У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_2, на рішення
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 21 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 23 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним
заповіту, складеного особою не здатною
розуміти значення своїх дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Свалявського
районного суду Закарпатської області з
позовом до ОСОБА_3 про визнання
недійсним заповіту, складеного особою
не здатною розуміти значення своїх дій,
посилаючись на те, що у 1987 році, її тітка
ОСОБА_4, склала на її ім'я заповіт, яким
все своє майно, яке їй буде належати на
день смерті, з чого б воно не складалося
та де б воно не знаходилося, заповідала
їй. Заповіт посвідчено в державній
нотаріальній конторі. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла і в установлений
законом строк, позивач звернулася до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини за заповітом.

Позивач зазначала, що листом від 30
жовтня 2009 року № 169/2009 державним
нотаріусом Свалявської державної
нотаріальної контори її було
повідомлено, що ОСОБА_4 залишила
заповіт, згідно якого все своє майно
заповіла громадянці ОСОБА_3. Заповіт
було складено за три дні до смерті
ОСОБА_4. Позивач стверджувала, що надати
суду, у якості доказів, заповіту на її
ім'я, документів, що посвідчують право
власності ОСОБА_4 на квартиру, не має
можливості, оскільки ОСОБА_3 одразу
після смерті ОСОБА_4 самочинно
вселилася до приміщення квартири
померлої та відмовилася надати їй на її
вимогу вищевказані документи.

Крім того, позивач зазначала що ОСОБА_4
була учасником війни, вона хворіла, в
неї розвивався віковий склероз,
почастішали випадки несприйняття нею
дійсних подій, відмічалися часті
припадки істерії та депресії,
спостерігався процес психічного
розладу. У зв'язку із чим просила суд
визнати заповіт ОСОБА_4, посвідчений
Свалявською державною нотаріальною
конторою 27 серпня 2009 року на користь
відповідачки ОСОБА_3 - недійсним.

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 21 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 23 квітня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2, не
погоджуючись із вищезазначеними
судовими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, подав касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувані ним судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_5, який діє в інтересах
ОСОБА_2, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання недійсним
заповіту, складеного особою не здатною
розуміти значення своїх дій.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.