22-ц/775/980/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Ковтуненко
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
15 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Сорока Г.П.,
суддів - Баркової
Л.Л., Гаврилової Г.Л.,
при секретарі - Бєльченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 05 червня 2014 року
по справі за заявою ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Ковельський м'ясокомбінат» про
зобов'язання вчинити певні дії, третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 05
червня 2014 року в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ «Ковельський
м'ясокомбінат» про зобов'язання
вчинити певні дії, третя особа
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя,
відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити його заяву та ухвалити
додаткове рішення, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

Представники ПАТ «Ковельський
м'ясокомбінат» та Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Маріуполя Донецької області в
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суду не повідомили, заяв
про відкладення розгляду справи не
подали, про час та місце судового
засідання були повідомленні своєчасно
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
виклику до суду та факсимільним
повідомленням. Тому, виходячи з
положень ст.305 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, який доводи апеляційної скарги
підтримав, просив апеляційну скаргу
задовольнити, скасувати ухвалу суду
першої інстанції та постановити нову
ухвалу про задоволення його заяви та
ухвалити додаткове рішення,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно вимог до ст.312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону; 2)
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування; 3) скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до рішення Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 10.12.2013
року судом частково задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2, ухвалою від 22.04.2014 року
рішення було роз'яснено, тому дійшов до
висновку про відсутність підстав для
ухвалення додаткового рішення в
порядку ст.220 ЦПК України.

З висновками суду першої інстанції
колегія суддів не може не погодитись.

Згідно з положеннями ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо: 1) стосовно будь-якої
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши
питання про право, не зазначив точної
суми грошових коштів, які підлягають
стягненню, майно, яке підлягає
передачі, або які дії треба виконати; 3)
суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не
вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку його виконання.

Суд ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

Зі справи вбачається, що рішенням
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя від 10 грудня 2013 року частково
задоволено позов ОСОБА_2 та зобов'язано
ПАТ «Ковельський м'ясокомбінат» видати
ОСОБА_2 наступні документи:

1) довідку про підтвердження стажу
роботи з важкими та шкідливими умовами
праці для призначення пенсії за період
з 03 березня 1980 року по 30 серпня 1991 року
(включно) на посаді «машиніст
холодильних установок» ПАТ
«Ковельський м'ясокомбінат», а також
довідку для підтвердження стажу роботи
за період з 01.09.1991 року по 30.04.1993 року;

2) довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за
період роботи з 03.03.1980 року по 30.04.1993
року;

3) копію наказу про призначення на
посаду машиніста холодильних
установок та присвоєння 3 розряду №41
від 03.03.1980 року;

4) копію наказу про присвоєння 4 розряду
машиніста холодильних установок №83к
від 30.04.1980 року;

5) копію наказу про присвоєння 5 розряду
машиніста холодильних установок №75к
від 11.05.1984 року;

6) копію наказу про звільнення №82к від
30.04.1993 року;

7) довідку про зміну найменування
підприємства;

8) копію наказу №104 від 02.08.1995 року «Про
результати атестації робочих місць за
умовами праці» з додатком №1.

Стягнуто з ПАТ «Ковельський
м'ясокомбінат» у дохід держави судовий
збір в сумі 229,40 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
22.04.2014 року за заявою ОСОБА_2 роз'яснено
вказане рішення суду та зазначено, що
даним рішенням суду від 10.12.2013 року
зобов'язано ПАТ «Ковельський
м'ясокомбінат» видати ОСОБА_2:

1) довідку про підтвердження стажу
роботи з важкими та шкідливими умовами
праці для призначення пенсії за період
з 03 березня 1980 року по 30 серпня 1991 року
(включно) на посаді «машиніст
холодильних установок» ПАТ
«Ковельський м'ясокомбінат», згідно
додатку №5 «Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12.08.1993 року. Суд зауважує, що у
довідці має бути вказано, що зазначена
особа працювала повний робочий день на
Ковельському м'ясокомбінаті і за
період з 03 березня 1980 року по 30 вересня
1991 року виконувала роботу машиніста, що
обслуговує аміачно-холодильні
установки, за професією (посадою)
машиніста, що обслуговує
аміачно-холодильні установки, що
передбачено Списком 2 розділом ХХХ ІІ.
Загальні професії. Постанови Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, без
зазначення періодів роботи за умовами
неповного робочого часу;

2) довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за
період роботи з 03.03.1980 року по 30.04.1993
року, згідно додатку 1 до Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії
згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою Пенсійного фонду України
від 25.11.2005 року №22-1.

Звертаючись до суду із заявою про
ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_2
посилався на те, що в процесі виконання
рішення суду від 10.12.2013 року відповідач
надав довідки не за той період, який
зазначено у судовому рішенні, у зв'язку
з чим рішення не виконується. Державний
виконавець не мала можливості вимагати
від ПАТ «Ковельський м'ясокомбінат»
уточнених довідок, оскільки в
резолютивній частині зазначеного
рішення суду та у виконавчому листі не
конкретизовано згідно яким формам і за
яким Списком виробництв, робіт,
професій, посад та показників зі
шкідливими та важкими умовами праці
мають бути надані довідки про
підтвердження наявного трудового
стажу і про заробітну плату. У зв'язку з
цим, він звернувся до суду з заявою про
роз'яснення судового рішення від 10.12.2013
року, за результатами розгляду якої
ухвалою суду від 22.04.2014 року дане
рішення було роз'яснено. Однак,
постановою ВДВС від 06 березня 2014 року,
яку він отримав 24.04.2014 року, було
закінчено виконавче провадження з
примусового виконання рішення без
врахуванням ухвали про роз'яснення
рішення. Виходячи з того, що при
зверненні до суду його позовні вимоги
передбачали конкретизацію вимог
згідно яким формам і за яким Списком
виробництв, робіт, професій, посад та
показників зі шкідливими та важкими
умовами праці мають бути надані
довідки про підтвердження наявного
трудового стажу і про заробітну плату,
але суд не вказав у резолютивній
частині рішення ті положення, які він
зазначив в своїх позовних вимогах, в
результаті чого судове рішення не було
виконано в повній мірі, оскільки є
незрозумілим як для державного
виконавця, так і для нього, ОСОБА_2
вважає, що у справі наявні підстави для
ухвалення додаткового рішення, бо не
всі позовні вимоги вирішені.

Між тим, зі справи та змісту рішення
суду вбачається, що суд першої
інстанції в рішенні від 10.12.2013 року
ухвалив рішення з усіх позовних вимог,
які досліджував, і позов задовольнив
частково. Рішення суду в апеляційному
порядку позивачем не оскаржувалося та
не переглядалося. Зі змісту заяви про
ухвалення додатково рішення
вбачається, що позивач не згоден з
рішенням у зв'язку з тим, що суд не
звернув уваги на його заяву про зміну
та доповнення позову, в якій він
конкретизував свої вимоги.

З урахуванням наведеного, виходячи з
того, що судом першої інстанції позов
задоволено частково, посилання
позивача на те, що в резолютивній
частині рішення не зазначено конкретно
за якою формою та на підставі яких
списків слід видати довідку про роботу,
не може бути підставою для ухвалення
додаткового рішення. Тим більше, що
ухвалою суду від 22.04.2014 року рішення
суду роз'яснено і на момент звернення
позивача із заявою про ухвалення
додаткового рішення, виконавче
провадження з примусового виконання
рішення закінчено у зв'язку з
виконанням рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
наведені позивачем доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції про відсутність підстав для
ухвалення додаткового рішення.

З огляду на наведене ухвала суду про
відмову в ухвалені додаткового рішення
як така, що відповідає вимогам
процесуального права, підлягає
залишенню без зміни, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 05
червня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді :
Баркова Л.Л.

Гаврилова Г.Л.