Справа №583/361/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Плотникова Н. Б.Номер
провадження 22-ц/788/1278/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 53
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Таран С. А. , Левченко Т. А.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Професійного училища соціальної
реабілітації м. Охтирка про визнання
незаконним та скасування наказу про
накладення стягнення та відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3.

Вказане рішення суду позивач оскаржив
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що суд першої інстанції
безпідставно не взяв до уваги, що в
оскаржуваному позивачем наказі
відповідач вказав лише пункти
посадової інструкції, які були начебто
порушені позивачем, в той час як у
своєму рішенні місцевий суд самостійно
дійшов висновку, які саме порушення
посадових обов'язків вчинив позивач.

Крім того, висновок суду про те, що у
позивача відбирались пояснення перед
оголошенням йому догани не відповідає
дійсності та спростовується
поясненнями представника відповідача.

Також, на думку позивача, судом першої
інстанції не надано оцінку тим
обставинам, що в акті службового
розслідування невірно вказана дата
проведення занять позивачем, відсутня
дата проведення самої перевірки, а
також не взято до уваги те, що комісія
під час перевірки вийшла за межі
наданих їй у наказі про проведення
службової перевірки повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_3 про задоволення
апеляційної скарги, пояснення
представника відповідача Гмирі О.М. про
залишення рішення суду без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 з 01 листопада 2001 року по
теперішній час працює вчителем
фізичного виховання Професійного
училища соціальної реабілітації м.
Охтирка, Сумської області (а.с.8-12).

24 жовтня 2013 року на уроці фізичної
культури у 9 класі між вихованками
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та вчителем, який
проводив урок, - ОСОБА_3 стався конфлікт,
для з'ясування обставин якого наказом
директора Професійного училища
соціальної реабілітації м. Охтирка від
28 жовтня 2013 року № 193-ОД було створено
комісію зі складу представників
відповідача (а.с.51).

Результати вивчення цього питання
комісія відобразила у довідці,
зазначивши, що вчитель фізкультури
ОСОБА_3 під час проведення заняття 24
жовтня 2013 року не забезпечив належний
порядок та дисципліну, тобто не
дотримався п.2.1 посадової інструкції
учителя; порушив п.2.2 посадової
інструкції, так як допустив
невиконання запланованих занять на
тому уроці, вимагаючи здачі нормативів,
що не входило до навчально-тематичного
плану уроку і стало додатковим
підґрунтям виникнення конфлікту; а
також порушив п.2.10 посадової
інструкції, оскільки в класному
журналі виставив оцінки вихованкам,
які були відсутні на уроці, чого не мав
робити, тобто фактично вніс
недостовірні відомості у офіційний
документ (класний журнал), у зв'язку з
чим комісія рекомендувала оголосити
ОСОБА_3 догану (а.с.13).

Наказом від 04 листопада 2013 року № 196-ОД
ОСОБА_3 була оголошена догана з приводу
порушень пунктів 2.1, 2.2 та 2.10 посадової
інструкції учителя, з яким він був
ознайомлений, про що свідчить його
підпис (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання незаконним та скасування
наказу про оголошення позивачу
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, так як факти порушення ним
посадової інструкції учителя знайшли
своє підтвердження матеріалами справи.
До того ж, як зазначив суд, відповідачем
дотримані порядок та строки
застосування до позивача вказаного
дисциплінарного стягнення.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції також вказав, що відсутні
підстави і для відшкодування моральної
шкоди на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як вони є законними і обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Положеннями ч.1 ст.147-1, ст.ст.148, 149, КЗпП
України передбачено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються органом,
якому надано право прийняття на роботу
(обрання, затвердження і призначення на
посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Стягнення оголошується в наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку.

Аналіз наведених норм права, а також з
урахуванням встановлених у справі
обставин, за яких позивачем були
вчинені проступки, і стосовно його
попередньої роботи у відповідача, коли
також були конфлікти, що стало відомо
також і з пояснень позивача та
представника відповідача в судових
засіданнях суду першої та апеляційної
інстанцій, дають підстави
стверджувати, що відповідач дотримався
норм трудового законодавства при
застосуванні до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани за вчинені ним проступки,
пов'язані з недотриманням посадових
обов'язків вчителя фізичного виховання
у професійному училищі соціальної
реабілітації м. Охтирка, а доводи
апеляційної скарги про зворотнє
висновків місцевого суду не
спростовують.

Зокрема, в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції позивач не
заперечував, що наведені в акті
службової перевірки випадки, вказані,
як вчинені ним порушення посадових
обов'язків вчителя, мали місце, але він
дав їм інше трактування, тобто, пояснив,
що це відступ від правил, але
направлений на досягнення цілей
фізичного виховання учнів, враховуючи
всі наявні для цього можливості, які
були у нього.

Колегія суддів вважає, що така
трактовка мотивів поведінки позивача
не свідчить про відсутність в його діях
дисциплінарного проступка, за що йому
була оголошена догана, оскільки
встановлена поведінка вчителя
направлена на створення конфліктів з
вихованками, внаслідок чого вони на
уроці відмовились перездавати
нормативи, що не було передбачено
тематикою уроку того дня (24 жовтня 2013
року), а також деяким вихованкам (ОСОБА_6
та ОСОБА_7) на уроках вчитель ОСОБА_3
виставив оцінки в класному журналі ( 09
жовтня 2013 року, 26 жовтня 2013 року), хоча в
ці дні вони були відсутні на уроках
(а.с.46, 46, 47, 97-102).

Крім того, матеріалами справи доведено,
що оспорюваний позивачем наказ від 04
листопада 2013 року за № 196-ОД про
оголошення йому догани був виданий
відповідачем за наслідками проведення
службового розслідування комісією у
складі представників відповідача.

В складеній комісією довідці чітко та
послідовно викладено, в чому саме
виразилось порушення позивачем п.п.2.1,
2.2 та 2.10 Посадової інструкції учителя
(а.с.14-15), що підтверджено також і
поясненнями позивача, вихованок та
вчителів (а.с.30, 31-32, 33, 48, 49, 50, 65-69), у
зв'язку з чим не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції начебто
самостійно дійшов висновку з приводу
того, які саме порушення своїх
посадових обов'язків вчинив позивач, що
стало підставою для оголошення йому
догани.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
оскаржуваному наказі не вказані
конкретні факти порушень трудових
обов'язків з боку позивача також не
свідчать про наявність підстав для її
задоволення, так як в наказі зазначені
підстави накладення на позивача
дисциплінарного стягнення за обставин,
які знайшли своє підтвердження
матеріалами справи, і саме з наявністю
тих обставин відповідач пов'язав
накладення на позивача стягнення у
вигляді догани.

Щодо доводів апеляційної скарги про те,
що у позивача перед застосуванням
дисциплінарного стягнення не
відбирались письмові пояснення, то
вони спростовуються матеріалами
справи, зокрема, власноручно складеною
ним пояснювальною запискою від 02
листопада 2013 року, тобто перед
оголошенням догани, а також доповідною
запискою (а.с.30, 33), у зв'язку з чим ті
доводи не відповідають дійсності.

Інші доводи апеляційної скарги, в тому
числі і стосовно деяких неточностей, що
відображені у довідці про результати
службового розслідування, яке, до того
ж, проводилось комісією з перевищенням
кола питань, визначених у наказі про
проведення службового розслідування,
висновків суду про відмову у
задоволенні позову не спростовують і
не містять посилань на такі порушення,
які могли б бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції постановив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування колегія суддів не
вбачає, отже, апеляційну скаргу
необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 03 червня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -