Справа №521/5348/13-ц
Провадження №2/521/1118/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді -
Плавича І.В.,

при секретарі -
Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на
розгляді цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та
пояснюючи підстави звернення до суду
позивач вказував, що на підставі
відповідного правовстановлюючого
документу, власниками квартири АДРЕСА_1
є ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в
рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, після
чого відкрилась спадщина у вигляді
вказаної квартири, яку фактично
прийняли позивач ОСОБА_2 та відповідачі
ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Позивач пояснював, що реалізуючи свої
цивільні права, з метою належного
оформлення спадкових прав він
звертався до компетентної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак питання про
оформлення спадкових справ залишилось
невирішеним. У зв'язку з викладеним,
позивач звернувся з даним позовом до
суду, в якому просив визнати за ним
право власності на 1/4 ідеальну частку
вказаної квартири.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове
засідання не з'явився, повідомлявся
судом про розгляд даної цивільної
справи, причини неявки суду не відомі,
але від особи на адресу суду надійшла
заява про підтримання позову із
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК
України.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відкрите
судове засідання не з'явились,
повідомлявся судом про розгляд даної
цивільної справи, причини неявки суду
не відомі, але від осіб на адресу суду
надійшли заяви про розгляд справи за їх
відсутності в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК
України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги
обставини спору та пояснення сторони
позивача, дослідивши представлені і
забезпечені письмові докази, надавши
правовідносинам, що виникли між
сторонами належну правову оцінку, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення заявлених вимог - з
наступних підстав.

Під час судового розгляду справи було
встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності від 08 грудня 2008 року,
виданого УЖКГ та ПЕК Одеської міської
ради, власниками квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в
рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Відділом ДРАЦС у
місті Одесі Одеського міського
управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина до майна померлого у вигляді
зокрема 1/4 ідеальної частки квартири
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. Як наводить
ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. При цьому,
кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК
України.

Як закріплене в ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_4 є синами, а
відповідач ОСОБА_3 - дружиною померлого
ОСОБА_5 Викладене підтверджується
наданими суду документами, які
з'ясовують родинні відносини, факт
існування яких між вказаними особами у
суду сумнівів не викликає.

Відтак, з'ясовані судом обставини
свідчать, що сторони є спадкоємцмями
першої черги після померлого на
загальних підставах.

Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. При цьому, спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Як випливає з листа П'ятої одеської
державної нотаріальної контори від 13
червня 2014 року, спадкова справа до
майна померлого ОСОБА_2 не заводилась.
Суд встановив, що перешкоди в
позасудовому оформленні переходу
майнових прав в порядку спадкування
були викликані тими обставинами, що за
життя ОСОБА_2 заінтересованими особами
не було здійснено державну реєстрацію
свідоцтва про право власності. При
цьому, згідно листа КП «Міське
агентство з приватизації житла» від 12
січня 2009 року, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 дійсно приватизували в рівних
частках відповідну квартиру.

Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. При цьому, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Ввесь обсяг наведених обставин
свідчить, що права на 1/4 ідеальну частку
спірної квартири, спадщина до якої
відкрилась після смерті ОСОБА_5,
підлягають поділу між спадкоємцями в
рівних частках, що становить
відповідно по 1/4 / 3 = 1/12 ідеальній частці
на кожного співвласника. У зв'язку з
цим, суд приходить до висновку про
часткове задоволення заявленого
позову та визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/12 ідеальну частку
вказаної квартири - в порядку
спадкування за законом.

Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

За викладених обставин, задовольняючи
даний позов, суд вбачає доцільним
довести до відома заінтересованих
осіб, що рішення суду в частині
визнання права власності на нерухоме
майно, яке у встановленому
процесуальним законом порядку набрало
законної сили, підлягає обов'язковій
державній реєстрації та є підставою
для внесення таких відомостей до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно згідно положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на 1/12 ідеальну частку
квартири АДРЕСА_1, загальною площею
58,4кв.м. - в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення суду в частині визнання права
власності підлягає державній
реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: