила перенесення
на свою половину будинку лічильника
електроенергії, оскільки заявка від
імені ОСОБА_4, яка померла 11.01.2012 року,
була подана нею 27.08.2012 року.

Вказаними діями відповідачки
позивачеві ОСОБА_1 заподіяна моральна
шкода, яка полягає в душевних
стражданнях, яких вона зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї відповідачки, що викликана
відключенням належної позивачам
частини будинку від електропостачання.
Враховуючи характер правопорушення,
умисний характер дій відповідачки
ОСОБА_2, тривалість душевних страждань
позивачки ОСОБА_1, яка проживала в
будинку без світла близько 1 року 7
місяців, виходячи з вимог розумності і
справедливості, суд визначає розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди - дві тисячі гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У ході розгляду справи позивачі не
довели, що радіатори опалення в
належній їм частині будинку зняла та
викрала саме відповідачка ОСОБА_2 В
порушенні кримінальної справи за
ознаками злочину, передбачено ст.185 КК
України відносно ОСОБА_2 відмовлено,
тому вимоги позивачів щодо стягнення з
відповідачки вартості викрадених
радіаторів опалення та вартості їх
встановлення і приєднання до системи
опалення безпідставні.

Після поділу будинку в натурі кожна із
сторін повинна замовити проект
газопостачання та влаштувати в
належній їй частині будинку окреме
опалення. Отже відповідачка не повинна
нести витрати на видачу позивачам
технічних умов для виготовлення
проекту газопостачання, його
погодження та виготовлення.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для задоволення позову в частині
стягнення з відповідачки матеріальної
шкоди на відновлення системи опалення.

Судові витрати розподіляються між
сторонами відповідно до ст.88 ЦПК
України пропорційно до задоволених
позовних вимог.

З відповідачки на користь кожного з
позивачів підлягають стягненню
понесені ними та підтверджені
документально судові витрати на
сплату судового збору в розмірі 487,2
грн.

Враховуючи, що позов судом
задовольняється на 23,16% (2000х100:8635),
відповідачка повинна сплатити
позивачам судові витрати в розмірі 112,84
грн. (487,2х23.16:100).

На підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,
Закону України "Про електроенергетику",
Правил користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів від
26.07.1999 року № 1357 із змінами та
доповненнями, внесеними Постановами
КМУ від 26.10.2000 року № 1607, від 26.09.2001 року
№ 1275, керуючись ст.ст.10,60,212,213,214 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної і моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 по 56 (п»ятдесят шість) грн. 42 коп.
понесених кожним з них судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Переяслав-Хмельницький
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий суддя