Номер провадження: 22-ц/785/5235/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області головуючого судді -
Суворова В.О.

судді - Артеменко І.А.

судді - Сватаненко В.І.

при секретарі - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору, - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Ізмаїльська міська
рада, про усунення перешкод в
користуванні нерухомим майном та
знесення самочинно збудованого
нерухомого майна ,-

встановила :

23 вересня 2013 року позивачі звернулися
з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги посилаються на те, що
відповідачі самочинно побудували
прибудову до квартири АДРЕСА_1.

07 лютого 2014 року ОСОБА_2 подала заяву
про забезпечення позову, яку доповнила
заявою від 19 лютого 2014 року шляхом
заборони Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та будь-яким іншим
органам державного
архітектурно-будівельного контролю,
Ізмаїльській міській раді видавати
будь-які документи, включаючи
декларацію про початок виконання
будівельних робіт та декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
відносно об'єкта нерухомості -
самочинної прибудови розміром 1,3х6,0 м
та реконструкції 5/192 частин, належних
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - квартири
АДРЕСА_1 на території двору загального
користування по АДРЕСА_1, та вчиняти
будь-які дії по прийняттю в
експлуатацію зазначеного самочинного
будівництва та оформлення права
власності на самочинне будівництво.
Також позивачі просять вжити заходи
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
посилаючись на те, що самочинне
будівництво значно порушує права
позивачів, вчинене з істотним
порушенням будівельних та
протипожежних норм і правил, та
незважаючи на це, відповідачі
приймають заходи для узаконення
самочинного будівництва без їхньої
згоди, чим порушують їхні права на
користування орендованою земельною
ділянкою, що може призвести до зниження
протипожежного розриву між їхніми
будівлями.

Ухвалою суду першої інстанції від 27
лютого 2014 року в задоволенні заяви
представника позивачки ОСОБА_2- ОСОБА_3
про забезпечення позову шляхом
заборони Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та будь-яким іншим
органам державного
архітектурно-будівельного контролю,
Ізмаїльській міській раді видавати
будь-які документи, включаючи
декларацію про початок виконання
будівельних робіт та декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
відносно об'єкта нерухомості -
самочинної прибудови розміром 1,3х6,0 м
та реконструкції 5/192 частин, належних
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - квартири
АДРЕСА_1 на території двору загального
користування по АДРЕСА_1, та вчиняти
будь-які дії по прийняттю в
експлуатацію зазначеного самочинного
будівництва та оформлення права
власності на самочинне будівництво -
відмовлено.

В задоволенні заяви представника
позивачки ОСОБА_2- ОСОБА_3 про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду в
зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву про забезпечення
позову .

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність ухвали суду в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини
статті 152 ЦПК України позов
забезпечується зокрема: накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що у разі необхідності
судом можуть бути застосовані інші
види забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

У пункті 29 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" роз'яснено, що до
вирішення справи по суті суд з
урахуванням підстав позову за заявою
позивача відповідно до пункту 2 частини
першої статті 152 ЦПК може вирішити
питання про забезпечення позову шляхом
накладення заборони на експлуатацію
такого об'єкта нерухомості.

Відповідно до роз'яснень пп. 2, 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
вирішуючи питання щодо застосування
певного виду забезпечення позову, суди
повинні виходити з того, що наведений у
ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого
забезпечення не є вичерпним, тому за
наявності відповідного клопотання
можуть бути застосовані й інші його
види, але з урахуванням обмежень,
установлених ч. 4 зазначеної статті.

Судовою колегією встановлено, що спір
між сторонами стосується самочинного
будівництва, яке здійснено на думку
позивачів на земельній ділянці, яка
передана їм в користування. Позивачі
ставлять питання про знесення
самочинно збудованої прибудови та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

Колегія суддів вважає, що за даних
обставин забезпечення позову шляхом
заборони видавати будь-які документи,
включаючи декларацію про початок
виконання будівельних робіт та
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, та вчиняти будь-які дії
по прийняттю в експлуатацію
зазначеного самочинного будівництва
та оформлення права власності на
самочинне будівництво, оскільки такий
спосіб забезпечення позову
передбачений законом, є співмірним
заявленим позовним вимогам і його
невжиття дійсно може утруднити
виконання рішення суду у разі
задоволення позовних вимог. У зв'язку з
викладеним судова колегія вважає, що
заява в зазначеній частині підлягає
задоволенню.

Судова колегія погоджується з ухвалою
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні заяви про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки
дана квартира не є предметом спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції вирішив
питання про відмову в задоволенні
заяви про забезпечення позову в
частині заборони вчиняти певні дії з
порушенням норм процесуального права,
що є підставою для скасування ухвали
суду першої інстанції в зазначеній
частині, з постановленням нової ухвали
з цього питання.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307 ч.2 п. 2, 312 ч.1 п.2,
313, 314, 315, 317, 318 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області , -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 27 лютого 2014
року -в частині відмови в задоволенні
заяви представника позивачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом
заборони Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та будь-яким іншим
органам державного
архітектурно-будівельного контролю,
Ізмаїльській міській раді видавати
будь-які документи, включаючи
декларацію про початок виконання
будівельних робіт та декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
відносно об'єкта нерухомості -
самочинної прибудови розміром 1,3х6,0 м
та реконструкції 5/192 частин, належних
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - квартири
АДРЕСА_1 на території двору загального
користування по АДРЕСА_1, та вчиняти
будь-які дії по прийняттю в
експлуатацію зазначеного самочинного
будівництва та оформлення права
власності на самочинне будівництво
-скасувати.

В скасованій частині постановити нову
ухвалу, якою заяву представника
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
забезпечення позову задовольнити
частково.

Заборонити Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та будь-яким іншим
органам державного
архітектурно-будівельного контролю,
Ізмаїльській міській раді видавати
будь-які документи, включаючи
декларацію про початок виконання
будівельних робіт та декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
відносно об'єкта нерухомості -
самочинної прибудови розміром 1,3х6,0 м
та реконструкції 5/192 частин, належних
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - квартири
АДРЕСА_1 на території двору загального
користування по АДРЕСА_1, та вчиняти
будь-які дії по прийняттю в
експлуатацію зазначеного самочинного
будівництва та оформлення права
власності на самочинне будівництво.

В решті ухвалу Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 лютого 2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною, оскарженню
не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

В.І. Сватаненко

І.А.Артеменко