Номер провадження: 22-ц/785/5706/14
Головуючий у першій інстанції Поліщук
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Сєверової Є.С., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 29 квітня 2014року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

встановила:

12 березня 2014р. ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину, посилаючись на те,
що вони до 17 квітня 2002р. знаходились у
зареєстрованому шлюбі, шлюбні
відносини припинені. Від шлюбу вони
мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
повністю знаходяться на її утриманні,
оскільки відповідач не надає дитині
ніякої матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що відповідач
працює, має достатній дохід, на його
утриманні знаходяться двоє
неповнолітніх дітей від іншого шлюбу,
позивач на підставі наведеного просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання доньки
щомісяця з дня пред'явлення позову у
розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення донькою повноліття
(а.с.1-2).

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що донька не
проживає разом із позивачкою ОСОБА_3,
дівчина тривалий час веде аморальний
образ життя, вагітна від чоловіка, який
на 10 років старше за неї та вона у нього
мешкає (а.с.12-15, 43-45).

Рішенням суду від 29 квітня 2014року позов
ОСОБА_3 задоволений.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частини з усіх
його доходів щомісячно, але не менше
ніж 30% від прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, з дня подання позову, а саме з 12
березня 2014року до досягнення дитиною
повнолітнього віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243грн.60коп. Рішення
допущено до негайного виконання в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць (а.с.69,70-72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду та
постановлення нового рішення про
відмову у задоволені позову у повному
обсязі, з посиланням на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, неповно та
неправильно з'ясовано обставини, що
мають істотне значення для справи. Суд
не врахував, що оскільки донька ОСОБА_4
фактично знаходиться у шлюбі, є
вагітною, то за вимогами частини 1
статті 34 Цивільного Кодексу України,
має повну дієздатність, тобто втратила
статус неповнолітньої. Також судом не
враховано, що з листопада 2013року донька
не проживає з позивачкою, а мешкає у
фактичного чоловіка за адресою
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з
пологового будинку №1, яка судом
повністю проігнорована. Крім того,
надана позивачкою довідка Ф. №1 є
нелегітимною, так як не підписана
паспортисткою (а.с.74-76).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2, його
представника, а також представника
позивача, вивчивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я,
дитинство, материнство і батьківство
охороняються державою.

У відповідності до ч.2 та ч.4 ст.150 СК
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Судом першої інстанції були
встановлені факти і відповідні їм
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Сторони перебували у шлюбі, від якого
мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5). Сторони проживають окремо,
дитина проживає разом з матір'ю, що
підтверджується довідкою ЖБК
«Військовий будівельник-3» від 09.02.2014р.
(а.с.6). Згідно відповіді № 62 від 03 квітня
2014р. Одеської вечірньої (змінної)
загальноосвітньої школи № 3 11-111
ступенів Одеської міської Ради, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є ученицею школи.
Школу ОСОБА_4 відвідує не систематично,
у зв'язку з тяжким перебігом вагітності
(а.с.7, 46).

Згідно відповіді виконуючого обов'язки
головного лікаря КУ Пологовий будинок
№ 1 від 04 квітня 2014р. № 230, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, взята на облік 21 листопада
2013 року у зв'язку вагітністю в жіночій
консультації №4, в термін вагітності
10-11 тижнів. Шлюб не зареєстровано. В
даний час термін вагітності - 30 тижнів
(а.с.48).

Судом встановлено, що відповідач не
надає матеріальної допомоги на
утримання дитини, чим порушує вимогу
ст. 180 СК України, згідно якої батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Суд першої інстанції, задовольнивши
позовні вимоги ОСОБА_3, стягнувши з
відповідача аліменти у частці від
заробітку з урахуванням вимог ст. 183 СК
України, яка передбачає визначення
розміру аліментів у частці від
заробітку доходу матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України,
роз'яснень, що містяться у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище платника
аліментів, інші обставини, що мають
істотне значення. Розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182, 183 СК України,
тобто не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком обставин, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 181,183 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідач має постійне місце роботи.
Відповідно до довідки ТК «Чорне море»
ТОВ за № 26/03/14 від 26 березня 2014року
ОСОБА_2 працює в Телекомпанії ТОВ
«Чорне море» на посаді старшого
монтажника зв'язку з 05 жовтня 2005р., його
заробітна плата складає за 6 місяців -
11600грн. (а.с.27).

