У х в а л а

14 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Мазур Л.М.,
Писаної Т.О., розглянувши заяву
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року в справі за
позовом заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
Малого приватного підприємства
«Вівтван» про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та знесення самочинного будівництва,

в с т а н
о в и л а:

У жовтні 2012 року заступник прокурора
Суворовського району м. Одеси
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради звернувся з вказаним
позовом, посилаючись на те, що
прокуратурою Суворовського району м.
Одеси під час проведення перевірки
додержання вимог природоохоронного,
земельного та містобудівного
законодавства при розміщенні і
експлуатації об'єктів, розташованих на
узбережжі Чорного моря, яка
відбувалась у 2010 році, встановлено, що
на території парку-пам'ятки
садово-паркового мистецтва ім.
Котовського ОСОБА_5 використовує у
комерційних цілях земельну ділянку
загальною площею 1051,5 кв.м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2 під
розміщення павільйону-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» з літньою площадкою.

Також перевіркою встановлено, що на
території Гідропарку «Лузанівка» МПП
«Вівтван» без дозволу інспекції ДАБК
побудовано павільйон-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_1». Право власності на
павільйон-бар первісно загальною
площею 816 кв.м на території КП
«Гідропарку «Лузанівка» у м. Одесі
визнано за МПП «Вівтван» на підставі
рішення Господарського суду Одеської
області від 25 липня 2005 року.

Вказане рішення господарського суду
переглянуто у зв'язку з нововиявленими
обставинами і 19 жовтня 2005 року
Господарським судом Одеської області
постановлено нове рішення, яким
задоволено заяву МПП «Вівтван» про
перегляд рішення від 25 липня 2005 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
рішення суду змінено. За МПП «Вівтван»
визнано право власності на об'єкт
нерухомого майна - павільйон-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_1» розміром 1051,5 кв.м, що
розташований на території КП
«Гідропарку «Лузанівка» у м. Одесі.

Однак вищевказане рішення суду у КП
«ОМБТІ та РОН» зареєстровано не було.

23 листопада 2005 року ОСОБА_4 звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси з
позовом до МПП «Вівтван» про
розірвання договору купівлі-продажу
нежитлової будівлі бару, укладеного 31
жовтня 2005 року, стягнення з МПП
«Вівтван» на його користь 42 тис. грн.,
отримані по даному договору
купівлі-продажу.

02 грудня 2005 року ОСОБА_4 подав уточнену
позовну заяву, в якій просив визнати
договір купівлі-продажу дійсним та
визнання за ним права власності на
нежитлову будівлі бару, яка була
задоволена рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси 02 грудня 2005
року. За ОСОБА_4 визнано право
власності на об'єкт нерухомого майна
павільйон-бар, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 грудня 2005 року
зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» 19
грудня 2005 року.

17 березня 2010 року за договором
купівлі-продажу ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5
купила павільйон-бар, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1051,5
кв.м.

Право власності ОСОБА_5 було
зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН»
29 березня 2010 року.

28 жовтня 2011 року ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу продала ОСОБА_3 1/2
частину павільйону-бару.

Прокуратура вважає, що договір
купівлі-продажу павільйону-бару від
17 березня 2010 року підлягає
визнанню недійсним на підставі
наступного.

07 грудня 2009 року заступником прокурора
Суворовського району м. Одеси
подана апеляційна скарга на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 02 грудня 2005 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 02 червня 2010 року апеляційна
скарга заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси
задоволена, рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 02 грудня
2005 - скасовано. Справу направлено
на новий розгляд до Суворовського
районного суду м. Одеси.

02 лютого 2011 року рішенням
Суворовського районного суду
м. Одеси, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
15 квітня 2011 року у задоволенні позову
про визнання права власності на
нежитлову будівлю бару ОСОБА_4
відмовлено.

Тому у МПП «Вівтван» та у ОСОБА_4 не
виникло право власності на спірний
об'єкт нерухомості, а відповідно не
виникло право продажу майна, що є
підставою для визнання укладеного між
ним та ОСОБА_5 договору
купівлі-продажу недійсним.

Земельна ділянка для проведення
вказаного будівництва у встановленому
законом порядку відведена не була
уповноваженим на це органом місцевого
самоврядування. Спірний об'єкт
незаконно отримав поштову адресу: м.
Одеса, вул. Миколаївська, дор. 315 на
підставі листа начальника Центру
поштового зв'язку № 5, до компетенції
якого зазначені питання не входять.
Фактично спірний об'єкт знаходиться на
території «Гідропарку «Лузанівка»,
адреса якого АДРЕСА_2.

Оскільки майно у вигляді самовільно
зайнятої земельної ділянки, вибуло із
володіння держави в особі Одеської
міської ради не з його волі, а бар
розташований на самовільно зайнятій
земельній ділянці, що завдає значну
шкоду інтересам держави в особі
Одеської міської ради, як власника
земельної ділянки.

