АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6696/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Літвінова Л.Ф. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
В.Ю.,

при секретарі - Єремейчук О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» (далі по
тексту ПАТ КБ «ПриватБанк»),

на рішення Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 11 червня
2014р. за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 11.06.2014р.
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволені
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №б/н від 24.05.2007р. в
розмірі 27 071,40грн., з яких: 6 862грн.
заборгованість за кредитом; 16 016,72грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4 192,68грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом та судові
витрати в розмірі 270,71грн. В задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення
штрафних санкцій відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення в частині
відмови у стягненні штрафних санкцій
змінити, і ухвалити в цій частині нове
рішення, яким стягнути з відповідача
суми штрафних санкцій у повному обсязі,
посилаючись на те, що в оскаржуваній
частині рішення суду незаконне та
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду в
оскаржуваній частині скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.05.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
правонаступником якого є позивач по
справі ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2,
був укладений кредитний договір № б/н,
за яким позичальник отримав кредит у
сумі 7 000грн., зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_2 порушив
умови укладеного кредитного договору,
у зв'язку з чим станом на 31.12.2013р.
відповідач нарахував заборгованість
за кредитним договором на загальну
суму 28 924,97грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 6
862грн.; заборгованості по процентам 16
016,72грн.; заборгованості по комісії 4
192,86грн.

Також позивач нарахував штраф за
порушення умов кредитного договору
500грн. - штраф (фіксована частина); 1
353,57грн. - штраф (процентна складова).

Вирішуючи спір суд стягнув
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 27 071,40грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 6
862грн.; заборгованості по процентам 16
016,72грн.; заборгованості по комісії 4
192,86грн. і в цій частині рішення суду не
оскаржується сторонами.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій за
порушення умов кредитного договору
500грн. - штраф (фіксована частина); 1
353,57грн. - штраф (процентна складова), суд
встановив, що відповідно до п.1 ч.2 ст.258
ЦК України - позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Згідно п.8.6. Умов та правил надання
послуг, позивач мав право звернутись до
відповідача з вимогами про сплату
штрафу з урахуванням річного строку
позовної давності, перебіг якого
розпочався через 120 днів з моменту
останнього платежу.

В ході розгляду справи відповідач
подав заяву про застосування до
виниклих правовідносин строків
позовної давності.

Розглядаючи справу судом було
встановлено, що останній платіж
відповідач здійснив 18.06.2012р. і з
вказаного часу відповідно розпочався
відлік строку позовної давності.

Разом з цим з матеріалів справи
вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з даним позовом
згідно штемпелю вхідної
кореспонденції 12.02.2014р., тобто з
пропуском річного строку для
пред'явлення позову, і поважної причини
пропуску цього строку Банком не
наведено.

Встановивши вказані обставини, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог про стягнення з
відповідача штрафних санкцій за
порушення умов кредитного договору у
зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності, і підстав для
скасування судового рішення в
оскаржуваній частині апеляційна
скарга не містить, оскільки її доводи
не спростовують встановлених судом
обставин, та не свідчать про
незаконність ухваленого рішення, а
тому колегія суддів вважає, що рішення
суду в оскаржуваній частині є законним
та обґрунтованим, та підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 11 червня
2014р. в оскаржуваній частині залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді