АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2062/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2056/14
Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Одринської Т.В., Петренка В.М.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Октябрського районного суду м.
Полтави від 23 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства "Виробниче об'єднання
"Знамя" про стягнення середньої
заробітної плати за час затримки
розрахунку при звільненні.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом, просив
ухвалити рішення, яким стягнути з ДП
"ВО "Знамя" на його користь середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні з 06.02.2012 по 06.02.2014 роки в
розмірі 33 713,76 грн., обґрунтовуючи
вимоги тим, що при звільненні 06.02.2012
року йому не були виплачені належні
кошти.

Ухвалою Октябрського районного суду
м.Полтави від 23 травня 2014 року
провадження по даній справі закрито.
Роз'яснено ОСОБА_1, що заявлені ним
позовні вимоги можуть бути розглянуті
в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати, та стягнути з ДП "ВО "Знамя"
на його користь середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
с 06.02.2012 по 06.02.2014 роки в розмірі 33713,76
грн.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що висновки суду про
підсутність справи господарському
суду суперечать вимогам ст.15 ЦПК
України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав:

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України за результатами розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
вправі скасувати ухвалу суду та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що у
лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ДП «ВО «Знамя» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільнені.

Ухвалюючи рішення про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції виходив з того, що справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства. При цьому суд послався на
положення ч.4 ст.10 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

З таким висновком колегія суддів не
може погодитися з наступних підстав.

Законом України від 22 грудня 2011 р. №
4212-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» - зазначений
Закон викладено в новій редакції. Цей
Закон набрав чинності 19 січня 2013 р.
Пунктом сьомим Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
статтю 12 ГПК доповнено пунктом сьомим,
відповідно до якого до підвідомчості
господарських судів віднесено справи у
спорах, зокрема про стягнення
заробітної плати з боржника, стосовно
якого порушено справу про банкрутство.
Відповідно до ЗУ від 02 жовтня 2012 р.
№5405-VI «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
виконання господарських зобов'язань»
розділ Х «Прикінцеві та перехідні
положення» ЗУ«Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» доповнено
пунктом 1-1, яким визначено, що положення
цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Як роз'яснено у інформаційному листі
ВССУ № 709/0/4-13 від 07.05.2013 року, справи про
банкрутство боржника, порушені
господарськими судами до 19 січня 2013 р.,
не впливають на визначення юрисдикції
справ про стягнення з боржника
зарплати і їх слід розглядати в порядку
цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
справа про банкрутство
(неплатоспроможність) відповідача у
справі - ДП «ВО «Знамя», порушена
ухвалою Арбітражного суду Полтавської
області від 20 січня 2001 року (а.с.50), тобто
до набрання чинності ЗУ № 4212-VI від 22
грудня 2011 р.

Середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені відповідно до
правової позиції ВСУ є компенсаційною
виплатою за порушення права на оплату
праці (постанова у справі № 6-121цс12 від 17
жовтня 2012 року, постанова у справі №
6-109цс12 від 03 жовтня 2012 року).

За таких обставин ухвалу суду не можна
вважати законною, отже її слід
скасувати, а справу - повернути до суду
першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312,
ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.
Полтави від 23 травня 2014 року скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
державного підприємства "Виробниче
об'єднання "Знамя" про стягнення
середньої заробітної плати за час
затримки розрахунку при звільненні
повернути до Октябрського районного
суду м. Полтави для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О. А.Лобов

Судді:

Т.В.Одринська

В.М.Петренко

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов