У х в а л а

іменем україни

03 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської
І.М., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,
зобов'язання надати ключі та вселення
та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ
майна подружжя, вселення та
зобов'язання надати ключі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у
період шлюбу сторонами була придбана
квартира АДРЕСА_1, яка є спільною
сумісною власністю, однак відповідач
заперечує право позивача на квартиру,
змінила замки на дверях та не дає
вільного доступу до неї, чим порушує
право ОСОБА_4 на користування та
розпорядження майном, у зв'язку з чим
ОСОБА_4 просив суд ухвалити рішення,
яким визнати за ним право власності на
Ѕ частину вказаної квартири,
зобов'язати ОСОБА_5 надати йому ключі
від вхідних дверей квартири та вселити
його в спірну квартиру.

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4
про поділ майна подружжя, посилаючись
на те, що у 2003 році між нею та ОСОБА_4
була досягнута домовленість,
відповідно до якої ОСОБА_4 залишився
проживати в АДРЕСА_1 в квартирі, яка
була придбана у шлюбі, а вона переїхала
в придбану спірну квартиру. Крім цього,
ними в період шлюбу був придбаний
автомобіль марки «Ford Scorpio», 1987 року
випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

У 2007 році шлюб між ними було розірвано.

ОСОБА_5 вказує, що після розірвання
шлюбу вона стала проживати з трьома
неповнолітніми дітьми, яких відповідач
матеріально утримувати не допомагає, у
зв'язку з чим рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
28 серпня 2007 року з останнього стягнуто
аліменти в розмірі Ѕ частини заробітку
(доходу), але ОСОБА_4 належним чином не
виконує вказане рішення суду.

Посилаючись вищевикладене ОСОБА_5 та
просила суд ухвалити рішення, яким
відступити від засад рівності часток
подружжя та збільшити розмір частки її
частки у спільному майні подружжя
визнавши за нею право власності на ѕ
частин спірної квартири, та за ОСОБА_4
визнати право власності на ј частину
зазначеної квартири, а також визнати за
нею право власності на ѕ частин
автомобілю марки «Ford Scorpio», 1987 року
випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, та
відповідно за ОСОБА_4 право власності
на ј частину вказаного автомобіля.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 27 грудня
2013 року первісні та зустрічні позовні
вимоги задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_5 право власності на ѕ частини
квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4
визнано право власності на ј частину
квартири АДРЕСА_1. У задоволенні решти
первісних та зустрічних позовних вимог
- відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 квітня
2014 року рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
27 грудня 2013 року скасовано в частині
визнання за ОСОБА_5 права власності на ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, та в частині
визнання за ОСОБА_4 право власності на ј
частину квартири АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності по Ѕ
частині квартири АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалене судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити у
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з
принципу рівності часток дружини та
чоловіка при поділі спільного
сумісного майна, і враховуючи інтереси
сторін, та те, що частки майна подружжя
є рівними, посилаючись на положення 57,
60, 64, 70 СК України, дійшов правильного
висновку щодо наявності правових
підстав для часткового задоволення
заявлених первісних та зустрічних
позовних вимог, при цьому апеляційним
судом, відповідно до ст. 212 ЦПК України,
повно і всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює, а наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
апеляційного суду не спростовують.

Крім того, судом апеляційної інстанції
обгрунтовано зазначено, що ОСОБА_5
всупереч ст. 60 ЦПК України не довела
наявності підстав для відступу від
принципу рівності часток майна
подружжя.

Таким чином, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачає.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М. Парінова І.К.