Справа №557/761/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року

Гощанський районний суд Рівненської
області в складі

судді
Рудик Л.М.

при секретарі
Гончар Г.С.

за участю позивачки
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Гоща цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадщину.

Позивачка посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її свекруха
ОСОБА_3, після смерті якої залишилося
спадкове майно - земельні ділянки
площею 0,22 га, 0,10 га та 1,47 га, цільове
призначення яких визначене для ведення
особистого селянського господарства і
які розташовані на території
Бугринської сільської ради
Гощанського району.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким
належний їй сертифікат на земельну
частку (пай) заповіла у рівних долях їй
та її дочці, а онуці померлої ОСОБА_2
відповідачці по справі.

Коли вона звернулася до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадщину,
нотаріус відмовив їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
посилаючись на те що по заповіту
об'єктом спадкування є сертифікат на
земельну частку (пай), а на момент
смерті спадкодавця останньою на
підставі сертифіката вже було отримано
Державні акти на земельні ділянки.

Крім неї та відповідачки інших
спадкоємців немає. Відповідачка ОСОБА_2
від належної їй частки у спадковому
майні відмовилася на її користь і на
даний час на спадкове майно не
претендує.

В зв'язку з наведеним просить в
судовому порядку визнати за нею право
на спадщину за заповітом на земельні
ділянки.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачка в судовому засіданні
позов визнала повністю, просить
визнати право на спадщину на земельні
ділянки, що належали її бабі ОСОБА_3 ., за
позивачкою. Сама вона спадщину
приймати не бажає.

Заслухавши пояснення позивачки,
відповідачки, оцінюючи докази,
досліджені в судовому засіданні, суд
рахує, що позов підлягає до
задоволення.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3, яка
являється свекрухою позивачки та бабою
відповідачки, 26 січня 2007 року склала
заповіт, який цього ж дня нотаріально
посвідчений секретарем Бугринської
сільської ради Гощанського району за
реєстровим № 16, і цим заповітом
належний їй сертифікат на земельну
частку (пай) серії РВ № 0049165 заповіла
позивачці ОСОБА_1 та відповідачці
ОСОБА_2 в рівних долях.

Таким чином, позивачка та відповідачка
являються спадкоємцями за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя ОСОБА_3 26 січня 2009 року взамін
сертифіката отримала державні акти на
право власності на земельні ділянки
площею 0,22 га, 0,10 га та 1,47 га, цільове
призначення яких визначене для ведення
особистого селянського господарства і
які розташовані на території
Бугринської сільської ради
Гощанського району, що підтверджується
відповідними державними актами та
довідками, виданими управлінням
Держземагентства у Гощанському районі
19 березня 2014 року.

Коли позивачка звернулася до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини та
отримання свідоцтв про право на
спадщину, нотаріус відмовив їй у видачі
таких свідоцтв в зв'язку з тим, що
заповіт складений так, що викликає
незрозумілості (заповіт складений на
спадкове майно на сертифікат на
земельну частку (пай), а на час смерті
спадкодавця, остання уже на підставі
сертифіката отримала державні акти на
земельні ділянки), що підтверджується
письмовою відмовою за № 124/2012-02-14 від 11
квітня 2014 року.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.1268
ЦК України вважається такою, що
прийняла спадщину оскільки постійно
проживала із свекрухою (спадкодавцем)
на час відкриття спадщини і у
визначений законом строк не заявила
про відмову від неї.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечує, щоб
право на спадщину на земельні ділянки
було визнано за її матір'ю - позивачкою
по справі.

За таких обставин суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, в
силу ст.ст.1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельні ділянки площею 0,22 га, 0,10 га та
1,47 га, розташовані на території
Бугринської сільської ради
Гощанського району Рівненської
області, цільове призначення яких
визначене для ведення особистого
селянського господарства, що належали
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на підставі державних актів на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЗ № 298858, серії ЯЗ № 295962 та серії
ЯЗ № 298774, виданих 26 січня 2009 року
Гощанською районною державною
адміністрацією.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Гощанський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя