МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
03.07.2014 року Справа № 370/770/14-ц
Макарівський районний суд
Київської області в складі головуючого
судді Тандира О.В., при секретарі
Приходько О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Макарів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
Макарівського районного суду
Київської області із позовом до ОСОБА_2
(далі - відповідач), в якому просила
визнати останнього таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
а саме житловим будинком АДРЕСА_1, та
зняти його з реєстрації, посилаючись на
те, що з моменту реєстрації, а саме з 2002
року по даний час відповідач в даному
будинку не проживає та витрати на його
утримання не несе. Добровільно
виписатись з будинку не бажає, що і
змусило позивача звернутися до суду з
В судове засідання позивач не
з'явилась, подала письмову заяву, в якій
просила розглядати справу без її
участі, вимоги за позовом підтримала,
просила їх задовольнити з підстав
викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не
прибув, причини неявки суду не
повідомив, про час та день слухання
справи належним чином повідомлявся, у
зв'язку із чим, суд ухвалив заочно
розглянути справу на підставі наявних
Дослідивши матеріали справи, суд
Відповідно до Договору
купівлі-продажу, посвідченого 18 жовтня
1995 року приватним нотаріусом
Макарівського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за №94 та
зареєстрованого 29 листопада 1995 року в
Макарівському бюро технічної
інвентаризації, про що в реєстрову
книгу було зроблено запис №1551,
позивачці ОСОБА_1 на праві власності
належить житловий будинок з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1
За вказаною адресою як вказала
позивачка з 2002 року зареєстрований її
племінник - відповідач у справі ОСОБА_2,
який з моменту реєстрації по даний час
не проживає в зазначеному будинку,
витрати по його утриманню не несе, на
даний час мешкає в м. Києві.
Згідно будинкової книги та відомостей
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Києві відповідач з 30.04.2002
р. по даний час значиться
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1
Як було встановлено, починаючи з квітня
2005 року по даний час відповідач
зареєстрований але фактично не
проживає в будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується Актами депутата
Макарівської селищної ради Київської
області VІ скликання від 17.01.2013 р., 09.04.2013
Проте, добровільно змінити місце
реєстрації відповідач не бажає, що і
змусило позивача звернутися до суду.
Вирішуючи між сторонами спір, суд
виходить з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.
Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності є
Згідно ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
Разом з тим регулювання житлових
відносин з метою забезпечення
гарантованого Конституцією права
особи на житло здійснюється
спеціальним законом яким є ЖК УРСР.
Як зазначено у ст. 150 ЖК УРСР громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
До членів сім'ї власника будинку
(квартири) згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу, а саме
його дружина, їх діти і батьки. Членами
сім'ї наймача може бути визнано й інших
осіб, якщо вони постійно проживають
разом з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство (ст. 64 ЖК УРСР).
Що ж до користування жили приміщенням
приватного житлового фонду на підставі
договору найму, це питання регулюється
ст. 158 ЖК УРСР, відповідно до якої
договір найму жилого приміщення
укладається між власником будинку
(квартири) і наймачем у письмовій формі
з наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління, що
ним утворюється. Договір повинен
містити вказівку на предмет договору,
строк, на який він укладається,
визначати права і обов'язки наймодавця
і наймача та інші умови найму.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Таким чином, оскільки відповідач
тривалий час не проживає у спірному
будинку та витрати на його утримання не
несе, суд вважає, що позовні вимоги про
визнання відповідача, таким, що втратив
право користування жилим приміщенням
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.15, 383, 391 ЦК України,
ст.ст.71,72, 150, 163,167 Житлового кодексу
УРСР, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.10, 11, 60, 88,
212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - житловим будинком з
господарськими спорудами за АДРЕСА_1 та
зняти його з реєстрації.
Заочне рішення суду за заявою
осіб, за відсутності яких воно було
ухвалено, може бути переглянуте
Макарівським районним судом протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на його
перегляд після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий

О.В.Тандир