Справа № 463/132/14
Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/4159/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді- Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Брикайло М.В.

з участю позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, представника
відповідача Морганюк Ю.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» на рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 29 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Надра» про визнання
договору недійсним , -

В С Т А Н
О В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся
в суд з позовом до ПАТ КБ «Надра» та з
посилання на ст.. 15, 16, ч.1 ст. 203, ст.. 215 ЦК
України просив визнати недійсним
договір поруки від 17 вересня 2004 року,
укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2.
Судові витрати покласти на
відповідача.

Рішенням Личаківського районного
суду м. Львова від 29 квітня 2014 року
позов задоволено. Визнано недійсним
договір поруки від 17 вересня 2004 року,
укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2.
Вирішення питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив
представник відповідача. Вважає його
незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповно з'ясованих обставинах, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають матеріалами
справи.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити. Мотивує
тим, що у даній справі було проведено
дві почеркознавчі експертизи, висновки
яких суперечать одна одній. Зазначає,
що висновок експерта від 20.02.2014 року
викликає певні сумніви в його
правильності, оскільки в матеріалах
справи міститься висновок експерта від
10.12.2013 року, в якому зазначено, що
підписи розташовані на першій сторінці
перед словами «Поручитель» та в графі
«Поручитель» після прізвища ОСОБА_2 на
зворотній сторінці Договору поруки, що
укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2
17.09.2004 року виконані ОСОБА_2 Судом було
відмовлено у задоволенні клопотання
про призначення повторної судової
почеркознавчої експертизи та допиті
свідка судового експерта ЛНДІ СЕ
ОСОБА_6, яка складала висновок №1856
судової почеркознавчої експертизи, а
також ОСОБА_7, який є позичальником по
Кредитному договору №896/04-Ф від 17.09.2004
року, який міг би ствердити або
спростувати чи спірний договір поруки
підписував ОСОБА_2 чи ні, оскільки
Договір поруки є похідним від
кредитного договору і укладався в
одному часовому проміжку з Кредитним
договором.

При розгляді справи за
апеляційною скаргою представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав.

Позивач та його представник підтримав
письмові заперечення на апеляційну
скаргу. Вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.
Просить рішення суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб
які беруть участь у справі. При цьому
кожна із сторін зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповіднсті до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обргунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досіджені в
судовому засіданні.

На думку колегія суддів, рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що 17
вересня 2004 року між відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки (а.с. 10).

Відповідно до п. 5.4 названого договору
договір укладено у двох екземплярах,
які мають однакову юридичну силу - по
одному для кожної сторони.

Звертаючись до суду з відповідним
позовом позивач зазначав, що Договір
поруки від 17 вересня 2004 року не
підписував, а тому відсутнє
волевиявлення сторони на його
укладення, просив визнати такий
недійсний.

Для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки, судом
ухвалою від 24 травня 2013 року призначено
судову почеркознавчу експертизу,
проведення якої було доручено
експертам Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Висновком №1856 від 27.09.2013 року
судово-почеркознавчої експертизи
проведеної за матеріалами справи
№2/463/1441/13 встановлено, що підписи від
імені ОСОБА_2, розташовані на першій
сторінці, перед словом «Поручитель» та
в графі «Поручитель» після прізвища
«ОСОБА_2» на зворотній сторінці
Договору поруки, що укладений між ВАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_2 17 вересня 2004 року,
виконані ОСОБА_2.

За клопотанням ОСОБА_2, судом ухвалою
від 10 грудня 2013 року призначено
повторну судову почеркознавчу
експертизу, проведення якої доручено
експертам науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУ МВС України у Львівській області
.

Відповідно до роз'яснень викладених у
п. 17 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997
року «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах» при
перевірці й оцінці експертного
висновку, зокрема суд повинен з'ясувати
достатність поданих експертові
об'єктів дослідження.

Призначаючи 10 грудня 2013 року повторну
експертизу суд у мотивувальній частині
ухвали зазначив, «що з висновку
експерта вбачається, що суд, нібито, в
телефонній розмові повідомив про
неможливість представлення додаткових
зразків підпису ОСОБА_2, хоча такого
повідомлення суд не робив. При цьому,
судом ухвали від 6 вересня 2013 року не
виносилось, у відповідності до якої
представником відповідача
представлено оригінал договору поруки,
оскільки суд ухвалою про призначення
експертизи зобов'язав сторону
відповідача надати експертові
оригінал договору поруки і ця вимога
суду відповідачем виконана була
частково, а саме при наявності двох
екземплярів договору, експертові
представлено лише один».

Відповідно до висновку експерта 6/8 від
20.02.2014 року підписи від імені ОСОБА_2 на
1-й сторінці перед записом «Поручитель»
та на звороті сторінки в графі
«Поручитель»в обох примірниках
договору поруки від 17 вересня 2004 року,
укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2
виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Як було встановлено судом першої
інстанції, обидва примірники вказаного
договору поруки знаходились у
відповідача, оскільки останнім такі
були надані на повторно призначену
судом експертизу.

Таким чином, надаючи правову оцінку
зібраним у справі доказам суд вірно
взяв за основу висновок експерта №6/
від 20.02.2014 року, який був зроблений у
відповідності до Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень».
Зазначене підтверджується допитаним у
судовому засіданні 12.03.2014 року, 10.04.2014
року експертом ОСОБА_8

Судова колегія також звертає увагу на
те, що висновок, що взятий до уваги
судом першої інстанції як достатньо
обґрунтований виконаний двома
експертами. В тому числі експертом
ОСОБА_8 із стажем експертної роботи з
1995 року. З врахуванням деталізованої
описової частини висновку, підстав
для надання переваги попередньому
висновку у суду не було.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
вірно виходив з того, що згідно з ч. 1, 3, 4
ст. 203 ЦК України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст.. 203 цього
Кодексу.

Мотиви апеляційної скарги проте, що суд
відмовив у задоволенні клопотання про
призначення повторної експертизи,
колегія суддів вважає безпідставним та
таким, що не ґрунтується на вимогах
процесуального закону, оскільки
призначення повторної експертизи,
після проведеної повторної експертизи
не передбачено вимогами
процесуального закону. Відповідно до
вимог ст. 149 або ч.1 ст. 150 ЦПК України,
судом може бути призначено або
комплексну або додаткову експертизу.

Оскільки про жодну з таких експертиз
позивачем не заявлялось та будь-яких
доказів, які б викликали сумнів у
проведеній повторній експертизі в
матеріалах справи відсутні, тому суд
дійшов правильного висновку про
підставність позову та його
задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд відхилив клопотання про допит
свідка ОСОБА_7, який є позичальником по
Кредитному договору №896/04-Ф від 17.09.2004
року, який міг би ствердити або
спростувати чи спірний договір поруки
підписував ОСОБА_2 чи ні, колегія суддів
вважає безпідставним та таким, що
висновків суду не спростовує.

Тому мотиви апеляційної скарги про
невідповідність висновків суду
обставинам справи є спростованими.
Судом першої інстанції всебічно і
об'єктивно досліджено всі обставини
справи, дано вірно правову оцінку та
ухвалено рішення, що відповідає
вимогам закону.

Тому колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги,
тому її відхиляє, а рішення суду першої
інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1 ст.307, 308,
ст.313, п.1 ч. 1 ст. 314, ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 29 квітня 2014 року
залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий

Судді