У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, яка діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», на
рішення Дубровицького районного суду
Рівненської області від 07 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 16 травня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до
Дубровицького районного суду
Рівненської області з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що 30 червня 2006 року
між банком та відповідачем укладено
кредитний договір № DNН4КР29580083,
відповідно до умов якого ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 6 344,00 грн зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 30 червня
2007 року. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особам складає між ним і Банком
Договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідач
зобов'язання за договором належним
чином не виконував, у зв'язку із чим
станом на 27 грудня 2012 року його
заборгованість перед банком становить
87 498,83 грн, яка складається з наступного:
6 344,00 грн - заборгованість за кредитом; 28
587,20 грн - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 47 924,83 грн -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи: 500 грн - штраф (фіксована
частина) та 4 142,80 грн - штраф (процентна
складова), які позивач просив суд
стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Дубровицького районного суду
Рівненської області від 07 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 16 травня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Шуліка А.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ
«Приватбанк», не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування задовольнити
позов, та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Шуліці Аліні Володимирівні,
яка діє в інтересах публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.