Відповідач є повнолітньою,
працездатною людиною, батьком, який за
законом зобов'язаний утримувати своїх
дітей до повноліття. Судом першої
інстанції при стягненні аліментів було
враховано, що на його утриманні
знаходяться ще двоє неповнолітніх
дітей від іншого шлюбу: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Враховуючи зазначені обставини, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з необхідності визначення розміру
аліментів у частці від заробітку
(доходу)відповідача.

Судом враховано вимоги частини 4 ст. 70
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої
загальний розмір усіх відрахувань під
час кожної виплати заробітної плати
не може перевищувати п'ятдесят
відсотків заробітної плати, що має бути
виплачена працівнику, у тому числі в
разі відрахування за кількома
виконавчими документами. Це обмеження
не поширюється на відрахування із
заробітної плати в разі відбування
боржником покарання у виді
виправних робіт і стягнення аліментів
на неповнолітніх дітей. У таких
випадках розмір відрахувань із
заробітної плати не може перевищувати
сімдесяти відсотків.

Також, колегія суддів роз'яснює, що
відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не довів ні суду першої
інстанції ні суду апеляційної
інстанції обґрунтованість своїх
заперечень проти позову ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги, що на
підставі ч.1 ст.34 ЦК України донька
ОСОБА_4 втратила статус неповнолітньої
та володіє повною цивільною
дієздатністю не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.1 ст. 34 ЦК України повну
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка досягла вісімнадцяти років
(повноліття). Частиною другою ст.34 ЦК
України передбачено, що у разі
реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не
досягла повноліття, вона набуває
повної цивільної дієздатності з
моменту реєстрації шлюбу.

По-перше, набуття повної дієздатності
особою, яка не досягла повноліття, за
правилами ч.2 ст.34 ЦК України не
позбавляє цю особу статусу
неповнолітньої.

По-друге, згідно довідки відділу
державної реєстрації атів цивільного
стану у Приморському районі м. Одеси
від 09 квітня 2014року проведеною
перевіркою встановлено про
відсутність актового запису про шлюб
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

У пункті 15 постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15травня
2006р. «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
звернуто увагу на те, що: «Відповідно
до статті 180 СК батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а у випадках передбачених
статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх
повнолітніх дочку і сина. При вирішення
спору про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину судам необхідно
врахувати, що укладення нею шлюбу не
припиняє передбаченого законом
обов'язку утримувати її до досягнення
повноліття, а утримання дитини на яку
стягуються аліменти, у державному або
комунальному закладі охорони здоров'я,
навчальному або іншому дитячому
закладі не припиняє стягнення
аліментів на користь того з батьків, з
яким до цього проживала дитина, якщо
він витрачає їх за цільовим
призначенням».

Посилання апелянта, що судом повністю
проігнорована довідка виконуючого
обов'язки головного лікаря КУ
Пологовий будинок № 1, вихідний № 230 від
04квітня 2014р. не знайшли свого
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

На підставі ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

З тексту рішення суду першої інстанції
вбачається, що судом надана оцінка всім
зібраним по справі доказам: довідкам,
показам неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
свідка ОСОБА_7, запереченням
відповідача.

Суд першої інстанції вірно вказав, що
не заслуговують уваги доводи
представника відповідача про
перебування дівчинки у шлюбі
зареєстрованому або цивільному, тому
що це не має правого значення для
вирішення даного спору, так як не
припиняє аліментних правовідносин.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги
доводи відповідача стосовно того, що в
ході розгляду справи встановлено факт
не проживання ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_3, у
зв'язку з тим що донька проживає разом з
батьком своєї майбутньої дитини, тому
що цей факт не є встановленим на час
розгляду даної справи, а в разі якщо і
був би доведеним, то не позбавляє права
стягнення аліментів на користь того з
батьків, з яким до цього проживала
дитина, якщо не буде надано доказів, що
позивачка обов'язково витратить їх не
за цільовим призначенням.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції. Інші
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 29 квітня 2014року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
Є.С.Сєвєрова

С.О.Погорєлова