Справа № 367/3990/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

18 липня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області у складі:

головуючого
судді Линника В.Я,

при секретарі
Магльона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
виконавчий комітет Ірпінської міської
ради про усунення перешкод у
користуванні власністю, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської
області надійшов зазначений вище
позов, який позивачі мотивують тим, що
вони є власниками квартир НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1.
Даний будинок 3-х поверховий із
цокольним поверхом. Власником суміжної
земельної ділянки та домоволодіння
АДРЕСА_2 є відповідач по справі - ОСОБА_4
Зазначають, що на відстані 2 м від їх
будинку відповідачем встановлено
суцільну світлонепроникну металеву
огорожу заввишки 6 м на всю довжину
даного житлового будинку. У зв'язку із
цим вони звернулись з відповідним
листом до Ірпінського міжміського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Київській області,
яке згідно протоколів проведення
дослідження освітленості в квартирах
позивачів встановило, що параметри
освітлення не відповідають вимогам ДБН
В 2.5-28-2006 «Природне освітлення».

Вказують, що рішенням виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
Київської області від 29.12.11 № 329/27 було
зобов'язано ОСОБА_4 не пізніше 3-х
місяців з дати прийняття рішення
знести самовільно побудований з
порушеннями Державних будівельних
норм паркан між садибами АДРЕСА_2 та
багатоквартирним будинком АДРЕСА_1.
Але, до цього часу відповідач дане
рішення не виконав.

Зазначають, що паркан відповідача
створює їм перешкоди у користуванні
власністю через фактичне затемнення
деяких кімнат та порушення інсоляції
вказаних квартир.

У зв'язку із вищенаведеним позивачі
просять суд усунути перешкоди в
користуванні їх квартирами в будинку
АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
відповідача демонтувати металевий
суцільний світлонепроникний паркан
заввишки 6 метрів, який розташовано між
садибою АДРЕСА_2 та багатоквартирним
житловим будинком по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачі не
з'явились, їх представник подав до суду
заяву, в якій просив справу слухати за
його відсутності, не заперечував проти
заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, тому суд, керуючись ст. 224 ЦПК
України, вважає за можливе розглянути
справу заочно на підставі наявних у
справі доказів.

Представник третьої особи Виконкому
Ірпінської міської ради Київської
області в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву про слухання справи
за його відсутності.

В зв'язку з відсутністю сторін на
підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не проводилось.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивачці
ОСОБА_2 на праві власності належить
квартира НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 14.05.2013 р.
(а.с. 22-25), витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від
17.10.2013р. (а.с. 30-31) та технічним паспортом
на квартиру (а.с. 26-29).

Позивачці ОСОБА_1 на праві власності
належить квартира НОМЕР_3 в будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування квартири від 26.04.2013 р. (а.с.
34-35), витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 26.04.2013 р.
(а.с. 36) та технічним паспортом на
квартиру (а.с. 36-38).

Позивачу ОСОБА_3 на праві власності
належить квартира НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 21.04.2011 р.
(а.с. 42-43), витягом про державну
реєстрацію прав від 15.06.2011 р. (а.с. 44-45) та
технічним паспортом на квартиру (а.с.
46-49).

Судом також встановлено, що на відстані
2 м від житлового будинку АДРЕСА_1
власником суміжного будинковолодіння
АДРЕСА_2 встановлена металева огорожа
заввишки 6 м на всю довжину житлового
будинку АДРЕСА_1, що порушує інсоляцію в
кімнатах квартир позивачів, про що
свідчить лист Ірпінського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідемслужби у
Київській області від 02.06.14 № 02.1-08-2260
(а.с. 50-51), акт перевірки дотримання
санітарного законодавства від 27.05.2014 р.
(а.с. 53-54), лист «Ірпінської міської
санітарно-епідеміологічної станції»
від 09.06.10 № 03/01-04-02-1919 (а.с. 65) та
фототаблиця (а.с. 71-74).

Згідно протоколів проведення
досліджень освітленості Ірпінського
міжрайонного відділу лабораторних
досліджень ДУ «Київський ОЛЦ ДСЕСУ»
від 28.05.2014 р. (а.с. 55-60) в квартирах НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1
параметри КПО не відповідають вимогам
ДБН В.25-28-2006 «Природне та штучне
освітлення».

Також судом встановлено, що Рішенням
виконавчого комітету Ірпінської
міської ради від 29.12.11 № 329/27 (а.с. 62) було
зобов'язано ОСОБА_4 в термін не пізніше
3-х місяців з дати прийняття рішення
знести самовільно побудований з
порушенням ДБН паркан між садибою
АДРЕСА_2 та багатоквартирним житловим
будинком по АДРЕСА_1, але до цього часу
зазначене рішення відповідачем не
виконано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва. Власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до чч. 1, 7 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. У разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування ст. 376 Цивільного Кодексу
України» позов про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою,
права якої порушено. Позов може бути
пред'явлено до особи, яка здійснила
будівництво, як про зобов'язання
знесення забудови, так і про знесення
забудови самим власником
(користувачем) земельної ділянки за
рахунок особи, яка здійснила самочинне
будівництво, з одночасним
відшкодуванням підтверджених витрат
на його знесення.

Оскільки відповідач здійснив
будівництво залізного паркану
6-метрової висоти перед вікнами квартир
позивачів з порушенням ДБН В.25-28-2006
«Природне та штучне освітлення», що
суперечить інтересам позивачів, а дані
порушення виправити шляхом перебудови
відповідач відмовляється, суд
задовольняє позов і зобов'язує
відповідача за власний рахунок знести
зазначений паркан.

У зв'язку із задоволенням позову суд
стягує з відповідача на користь
позивачів судові витрати понесені ними
(а.с. 1, 11, 13а, 15а).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 376, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 118-120,
386, 391 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_2 квартирою НОМЕР_2, ОСОБА_1
квартирою НОМЕР_3, ОСОБА_3 квартирою
НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 шляхом
зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати
металевий суцільний світлонепроникний
паркан заввишки 6 метрів, який
розташовано між садибою АДРЕСА_2 та
багатоквартирним житловим будинком
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 1 243,60, грн.
(Одна тисяча двісті сорок три гривні 60
коп.), на користь ОСОБА_2 - в розмірі 1 000,00
грн. (Одна тисяча гривень 00 коп.), на
користь ОСОБА_1 - в розмірі 1 000,00 грн.
(Одна тисяча гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути скасовано за
заявою відповідача, яка може бути
подана до Ірпінського міського суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
були відсутні під час проголошення
рішення, - з дня отримання його копії.

Суддя: В. Я. Линник