Справа № 135/799/14-ц
Провадження у справі № 2-о/135/27/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2014 року
м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької
області у складі: головуючого судді
Патраманського І.О., за участю
секретаря Марченко О.В., розглянувши у
судовому засіданні в залі суду в м.
Ладижин цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа:
Управління праці та соціального
захисту населення Ладижинської
міської ради про встановлення факту, що
має юридичне значення, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з цією заявою і
просила встановити факт її постійного
проживання, у період з 01.01.1989 року по
15.06.1990 рік, в АДРЕСА_1.

На обґрунтування своєї заяви
повідомила, що в квітні місяці 2014 року
вона звернулась із письмовою заявою на
адресу Управління праці та соціального
населення Ладижинської міської ради
для отримання посвідчення особи
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи, оскільки у період часу з
01.01.1989 року по 01.01.1993 року постійно
проживала в місті Ладижин, що віднесено
до зони посиленого радіологічного
контролю. Згідно відповіді за № 06-532 від
22.04.2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради відмовило їй
у видачі посвідчення особи
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи та у присвоєнні статусу
особи постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи з тих
підстав, що вона не надала документів,
що підтверджують її проживання у
період з 01.01.1989 року по 15.06.1990 року на
території міста Ладижин, що віднесено
до зони посиленого радіологічного
контролю. З 1985 року по 1989 рік вона
навчалась в Уманському
сільськогосподарському інституті на
денній формі навчання. 13.08.1988 року вона
одружилась із ОСОБА_2 та починаючи з
01.01.1989 року залишилась постійно
проживати в м.Ладижині разом із своїм
чоловіком, іноді виїжджаючи лише на
здачу екзаменів в Уманський
сільськогосподарський інститут. В
спірний період вони постійно проживали
в квартирі її чоловіка за адресою:
АДРЕСА_2. ЇЇ чоловік працював на
Ладижинській ТЕС. ІНФОРМАЦІЯ_7 року
проживаючи в місті Ладижин вона
народила сина ОСОБА_3. Після народження
дитина постійно перебувала під
медичним наглядом в Ладижинському
МТМО.

Таким чином, встановлення даного факту
їй необхідно, щоб підтвердити статус
особи постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
отримання в УПтСЗН відповідного
посвідчення.

Відповідно до п.4 ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до
постраждалих відносяться особи , які
постійно проживають або постійно
працюють, чи постійно навчаються на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, за умови,
що вони станом на 01.01.1993 року прожили
або відпрацювали чи постійно навчалися
у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України 5 від 31.03.95 в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник немає іншої можливості
одержати або відновити загублений
чи знищений документ, який посвідчує
факт, що має юридичне значення;
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Заявниця в судове засідання не
з'явилася, однак подала до суду заяву, в
якій просила справу розглянути у її
відсутність, заявлені вимоги
підтримує.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради у судове
засідання не з'явився, але надав до суду
заяву у якій просив розглядати справу у
їх відсутність. Заперечує щодо
задоволення заявленої заяви оскільки,
посилається на те, що заявниця не
надала доказів того, що вона перебувала
понад чотири роки на території міста
Ладижин в період з 26.04.1986 року по 01.01.1993
року. А тому, Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради вважає, що не
можна визнати її постійно перебуваючою
в зоні радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалося у
зв'язку з тим, що сторони не з'явилися у
судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява обґрунтована і
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України,
факти, що мають юридичне значення
встановлюються судом.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 у період часу з 01.01.1989 року по
01.01.1993 року постійно проживала в місті
Ладижин, що віднесено до зони
посиленого радіологічного контролю.
Згідно відповіді за № 06-532 від 22.04.2014
року Управління праці та соціального
захисту населення Ладижинської
міської ради відмовило їй у видачі
посвідчення особи постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та у присвоєнні статусу особи
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи з тих підстав, що вона не
надала документів, що підтверджують її
проживання у період з 01.01.1989 року по
15.06.1990 року на території міста Ладижин,
що віднесено до зони посиленого
радіоекологічного контролю. З 1985 року
по 1989 рік вона навчалась в Уманському
сільськогосподарському інституті на
денній формі навчання. 13.08.1988 року вона
одружилась із ОСОБА_2 та починаючи з
01.01.1989 року залишилась постійно
проживати в м.Ладижині разом із своїм
чоловіком, іноді виїжджаючи лише на
здачу екзаменів в Уманський
сільськогосподарський інститут. В
спірний період вони постійно проживали
в квартирі її чоловіка за адресою:
АДРЕСА_2. ЇЇ чоловік працював на
Ладижинській ТЕС. ІНФОРМАЦІЯ_7 року
проживаючи в місті Ладижин вона
народила сина ОСОБА_3. Після народження
дитина постійно перебувала під
медичним наглядом в Ладижинському
МТМО.

Цей факт стверджується сукупністю
доказів.

З довідки виданої виконкомом
Ладижинської міської ради видно, що
м.Ладижин віднесено до населених
пунктів категорії № 4, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

З письмових пояснень свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 видно, що
ОСОБА_1 в період з 01.01.1989 року по 15.06.1990
рік постійно проживала в АДРЕСА_1.

З копії виписки з рішення від
21.03.1994 року видно, що 13.08.1988 року ОСОБА_1
одружилась з ОСОБА_2, шлюб
зареєстровано Відділом реєстрації
актів цивільного стану Ладижинського
міського управління юстиції
Вінницької області, актовий запис № 115.

З копії свідоцтва про народження
ОСОБА_3, № НОМЕР_2 від 06.06.1989 року, видно,
що його реєстрацію народження
проведено Ладижинським відділом ЗАГС,
актовий запис № 168.

З копії медичної книжки ОСОБА_3 та
записів в ній, а також згідно довідки
дільничого лікаря педіатра
Кальніченко Т.С. видно, що він після
свого народження постійно перебував
під медичним наглядом в Ладижинському
МТМО.

З довідки виданої КП
«Ладжитлосервіс» № 8/8 від 10.04.2014 року
видно, що ОСОБА_2 був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, в період з 29.11.1983 р. по
06.12.1988 р., а з 06.12.1988 р. по даний час
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

З довідки виданої КП
«Ладжитлосервіс» № 103 від 07.03.2014 року,
видно, що ОСОБА_1 з 15.06.1990 року
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Суд приймає ці докази до уваги, так як
вони зібрані з дотриманням закону та не
суперечать один одному.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60,197, 212, 213, 215, 256-258 ЦПК України, -
суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 у
період з 01.01.1989 року по 15.06.1990 рік в
АДРЕСА_2, що віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів після його оголошення до
апеляційного суду Вінницької області
через Ладижинський міський суд
Вінницької області.

Суддя