Номер провадження: 22-ц/785/5502/14
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука
В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення з
актового запису про народження дитини
запису про батьківство за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

23.04.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 та просив виключити
запис про його батьківство з актового
запису про народження дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що
шлюбні відносини з відповідачкою
припинені з січня 2012 року, після
повернення з рейсу він їх не поновлював
і не може бути батьком цієї дитини.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 15.04.2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 задоволено.

Виключено з актового запису про
народження відділу державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі Одеського міського
управління юстиції № 2207 від 15 березня
2012 року, відомості про ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, як про батька дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись
на те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, рішення суду
залишенню без змін.

Судом 1-ої інстанції встановлені і
підтверджені матеріалами справи
наступні обставини.

05.09.2005 року сторони уклали шлюб, який
було розірвано рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 30.10.2013 року,
що набрало законної сили 11.11.2013 року (т.1
а.с.6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_3 народилася
доношена дитина - дочка ОСОБА_4, батьком
якої у свідоцтві про народження дитини,
відповідно до актового запису №2207
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану у м. Одесі Одеського
міського управляння юстиції від 15
березня 2012 року, записаний ОСОБА_2 (т.1
а.с.5).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
про виключення з актового запису про
народження дитини запису про
батьківство, суд 1-ої інстанції на
підставі ст.136 СК України та ч.ч. 1,3 ст.60
ЦПК України, виходив з того, що він не є
батьком дитини, яка народилася у ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В підтвердження своїх висновків, суд
посилався на те, що вагітність
відповідачки настала в вересні 2011 року,
а подружні стосунки сторони припинили
з січня 2011 року (т.1 а.с.21).

Дані обставини підтверджені копією
позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, яка
була подана відповідачкою до
Приморського районного суду м. Одеси і
підписана нею 22.09.2011 року (т.1 а.с.21).

Крім того, зі слів відповідачки ОСОБА_3,
під час вагітності в амбулаторній
індивідуальній картці вагітної та
породіллі №59 зазначалося, що вона не
перебуває у шлюбі, батьком дитини
вказувала не ОСОБА_2, а іншу особу (т.1
а.с. 125,131; 190-191).

Ця особа, із зазначеним нею прізвищем,
ім'я та по батькові, здавала свою кров і
проходила флюорографію у зв'язку з
вагітністю ОСОБА_3 (т.1 а.с.239; т.2 а.с.43).

Відповідач свідомо зазначала цю особу
як батька своєї майбутньої дитини.

Від проходження призначеною ухвалою
суду генетичної експертизи ОСОБА_3
відмовилася (т.1 а.с.151; 157, 162, 165).

Вказаним обставинам, наданим сторонами
доказам та поясненням допитаних
свідків, судом надана належна правова
оцінка відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України.

Колегія погоджується з висновками суду
і вважає, що вони відповідають
фактичним обставинам справи та
вищевказаним нормам матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом 1-ої інстанції порушені вимоги
ст.122 СК України та ч.3 ст.61 ЦПК України,
оскільки не враховано, що дитина
народилась у період шлюбу і це
встановлено судовим рішенням від 30.10.2013
року, яке набрало законної сили 11.11.2013
року і сторонами не оскаржувалося,
колегія до уваги не приймає.

З заявою про виключення з актового
запису про народження дитини про своє
батьківство ОСОБА_2 звернувся 23.04.2012
року.

Вказане вище рішення про розірвання
шлюбу постановлено 30.10.2013 року, тобто в
період розгляду наступної цивільної
справи.

В даному рішенні позивач вказаний
батьком дитини згідно свідоцтва про її
народження, яке видано на підставі
актового запису, що ним оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа,
яка записана батьком дитини відповідно
до ст. 122 цього Кодексу, має право
оспорити своє батьківство, пред'явивши
позов про виключення запису про нього
як батька з актового запису про
народження дитини.

При викладених обставинах та наданих
позивачем доказів, це рішення не може
бути безперечним доказом батьківства
ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4, яка
народилася у відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Посилання в скарзі на те, що предметом
доказування в таких справах є
відсутність кровного споріднення між
особою, записаною батьком і дитиною,
однак вказаний предмет спору позивачем
не доведений у встановленому законом
порядку, є безпідставні.

Частиною 1 ст. 146 ЦПК України
передбачено, що у разі ухилення особи,
яка бере участь у справі від участі в
експертизі, якщо без цього провести
експертизу не можливо, суд залежно від
того, хто із цих осіб ухиляється, а
також яке для них ця експертиза має
значення, може визнати факт, для
з'ясування якого експертиза була
призначена, або відмовити у його
визнанні.

З матеріалів справи вбачається, що за
клопотанням позивача судом 1-ої
інстанції була призначена
судово-генетична експертиза, від
участі в проведенні якої ОСОБА_3
відмовилась (т.1 а.с.151; 157, 162, 165). З
клопотанням про проведення такої
експертизи в апеляційній інстанції
відповідачка не зверталася. При
викладених обставинах, судом 1-ої
інстанції правомірно визнаний факт, що
ОСОБА_2 не є батьком дитини, яка
народилася у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Твердження ОСОБА_3 в скарзі на те, що
відповідно до ч.5 ст.136 СК України,
позивач взагалі не має право
оспорювати батьківство, також є
безпідставні, оскільки в момент
реєстрації дитини ОСОБА_2 не був
присутній в органах РАЦС і звернувся до
суду з позовом, як тільки йому стало
відомо про внесення відомостей про
його батьківство відносно дитини
ОСОБА_4 в актовий запис про її
народження (дитина народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року; актовий запис про її
народження зроблений 15 березня 2012 року
(т.1 а.с.5); позовна заява ОСОБА_2 подана до
суду 23.04.2012 року (т.1 а.с.2-4).

Інші доводи скарги висновків суду не
спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія не
знаходить правових підстав для
задоволення апеляційної скарги, тому,
відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, вона підлягає відхиленню, а
рішення суду 1-ої інстанції - залишенню
без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 15 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук