№2/200/3439/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

(заочне)

09 жовтня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого, судді -
Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі -
Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про відшкодування шкоди,
завданої невиконання рішення суду,
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, в якому
посилається на те, що між його сином
ОСОБА_3 та відповідачем було укладено
попередній договір від 27.03.2009 року,
посвідчений нотаріально, згідно умов
якого відповідач зобов'язалась продати
ОСОБА_3 1/3 частину житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій
розташований будинок, але не пізніше
30.06.2009 року. Відповідно до умов
вказаного договору відповідач
отримала від ОСОБА_3 3 000 доларів США, що
на момент укладання договору становило
23 100 грн. в якості авансу в рахунок
майбутнього договору купівлі-продажу
домоволодіння. Також згідно умов
попереднього договору відповідач, у
разі не укладання основного договору
купівлі-продажу, зобов'язалась
повернути аванс в повному обсязі. У
зазначений в попередньому договорі
строк основний договір купівлі-продажу
з вини відповідача не було укладено та
аванс нею не повернуто.

17.09.2009 року син позивача помер та
позивач, як єдиний спадкоємець першої
черги, звернувся до відповідача з
вимогою повернення авансу в розмірі 3 000
доларів США, на що відповідач
відмовилась повертати гроші.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23.07.2010 року з відповідача на користь
позивача було стягнено грошову суму
авансу в розмірі 23 100 грн. та за
виконавчим листом відкрито виконавче
провадження з примусового стягнення з
відповідача вказаної суми.

З 2010 року відповідач ухиляється від
виконання рішення суду та позивач
позбавлений можливості розпоряджатися
грошовою сумою в розмірі 23 100 грн., як
своєю власністю, в повному обсязі, тому
вважає, що у зв'язку з простроченням
боржником виконання грошового
зобов'язання з відповідача слід
стягнути, з урахуванням уточненого
позову, інфляцію за весь час
прострочення в розмірі 2 928 грн. 69 коп.,
3%річних від простроченої суми боргу за
період з 22.09.2011 року по 11.08.2014 року в
розмірі 2 003 грн. 05 коп. та курсову
валютну різницю суми основного боргу в
розмірі 15 360 грн., відповідно курсу
долара США на валютному ринку згідно
розпорядження НБУ станом на 11.08.2014 року.
Разом з тим позивач просить стягнути з
відповідача моральну шкоду за тривалу
затримку невиконання рішення суду, яку
він оцінює в 5 000 грн.

Позивач надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити їх у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, тому суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно правил
ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно.

У зв'язку з неявкою сторін, суд
розглядає справу у відповідності до ч. 2
ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі.

Судом встановлено, що 27.03.2009 року між
сином позивача - ОСОБА_3 та відповідачем
було укладено попередній договір,
посвідчений нотаріально, згідно умов
якого відповідач зобов'язалась продати
ОСОБА_3 1/3 частину житлового будинку
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій
розташований будинок, але не пізніше
30.06.2009 року. Відповідно до умов
вказаного договору відповідач
отримала від ОСОБА_3 3 000 доларів США, що
на момент укладання договору становило
23 100 грн. в якості авансу в рахунок
майбутнього договору купівлі-продажу
домоволодіння. Також згідно умов
попереднього договору відповідач, у
разі не укладання основного договору
купівлі-продажу, зобов'язалась
повернути аванс в повному обсязі. У
зазначений в попередньому договорі
строк основний договір купівлі-продажу
з вини відповідача не було укладено та
аванс нею не повернуто.

17.09.2009 року син позивача помер. Позивач,
як спадкоємець першої черги, звернувся
до Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
відповідача про стягнення з останньої
грошових коштів в розмірі 23 100 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23.07.2010 року, яке набрало законної сили
02.08.2010 року, з відповідача на користь
позивача було стягнено грошову суму
авансу в розмірі 23 100 грн. та за
виконавчим листом відкрито виконавче
провадження з примусового стягнення з
відповідача вказаної суми.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тривалий час відповідач ухиляється від
виконання рішення суду та позивач
позбавлений можливості розпоряджатися
грошовою сумою в розмірі 23 100 грн., як
своєю власністю, в повному обсязі.

Статтями 11, 509 ЦК України визначено, що
зобов"язанням є правовідношення в
якому одна сторона (боржник)
зобов"язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.
Підставою для виникнення зобов"язання
зокрема є договори та рішення суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, а також згідно ст. 611, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно до п 1 ст.610 ЦК України порушенням
зобов"язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання).

Ст.612 ЦК України визначає, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов"язання або не виконав цього у
строк встановлений договором.

У відповідності до ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов"язання.
При цьому боржник, який прострочив
виконання грошового зобов"язання на
вимогу кредитора зобов"язаний сплатити
суму боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За таких обставини, керуючись
принципом верховенства права, оцінивши
всебічно, повно та об'єктивно всі
наявні у справі докази окремо та у
сукупності, застосовуючи відповідні
норми матеріального права, утверджуючи
та забезпечуючи права і свободи людини,
враховуючи встановлений у судовому
засіданні причинний зв'язок між діями
позивача та відповідача, суд вважає
встановленим порушення відповідачем
права позивача на відшкодування
збитків, пов'язаних із невиконанням
зобов'язання, що виникло із рішення
суду.

Оскільки відповідач за рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 23.07.2010 року
прострочила виконання грошового
зобов'язання, в добровільному порядку
грошові кошти не повернула, з неї слід
стягнути інфляцію за весь час
прострочення в розмірі 2 928 грн. 69 коп.,
3%річних від простроченої суми боргу за
період з 22.09.2011 року по 11.08.2014 року в
розмірі 2 003 грн. 05 коп. та курсову
валютну різницю суми основного боргу в
розмірі 15 360 грн., відповідно курсу
долара США на валютному ринку згідно
розпорядження НБУ станом на 11.08.2014 року.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана особі неправомірними
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Розглядаючи позовні вимоги позивача
про відшкодування моральної шкоди, суд
вважає, що невиконання відповідачем
рішення суду позивачу дійсно була
завдана певна моральна шкода. З вини
відповідача позивач був змушений
звертатись за захистом свого
порушеного права до суду, у нього був
порушений уклад його життя. Порушення з
боку відповідача законних прав ОСОБА_1
на протязі декількох років створювали
для нього напружену обстановку,
оскільки склалася ситуація, яка
вимагала від позивача додаткових
зусиль для організації свого життя.
Тому суд дійшов висновку, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000
грн.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути суму сплачених
судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 530, 533, 1049 ЦК України, ст. ст.
11,15,37,60, 174, 214,215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
відшкодування шкоди, завданої
невиконання рішення суду, стягнення
моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2
курсову різницю в розмірі 15 360 грн.,
інфляцію - 2 928 грн. 69 коп., 3% річних від
простроченої суми боргу за період з
22.09.2011 року по 11.08.2014 року в розмірі 2 003
грн. 05 коп. та судовий збір в розмірі 487
грн. 20 коп., а всього - 20 778 грн. 94 коп.

Рішення може бути оскаржено
відповідачем шляхом подачі заяви до
Бабушкінського районного суду про його
перегляд, протягом 10-ти днів з дня
отримання його копії.

Позивачем рішення може бути
оскаржено шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд міста
Дніпропетровська.

Суддя
Єлісєєва Т.Ю.