Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1947/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенко О.Л., Савченко
С.О.

при секретарі Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 04 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості. Позивач
зазначив, що відповідно до договору
від 12.04.2006 року ОСОБА_2 12.04.2006 року
отримала кредит у розмірі 3000 грн. у
вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом та з правом Банку в будь -
який момент змінити кредитний ліміт.
Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана нею заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
Договір.

Відповідач своєчасно не вносив кошти
на погашення кредиту та станом на 31.12.2013
року має заборгованість у сумі - 21674,99
грн., а саме: 4968 грн. - борг за кредитом,
15198,66 грн. - за процентами, штрафи - 500 грн.
(фіксований), 1008,33 грн. (процентна
складова)

Посилаючись на це, позивач просив
стягнути на свою користь з відповідача
21674,99 грн. та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 04 червня 2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначає, що суд не врахував,
що з квітня 2009 року платіжна картка
закінчила свою дію.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 та її представник доводи
апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача з доводами скарги
не погодився.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 12.04.2006 року між ОСОБА_2
та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений
кредитний договір, який складається із
заяви, Умов надання банківських послуг,
Правил користування платіжною карткою
та Тарифів банку.

ОСОБА_2 в підписаній нею заяві (а.с. 8)
прямо зазначила, що вона ознайомлена і
згідна з Умовами надання банківських
послуг (а.с.40-45), Правилами користування
платіжною карткою (а.с. 48), Тарифами
банку (долучено до матеріалів справи в
судовому засіданні апеляційного суду).
В цій же заяві (а.с. 8) ОСОБА_2 зазначила,
що вона виразила свою згоду на те, що ця
заява разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку складають між нею та
банком договір про надання
банківських послуг.

Відповідно до цього договору ОСОБА_2
отримала кредит у розмірі 3000 грн. у
вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Строк дії картки до 30.09.2009 року.

За умовами договору позичальник
зобов»язався щомісячно погашати
заборгованість за кредитом,
відсотками, оплачувати комісії. Розмір
щомісячних платежів 7% від
заборгованості, але не менше 50 грн.

У зв»язку з порушенням зобов»язань,
відповідач має заборгованість за
кредитним договором станом на 31.12.2013
року у сумі 21674,99 грн., що підтверджено
розрахунком (а.с. 4-7), яка складається із
заборгованості за кредитом -4968 грн., за
процентами - 15198,66 грн., а також штрафи
відповідно до п. 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг - 500 грн.
(фіксована частина), 1008,33грн. (процентна
складова)

Відповідач ОСОБА_2 до суду першої
інстанції надала письмову заяву про
застосування строку позовної давності.
(а.с. 31-32)

Колегія суддів вважає, що загальна
позовна давність (три роки) по вимогам
позивача не спливла, оскільки
відповідач вчиняла дії, що свідчать про
визнання нею свого боргу (ч. 1 ст. 264 ЦК), а
саме вносила платежі значними сумами в
серпні, грудні 2008 року, 25.11.2010 року,
травні 2011 року, а останній платіж
здійснила 27.02.2012 року у сумі 200 грн., що
підтвердила сама ОСОБА_2 (а.с. 4-7). Ці
факти підтверджуються і випискою по
картковому рахунку, що надав позивач
апеляційному суду.

Але колегія суддів вважає, що позивач
пропустив строк звернення до суду по
вимогам про стягнення штрафів.

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК.

Колегія суддів виходить з того, що
після закінчення строку дії платіжної
картки (30.09.2009 року) у позивача виникло
право на пред»явлення позову, в тому
числі і про стягнення штрафів, але
протягом року позивач з позовом до суду
так і не звернувся, а відповідач в
період з 30.09.2009 року по 30.09.2010 року
ніяких платежів не здійснювала. Тому
виходячи з положень ч. 4 ст. 267 ЦК про те,
що сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові,
колегія суддів вважає, що рішення суду
в частині розміру заборгованості, яка
підлягає стягненню слід змінити.
Загальну суму заборгованості слід
зменшити на суму штрафів, а саме на 1508,33
грн. З ОСОБА_2 підлягає стягненню 20166,66
грн. (21674,99 - 1508,33)

В решті рішення суду слід залишити без
змін, оскільки висновки суду в цій
частині відповідають обставинам
справи, в решті рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 04 червня 2014 року в
частині розміру заборгованості яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ "ПриватБанк" змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
від 12.04.2006 року у сумі 20166,66 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: