Номер провадження: 22-ц/785/6219/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Журавльова
О.Г.,

за участю секретаря судового
засідання Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
ОСОБА_4, третя особа ПП
«Геоінформсервіс», ДП «Центр
державного земельного кадастру» в
особі Одеського регіональної філії,
про визнання недійсним рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсним Державного акту на право
власності не земельну ділянку, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 24.03.2014 року,

встановила:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
уточнивши який (т.2 а.с.44-46), просять
скасувати рішення ІІІ сесії V скликання
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
27.07.2005 року №64, яким передано ОСОБА_4 у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,246 га, (для ведення особистого
селянського господарства) за адресою
АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,250
га, для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд) по АДРЕСА_1, визнати
недійсним державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серія ЯЕ №649437 від 26.10.2007 року,
виданий ОСОБА_4 на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,250 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою
АДРЕСА_1, зареєстрований за №52 в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі; кадастровий
номер земельної ділянки :05:001:0457,
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія ЯЕ №649436 від 26.102007 року, виданий
ОСОБА_4 на право власності на земельну
ділянку площею 0,246 га для ведення
особистого селянського господарства
за адресою АДРЕСА_1, зареєстрований за
№53 в Книзі зписів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею; договорів оренди
землі; кадастровий номер земельної
ділянки :05:001:0458.

Рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від
24.03.2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсним рішення
ІІІ сесії V Августівської сільської
ради Біляївського району Одеської
області 27.07.2005 року №64, яким передано
ОСОБА_4 у приватну власність земельну
ділянку площею 0,246 га, (для ведення
особистого селянського господарства)
за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку
площею 0,250 га, 9для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд) по
АДРЕСА_1. Визнано недійсним державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку серія ЯЕ №649437 від
26.10.2007 року, виданий ОСОБА_4 на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,250 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою
АДРЕСА_1, зареєстрований за №52 в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі; кадастровий
номер земельної ділянки :05:001:0457,
визнано недійсним акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯЕ
№649436 від 26.102007 року, виданий ОСОБА_4 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,246 га для ведення особистого
селянського господарства за адресою
АДРЕСА_1, зареєстрований за №53 в
Книзі зписів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею;
договорів оренди землі; кадастровий
номер земельної ділянки :05:001:0458.
Не
погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення районного
суду та ухвалити нове рішення яким
відмовити у задоволенні у позові,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення норм
процесуального права, а саме що в
позовній заяві не зазначенні засоби
зв'язку учасників процесу, не оплачено
судовий збір, позов підписаний лише
одним представником, судом не вручено
копію уточненої позовної заяви.
Апелянт ОСОБА_4, представник
третьої особи ПП «Геоінформсервіс», ДП
«Центр державного земельного
кадастру» в особі Одеського
регіональної філії, в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи в апеляційній інстанції
повідомлені належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.
Справа
розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197
та ч. 2 т. 305 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення в межах
позовної заяви та доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.
Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є власниками житлового будинку
з надвірними спорудами АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтв про
право на спадщину за заповітом від
24.05.2007 року (а.с.5-6,8-9). Зазначений
житловий будинок розташований на
земельній ділянці земель
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
розміром 0,55 гектарів, державний акт про
право приватної власності на дану
земельну ділянку не видавався.

Вказана земельна ділянка була
передана у приватну власність ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на підставі рішення
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№301, 301-а від 22 жовтня 2007 року з
подальшим отриманням на підставі
рішення державного акту.

З метою реалізації
свого права,30.11.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
замовили технічну документацію в
«Геоінформсервіс» із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки на
вищезазначену земельну ділянку (том №1
а.с.11-23).

Після складання технічної
документації на земельну ділянку
позивачі подали документи до відділу
Держкомзему у Біляївському районі
Одеської області для виготовлення
державного акту на право приватної
власності на землю. Проте під час
перевірки обмінного файлу до технічної
документації із землеустрою 30.01.2012 року
виникли зауваження, які не уможливили
видачу державного акту на право
приватної власності.
З протоколу перевірки
обмінного файлу вбачається, що була
виявлена накладка на суміжні земельні
ділянки: ОСОБА_4 в АДРЕСА_1: :05:001:0458 -
для ведення особистого селянського
господарства та :05:001:0457 - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (т. 1 а.с.23). У зв'язку із
даними зауваженнями кадастровий номер
на земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не може бути визначеними. Таким чином,
оформленню державного акту
відповідача ОСОБА_4, координати якої
накладаються на ділянку позивачів.
Через помилку яку було припущено під
час накладання проектної документації
відповідача ОСОБА_4, позивачі
позбавилися можливості реалізувати
своє право власності на свою земельну
ділянку.
Згідно рішення №64 від 27.07.2005
року ОСОБА_4 було передана земельна
ділянка, яка знаходиться у її
користуванні за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 0,496 га (а.с.116). Після
цього ОСОБА_4 замовила в ДП «Одеському
науково-дослідному та проектному
інституті землеустрою» технічну
документацію від 03.11.2006 року (а.с.94-131).
Згідно
державного акту серії ЯЕ №649436 від
26.10.2007 виданого на підставі рішення
органу місцевого самоврядування ІІІ
сесії V скликання Августівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області 27.07.2005 року №64, ОСОБА_4
є власником земельної ділянки, площею
0,246 га, що розташована в АДРЕСА_1 для
ведення особистого селянського
господарства (т.1 а.с.74).

Згідно державного
акту державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серія ЯЕ №649437 від 26.10.2007 року
виданого на підставі рішення органу
місцевого самоврядування ІІІ сесії V
скликання Августівської сільської
ради Біляївського району Одеської
області від 27.07.2005 року №64, ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки, площею 0,250
га, що розташована в АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд присадибних ділянок
(т.1 а.с.75).
Таким чином, суд першої інстанції
дійшов виновку, що рішення ІІІ сесії V
скликання Августівської сільської
ради Біляївського району Одеської
області 27.07.2005 року №64, яким передано
ОСОБА_4 у приватну власність земельну
ділянку площею 0,246 га, за адресою
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,250
га, по АДРЕСА_1 та державні акти виданні
на підставі вказаного рішення
підлягають визнанню недійсними,
оскільки іншим шляхом усунути перетин
земельних ділянок та поновити
порушенні права та інтереси позивачів
неможливо.

Колегія суду погоджується з
такими висновками районного суду.
Оскільки, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.
Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.
Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апелянта а саме, що в
позовній заяві не зазначенні засоби
зв'язку учасників процесу, не оплачено
судовий збір, судом не вручено копію
уточненої позовної заяви, не
спростовують висновків районного суду,
а тому не можуть бути підставою для
скасування рішення.

Посилання в
апеляційній скарзі та ще позов
підписаний лише одним представником є
необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи (т. 2 а.с. 46-49).
На підтвердження
своєї позиції апелент не подала
жодного доказу, як в суді першої так і
апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальної частині
оскаржуваного рішення.
Суди розглядають цивільні
справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України, тобто в межах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів.
Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.
Відповідно до ч. 1
ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
розглянув справу відповідно до ст. 11
ЦПК України: за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.
ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
відхилити.
Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 24.03.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Ю.І.Кравець

Судді

К.П.Мартинова

О.Г.Журавльова