У х в а л а

іменем україни

16 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій» (далі - ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій») про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за касаційною
скаргою ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій» на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 19 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 7 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що згідно з наказом від 01 жовтня 2008
року № 38/к він був прийнятий на посаду
інженера-електрика ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій». Наказом від 23 липня 2013
року № 23-к його звільнено з указаної
посади інженера-електрика за прогул
без поважних причин з 22 липня 2013 року
відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Вважаючи звільнення незаконним з тих
підстав, що з 20 липня 2013 року по 04 серпня
2013 року він перебував у черговій
відпустці згідно з поданою ним 08 липня
2013 року заявою, яка була погоджена
резолюцією голови правління
товариства, позивач просив суд
поновити його на посаді
інженера-електрика у ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій», стягнути на його користь
з ТОВ «Донецький експериментальний
завод алюмінієвих конструкцій»
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 22 липня 2013 року по день
поновлення на роботі.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 19 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 07 квітня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано наказ голови правління ТОВ
«Донецький експериментальний завод
алюмінієвих конструкцій» від 23 липня
2013 року № 23-к про звільнення ОСОБА_4 на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України;
поновлено ОСОБА_4 на посаді
інженера-електрика ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій»; стягнуто з ТОВ
«Донецький експериментальний завод
алюмінієвих конструкцій» на користь
ОСОБА_4 суму середнього заробітку за
весь час вимушеного прогулу у розмірі 13
222 грн 26 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212
ЦПК України), дійшли до правильного
висновку про те, що відповідач в особі
голови правління ТОВ «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій» погодив позивачу
заплановану чергову відпустку з 20
липня 2013 року, зробивши на заяві про
надання відпустки від 08 липня 2013 року
резолюцію «до наказу»; 22 липня 2013 року
позивачу були виплачені передбачені
КЗпП України відпускні кошти, а тому
знаходження у черговій та погодженій
відпустці не є прогулом. Відсутність
наказу про відпустку свідчить про
неузгодженість роботи відповідного
структурного підрозділу роботодавця, а
не про прогул працівника.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Донецький
експериментальний завод алюмінієвих
конструкцій» відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 19 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 7 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І.
Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта