Справа № 432/153/14-ц
Провадження №2/432/641/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 р.

Стахановський
міський суд Луганської області

у складі:

головуючого: судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.

за участю:

- позивача
ОСОБА_1

- представника позивача
ОСОБА_2

- представника 3-ї особи з боку

позивача, яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмету спору -
виконавчого

комітету Кіровської міської ради, яка
діє

на підставі довіреності № 3 від 08.01.2014
р. Дорохіної В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_4, 3-тя особа з
боку позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
виконавчий комітет Кіровської міської
ради, до публічного акціонерного
товариства «Луганськгаз» про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до
Стахановського міського суду
Луганської області із позовом до
відповідача про зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог
представник позивача зазначила, що у 2012
р. мешканцями АДРЕСА_1 в м. Кіровську
було утворено просте товариство
«Дружба», головою якого було обрано
позивача. Метою утворення товариства
«Дружба» було колективне рішення
мешканців зазначеної вулиці для
об'єднання своїх внесків та сумісних
дій по фінансуванню робіт з приводу
газифікації будинків, розташованих по
АДРЕСА_1 в м. Кіровську за рахунок
замовника. Після прийняття такого
рішення товариством «Дружба» була
виконана вся необхідна процедура по
оформленню відповідних документів та
проектів. За власні кошти членів
товариства «Дружба» було протягнуто
газову трубу довжиною 330 м. по АДРЕСА_1 в
м. Ківровську, яка рішенням Кіровської
міської ради безоплатно передана у
власність відповідача. 26.11.2012 р. було
підписано акт приймання - передачі
газопроводу та споруд на ньому з
комунальної власності до власності
відповідача з постановкою на баланс
Стахановського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства публічного акціонерного
товариства «Луганськгаз» і введено до
експлуатації. Але до теперішнього часу
врізку у діючий газопровід та пуск газу
відповідачем не проведено. Мешканці
вулиці, в тому числі і позивач, провели
оплату в сумі 31 606,96 грн., в яку враховано
і врізку. Просить суд зобов'язати
відповідача провести роботи по врізці
газопроводу по АДРЕСА_1 в м. Кіровську
Луганської області, стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 50 000
грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала у повному обсязі і
надала суду пояснення, які повністю
співпадають з доводами, викладеними в
позові. Просить позов задовольнити
повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позивача підтримала
повністю і надала суду пояснення, які
повністю співпадають з доводами,
викладеними в позові. Просить позов
задовольнити.

Представник 3-ї особи з боку позивача,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - виконавчого комітету
Кіровської міської ради, в судовому
засіданні вимоги позивача також
підтримала у повному обсязі і просить
їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні була відсутня, надавши суду
заяву про розгляд справи за її
відсутністю. В письмових запереченнях
зазначила, що вимоги представника
позивача відповідачем не визнаються
повністю. 26.11.2012 р. газопровід по
АДРЕСА_1 в м. Кіровську безоплатно
передано на баланс відповідача, отже
він є його власністю. З цих підстав
відповідач повинен самостійно
визначити можливість відключення до
нього і не має права вимагати дозволів
на це від будь -яких інших осіб і тим
паче сплачувати долю витрачених
грошей. Відповідач робив спроби
виконати врізку в газопровід, але
кооператив «Дружба», в особі позивача,
чинить при цьому опір і вимагає
сплатити дольову частину грошей. В
задоволенні позовних вимог просить
відмовити.

На підставі ч.2 ст. 158 ЦПК України заява
представника відповідача судом
прийнята.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
на підставі доказів, наданих сторонами
і досліджених під час судового
розгляду справи. Судом досліджені всі
докази, надані сторонами. Клопотання
про витребування і дослідження інших
доказів до суду не надійшли. Суд
постановляє рішення на підставі
доказів, наданих сторонами і
досліджених під час судового розгляду
справи.

