Ухвала

іменем україни

03 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі ТВБВ
№10014/060 філії-Миколаївське обласне
управління АТ «Ощадбанк» на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі - ВАТ «Державний ощадний
банк України») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позовні вимоги мотивував тим, що 21
листопада 2007 року між банком та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір,
згідно якого відповідач отримав кредит
в сумі 150 000 грн зі сплато. 15% річних
строком до 20 листопада 2016 року,
належне виконання кредитних
зобов'язань було забезпечено договором
поруки з ОСОБА_5 та договором іпотеки із
ОСОБА_6

Посилаючись на те, що внаслідок
неналежного виконання боржником
взятих на себе зобов'язань виникла
кредитна заборгованість в розмірі
165 643 грн 90 коп., банк просив позов
задовольнити та стягнути вказану
заборгованість із відповідачів у
солідарному порядку.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 04
березня 2010 року, позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» заборгованість
за кредитним договором у розмірі 165 643,90
грн. Вирішено питання щодо судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 15 жовтня
2013 року, рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 04 березня 2010 року у частині
покладення на ОСОБА_5 з ОСОБА_6
солідарного обов'язку по поверненню
кредитної заборгованості змінено.
Позов ПАТ «Державний ощадний банк
України» задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 165 643,90 грн. В іншій частині
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Змінюючи рішення суду, апеляційний суд
виходив з того, що стягнення кредитної
заборгованості в солідарному порядку
із боржника, поручителя та
іпотекодавця не передбачено ні
укладеними між сторонами договорами
кредиту, поруки та іпотеки ні чинним
законодавством, а відтак відсутні
правові підставі для стягнення
кредитної заборгованості із ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги на увагу не
заслуговують й вказаних висновків
апеляційного суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 15 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О. Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська