інстанції Білик Г.О.Провадження №
22-ц/780/4099/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Матвієнко Ю.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
про припинення обтяження і виключення
його з реєстру обтяжень рухомого майна,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом та просив
зобов'язати відповідача подати до
реєстратора заяву про припинення
обтяження та виключення майна з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна щодо автомобіля марки PEUGEOT, 2007
року випуску.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що 26 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений кредитний договір, за
умовами якого відповідач надав
позивачу кредит у розмірі 11 000 доларів
США. В рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між сторонами був укладений
договір застави автомобіля, відповідно
до якого, позивач передав в заставу,
належний йому автомобіль марки PEUGEOT.
Відомості про обтяження рухомого майна
були внесені до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна. Рішенням
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 17 вересня 2010 року
з нього було стягнуто на користь банку
заборгованість за кредитним договором
в сумі 34 176 грн. 14 коп. Вказане рішення
виконане ОСОБА_1 в повному обсязі 10
серпня 2012 року. Проте, відповідач не
подав до реєстратора заяву про
припинення обтяження та виключення,
заставленого ним вищезазначеного
автомобіля з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, посилаючись
на те, що у позивача перед банком
залишились невиконані зобов'язання.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 02 квітня 2014
року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що в
оскаржуваному рішенні зазначено про
рішення суду від 11 березня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення з останнього на користь
банку заборгованості у сумі 13 069 грн. 39
коп., яка утворилася у період з 13 квітня
по 13 серпня 2012 року. Однак, зазначене
рішення не набрало законної сили та
оскаржено в апеляційному порядку.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 26 червня 2007 року
між ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит",
правонаступником якого є ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит", і ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
37_11-06/07-МФ, за умовами якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 11 000
доларів США, строком до 25 червня 2009 року
та сплатою процентів у розмірі 17 %
річних.

У рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між ОСОБА_1 та банком 26 червня
2007 року був укладений договір застави
автомобіля № 37_11-06/07-МФ-ДЗ1, відповідно
до умов якого позивач передав в заставу
банку належний йому автомобіль марки
PEUGEOT, модель 307 SW PACK, тип легковий
універсал-В, 2007 року випуску, колір
бежевий, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відомості про обтяження рухомого майна
були внесені до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна (а.с.8-9).

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 вересня 2010
року задоволено частково позов ПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 37_11-06/07-МФ від 26 червня 2007
року та стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість, яка
була нарахована станом на 13 квітня 2010
року, у розмірі 33 997 грн. 20 коп.

10 серпня 2012 року вищезазначене рішення
було виконане ОСОБА_1, що
підтверджується копією постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 22 серпня 2012 року (а.с.11).

Відповідно до п. 4.2, 6.1 кредитного
договору від 26 червня 2007 року №
37_11-06/07-МФ нарахування процентів
проводиться за період з моменту
списання кредитних ресурсів з
позичкового рахунку і до моменту
повернення кредитних ресурсів на
позичковий рахунок. За прострочення
повернення кредитних ресурсів та/або
сплати процентів, позичальник сплачує
банку пеню з розрахунку 1 % від
простроченої суми за кожний день
прострочки. Згідно п. 7.3 договір діє до
повного виконання сторонами прийнятих
на себе зобов'язань.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 11 березня 2014
року задоволено частково позов ПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 37_11-06/07-МФ від 26 червня 2007
року та стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість в сумі
13 069 грн. 39 коп., яка утворилася за період
з 13 квітня 2010 року по 13 серпня 2012 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним
договором не припинені, так як за ним
наявна заборгованість в сумі 13 069 грн. 43
коп.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі: 1)
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою; 2) втрати предмета застави,
якщо заставодавець не замінив
предмет застави; 3) реалізації предмета
застави; 4) набуття
заставодержателем права
власності на предмет застави. Право
застави припиняється також в інших
випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 28 Закону України «Про
заставу» застава припиняється: з
припиненням забезпеченого заставою
зобов'язання; в разі загибелі
заставленого майна; в разі
придбання заставодержателем права
власності на заставлене майно; в разі
примусового продажу заставленого
майна; при закінченні терміну дії
права, що складає предмет застави; в
інших випадках припинення зобов'язань,
установлених законом.

Частиною 3 статті 44 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
встановлено, що після припинення
обтяження обтяжувач самостійно або на
письмову вимогу боржника чи особи,
права якої порушено внаслідок
наявності запису про обтяження,
протягом п'яти днів зобов'язаний подати
держателю або реєстратору Державного
реєстру заяву про припинення обтяження
і подальше вилучення відповідного
запису з Державного реєстру. У разі
невиконання цього обов'язку обтяжувач
несе відповідальність за
відшкодування завданих збитків.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що між ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір. Для забезпечення
повернення кредиту сторони уклали
договір застави та ОСОБА_1 передав
банку у заставу автомобіль. Оскільки
позивач не виконував свої зобов'язання
за кредитним договором утворилася
заборгованість, яка була стягнута з
ОСОБА_1 на підставі судових рішень.
Позивачем було виконано рішення суду
від 17 вересня 2010 року. Однак, за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 1 635, 11 доларів США, яка була
стягнута на підставі рішення суду від 11
березня 2014 року.

Таким чином, зобов'язання ОСОБА_1 перед
банком за кредитним договором не
припинилися. Оскільки застава
припиняється з припиненням
забезпеченого заставою зобов'язання,
підстави для припинення обтяження і
виключення його з реєстру обтяжень
рухомого майна автомобіля відсутні.

За таких обставин висновки суду
першої інстанції відповідають
фактичним обставинам справи та
ґрунтуються на наявних у справі
доказах, доводи апеляційної скарги
зазначених висновків не спростовують,
а відтак вимоги апеляційної скарги
задоволені бути не можуть.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 02 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Матвієнко Ю.О.

Яворський М.А.