На підставі викладеного, прокуратура
просила:

1. Визнати недійсним договір
купівлі-продажу павільйону-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 1051,5
кв.м, розташований на земельній ділянці
1051,5 кв.м укладений 17 березня 2010 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6,
зареєстрований за № 537.

2. Зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_3
звільнити павільйон-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1»
(загальною площею 1051,9 кв.м
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1),
фактично розташований на території
«Гідропарку «Лузанівка» АДРЕСА_2.

3. Зобов'язати МПП «Вівтван» привести
земельну ділянку загальною площею 0,082
га розташовану за адресою: АДРЕСА_2 на
території «Гідропарку - Лузанівка» у
попередній стан шляхом знесення
самочинно збудованого павільйону-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 1051,9
кв.м та повернути її за належністю
державі в особі Одеської міської ради.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 21 березня 2013 року
позов заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в
інтересах держави в Одеської міської
ради задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звільнити
павільйон-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» (загальною
площею 1051,9 кв.м зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1), фактично
розташований на території «Гідропарку
«Лузанівка» АДРЕСА_2. Зобов'язано МПП
«Вівтван» привести земельну ділянку
загальною площею 0,082 розташовану за
адресою: АДРЕСА_2 на території
«Гідропарку Лузанівка» у попередній
стан шляхом знесення самочинно
збудованого павільйону-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 1051,9
кв.м та повернути її за належністю
державі в особі - Одеської міської ради.
В іншій частині у задоволенні позову
відмовлено. Вирішено питання судового
збору.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 13 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року касаційну скаргу заступника
прокурора Одеської області задоволено.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 13 листопада 2013
року скасовано, рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 21
березня 2013 року залишено в силі.

У червні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_7 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, ОСОБА_3 додала:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року
на рішення апеляційного суду
Львівської області від 17 липня 2012 року
у справі за позовом про визнання
договорів купівлі-продажу від 06
вересня 2010 року
адміністративно-побутової будівлі та
нежитлової будівлі недійсними,
застосування наслідків недійсності
цих договорів та визнання права
власності на будівлі за територіальною
громадою міста Львова, якою рішення
апеляційного суду Львівської області
від 17 липня 2012 року скасовано, справу
передано до суду апеляційної інстанції
на новий розгляд;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 листопада 2012
року на рішення Южно міського суду
Одеської області від 13 жовтня 2011 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 1 червня 2012 року у справі за
позовом про визнання недійсними та
скасування реєстрації права власності
на нежиле приміщення, якою рішення Южно
міського суду Одеської області від 13
жовтня 2011 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 1 червня 2012
року скасовано, справу передано до суду
апеляційної інстанції на новий
розгляд;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 березня 2013
року на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 19 липня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 06 вересня 2012 року
у справі за позовом про визнання
договору купівлі-продажу, якою рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 19 липня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 06 вересня 2012 року скасовано, справу
передано до суду першої інстанції на
новий розгляд;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 14 лютого 2014
року у справі за позовом про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння, якою рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 14 лютого 2014 року залишено без змін.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» (далі - постанова
Пленуму) під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту наведених заявником
доводів в обґрунтування заяви та
поданого ним як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року, від 21
листопада 2012 року та від 27 березня 2013
року не вбачається наявних ознак, які
згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є
підставами для перегляду судового
рішення Верховним Судом України,
оскільки норми матеріального права, на
які посилається заявник,
застосовувалась у справі,
правовідносини в якій є подібними,
однак фактичні обставини
відрізняються від тих, що встановлені у
даній цивільній справі.

Крім того, копії ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року, від 21
листопада 2012 року та від 27 березня 2013
року, на яку здійснюється посилання як
на приклад неоднакового застосування
норм матеріального права вбачається,
що судові рішення у справі скасовано, а
справу передано на новий судовий
розгляд. Посилання на ухвалу суду
касаційної інстанції, якою справу
передано на новий судовий розгляд, не є
підставою для допуску справи для
перегляду Верховним Судом України,
оскільки у ній не висловлено правової
позиції щодо застосування норм
матеріального права, а стосується
процесу доказування, встановлення
фактичних обставин, що є застосуванням
норм процесуального права.

У п. 5 постанови Пленуму роз'яснено, що
встановлений ст. 355 ЦПК перелік підстав
для подання заяви про перегляд
Верховним Судом України судових рішень
у цивільних справах є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Таким чином, наведені заявником доводи
щодо неоднакового застосування норм
матеріального права, на які він
посилається, стосуються оцінки судом
фактичних обставин справи щодо даного
конкретного спору, отже не можуть бути
підставами згідно вимог ч. 1 ст. 355 ЦПК
України для перегляду судових рішень.

З огляду на наведене, у допуску справи
до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом заступника
прокурора Суворовського району м.
Одеси в інтересах держави в особі
Одеської міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, Малого приватного
підприємства «Вівтван» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та знесення
самочинного будівництва, про перегляд
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Маляренко А.В.

Писана Т.О.