Вислухавши пояснення позивача, її
представника, представника 3-ї особи з
боку позивача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
дослідивши матеріали цивільної справи
та оцінивши усі докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до наступних
висновків:

відповідно до положень ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом,який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Частина 1 статті 16 ЦК України зазначає,
що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є мешканкою АДРЕСА_1 в м.
Кіровську і, поряд з іншими мешканцями
вулиці, прийняла участь у створенні
простого товариства «Дружба» і мала на
меті провести певні дії з газифікації
свого житлового будинку.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що, не зважаючи на той факт,
що по АДРЕСА_1 в м. Кіровську створено
просте товариство «Дружба», особисто
позивач, в сенсі положень ч.1 ст. 16 ЦК
України має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав в
частині газифікації свого житлового
будинку, і зазначена цивільна справа
підсудна місцевому суду, як суду
загальної юрисдикції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Учасниками судового процесу не
оспорюється, а отже, в сенсі положень ч.1
ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню і вважається судом
встановленим і доведеним, що:

- 15.03.2012 р. мешканці АДРЕСА_1 в м.
Кіровську прийняли рішення об'єднати
свої внески та сумісно діяти з метою
фінансування робіт по газифікації
будинків по АДРЕСА_1, створивши просте
товариство «Дружба»;

- у встановленому законом порядку члени
товариства отримали дозвільні
документи на проектування і
будівництво вуличного газопроводу для
газифікації житлових будинків по
АДРЕСА_1 в м. Кіровську та за їх кошти
було побудовано газопровід, який після
закінчення будівництва передано на
баланс дільниці газового господарства
управління «Стахановміжрайгаз» та в
жовтні 2012 р. введено в експлуатацію.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Воно вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.21 Закону України „Про
об'єднання громадян", об'єднання
громадян може мати у власності кошти та
інше майно, необхідне для здійснення
його статутної діяльності. Об'єднання
громадян набуває право власності на
кошти та інше майно, передане йому
засновниками, членами (учасниками) або
державою, набуте від вступних та
членських внесків, пожертвуване
громадянами, підприємствами,
установами та організаціями, а також на
майно, придбане за рахунок власних
коштів чи на інших підставах, не
заборонених законом. Кошти та інше
майно об'єднань громадян, в тому числі
тих, що ліквідуються, не може
перерозподілятись між їх членами і
використовується для виконання
статутних завдань або на благодійні
цілі, а у випадках, передбачених
законодавчими актами, за рішенням суду
спрямовується в доход держави.

Виходячи з викладеного, суд доходить
висновку, що відповідач як
балансоутримувач ділянки газопроводу
по АДРЕСА_1 в м. Кіровську, переданого
йому безоплатно простим товариством
«Дружба» - є її власником.

Відповідно до положень п.24 ст.1 Закону
України «Про функціонування ринку
природного газу» суб'єкт ринку
природного газу - це власник природного
газу, газодобувне, газорозподільне,
газотранспортне підприємство
(оператор), замовник, постачальник,
споживач та інші фізичні або юридичні
особи, відносини між якими
встановлюються на підставі договорів.

Частина 1 статті 7 зазначеного вище
Закону визначає, що суб'єкти ринку
природного газу мають рівні права
доступу до Єдиної газотранспортної
системи України.

Пункт 6.4.1 Постанови НКРЕ України № 420
від 19.04.2012 р. «Про затвердження Порядку
доступу та приєднання до Єдиної
газотранспортної системи України»
(далі Порядок) встановлює, що
газорозподільне підприємство, яким в
справі є відповідач, протягом 15 робочих
днів з дня реєстрації відповідної
заяви замовника про приєднання до
газових мереж на підставі даних про
об'єкт замовника та характеристики
місця забезпечення потужності,
замовленої до приєднання, надає
замовнику проект договору на
приєднання до газових мереж, до якого
додає схему зовнішнього
газопостачання стандартного
приєднання та технічні умови на
внутрішнє газопостачання об'єкта
замовника. Якщо поданих до заяви даних
про об'єкт замовника недостатньо для
формування зазначених документів,
газорозподільне підприємство протягом
5 робочих днів, з дня реєстрації заяви
замовника, направляє замовнику
письмовий запит щодо уточнення даних
про об'єкт замовника.

