Номер провадження: 22-ц/785/5080/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Панасенкова В.О.,
Парапана В.Ф.

при секретарі - Горновій А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною ОСОБА_2 на заочне рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 22 січня 2014 року по цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановила:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В своїй заяві просив суд
стягнути з відповідачів солідарно на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором № 014/0035/85/81908 від
13.09.2007 року укладеним строком до 13.09.2027
року зі сплатою 13,65 % річних, на загальну
суму 507 500 гривень, несплачених
процентів, нарахованої пені, а також
стягнути на користь позивача судові
витрати по сплаті державного мита у
розмірі та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.
Посилався на те, що відповідач ОСОБА_4
за кредитним договором взяв у кредит
грошові кошти у валюті, але не повертає
їх позивачеві та не сплачує процент за
їх користування, а відповідач ОСОБА_2 не
виконує перед позивачем обов'язки
поручителя за солідарною
відповідальністю.

Станом на 30.07.2013 року сума
заборгованості по кредиту склала 469 255
(чотириста шістдесят дев'ять тисяч
двісті п'ятдесят п'ять) гривень 08
копійок, та заборгованість за
відсотками - 34 402 (тридцять чотири
тисячі чотириста дві) гривні 69 копійок.

Справа розглянута у відсутності
сторін.

Заочним рішенням суду позов
задоволений в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.03.2014р. заява про
перегляд заочного рішення залишена без
розгляду.

Не погодившись з вказаним заочним
рішенням, ОСОБА_2, в особі свого
представника, звернулась з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати це
рішення, та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
до неї в повному обсязі, посилаючись
при цьому на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає у зв'язку з тим,
що районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази згідно ст.ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин, та вірно послався на
діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно
були встановлені наступні обставини.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_4
був укладений кредитний договір №
014/0035/85/81908 від 13.09.2007 року, відповідно до
якого ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" надав
йому кредит в сумі 507 500 (п'ятсот сім
тисяч п'ятсот) гривень, терміном з
13.09.2007р. по 13.09.2027 року під 13,5 % річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, між ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" та ОСОБА_2 був укладений
Договір поруки № 014/0035/85/81908/1 від 13.09.2007
року, згідно якого ОСОБА_2 прийняла на
себе зобов'язання відповідати по
зобов'язаннях ОСОБА_4, які виникають з
умов Кредитного договору № 014/0035/85/81908
від 13.09.2007 року.

Відповідачі порушили умови
повернення суми кредиту, відсотків
річних за користування кредитом, та
інших платежів, згідно умов, положень
та графіку погашення кредиту, а також
не виконали вимогу банку щодо
дострокового погашення
заборгованості.

Заборгованість відповідачів за
кредитом складає 525 368 гривень 23
копійки, що включає в себе:

- заборгованість за кредитом - 469 255
гривень 08 копійок;

- заборгованість за відсотками - 34
402 гривні 69 копійок;

- розрахована пеня - 21 710 гривень 46
копійок.

Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2
ст. 1050 Цивільний кодексу України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625
Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
кредитного договору та Цивільного
кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.1050 ЦК України передбачено, що
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами(з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
діючими нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, та дійшов до
правильного висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на
які посилалася як на підставу своєї
апеляційної скарги.

Твердження апелянта в
апеляційній скарзі про те, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
вимогам закону, є неспроможними,
посилання на пропуск позивачем строку
позовної давності є необґрунтованим та
не основаним на діючих нормах
цивільного законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
і не містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів,
справа розглянута по суті правильно,
законних підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції
немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 22 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції може бути оскаржена в
касаційному порядку до касаційного
суду протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді
В.Ф.
Парапан

В.О. Панасенков