Пункт 6.4.3 Порядку зазначає, що
газорозподільне підприємство
відповідно до договору на приєднання
до газових мереж забезпечує в
установленому порядку приєднання
об'єкта замовника (будівництво та
введення в експлуатацію газових мереж
зовнішнього газопостачання об'єкта
замовника від місця забезпечення
потужності до точки приєднання),
встановлює в точці приєднання вузол
обліку природного газу для проведення
комерційних розрахунків та забезпечує
його захист від несприятливих погодних
умов та несанкціонованого доступу.
Строк виконання зазначених робіт після
укладання договору не може
перевищувати 3 місяці з дати оплати
вартості послуг за приєднання за цим
договором.

Частина 1 статті 60 ЦПК України
зазначає, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень…

Звертаючись до суду із зазначеним
позовом позивач не надала суду
переконливих доказів з приводу того, що
після передачі на баланс відповідача
газопроводу по АДРЕСА_1 в м. Кіровську
вона, як замовник - суб'єкт ринку
природного газу, звернулася до
відповідача із заявою про приєднання
до газових мереж і уклала з
відповідачем договір на приєднання до
газової мережі, що є обов'язковими
умовами проведення приєднання об'єкта
замовника до газової мережі.

При цьому в судовому засіданні
встановлено, що позивач чинить опір
відповідачу у здійсненні підключення
газопроводу до мережі, що підтверджено
копією Акту про не допуск від 20.02.2014 р.
(а.с.90), яку суд оцінює як допустиму і
кладе її в основу рішення в якості
письмового доказу, оскільки оригінал
зазначеного документу складено і
посвідчено у встановленому законом
порядку.

При цьому, надану на спростування
зазначеного факту позивачем копію Акту
про не допуск (а.с.96), суд не приймає до
уваги і не кладе в основу рішення в
якості допустимого доказу, оскільки з
наданого документу не вбачається де,
коли та з яких підстав його було
складено та підписано певними особами
(позивачем, її представником та
представниками відповідача).

Доводи позивача з приводу перенесених
моральних страждань, які нею оцінені у
50 000 грн. на увагу не заслуговують,
оскільки позивач звернулася до суду
особисто за захистом саме свого
порушеного права, а в обґрунтування
понесених нею моральних страждань
зазначає, що вони пов'язані з тим, що
певний час ціла вулиця не має
можливості задовольнити свої потреби у
газопостачанні, а відповідно до
положень абз.2 п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» особа (фізична чи юридична)
повинна довести наявність такої шкоди,
спричиненої безпосередньо їй,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіюванні.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що вимоги позивача не
ґрунтуються на законі, а отже
задоволенню не підлягають.

Якщо позивач вирішила звернутися до
суду за захистом порушених прав не
тільки її, а й членів простого
товариства «Дружба», як представник
юридичної особи, то, з точки зору суду,
нею обрано не вірний спосіб захисту
прав саме юридичної особи.

Враховуючи, що вимоги позивача судом
залишені без задоволення, сплачена нею
сума судового збору в розмірі 114,71 грн.,
відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК
України, відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ст.1 п.24, 7 ч.1 Закону
України «Про функціонування ринку
природного газу»; п.п. 6.4.1, 6.4.3 Постанови
НКРЕ України № 420 від 19.04.2012 р. «Про
затвердження Порядку доступу та
приєднання до Єдиної газотранспортної
системи України»; ст. 21 Закону України
„Про об'єднання громадян"; ст. 328 ЦК
України; ст.ст. 10,11,60, 61 ч.1, 88 ч.1, 158 ч.2,
212-215, 292, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, відмовити у
повному обсязі.

Судові витрати відшкодуванню не
підлягають.

Рішення набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо апеляційну скаргу подано не було.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів, з дня його проголошення, а
особами, які приймали участь у справі,
але були відсутніми під час його
проголошення, протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення, шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Стахановський міський суд
Луганської області.

Головуючий

Шаргаровська В.І.