Ухвала

Іменем України

14 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Колодійчука
В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності на Ѕ частину спільного
сумісного майна за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - на
рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 03 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 26 вересня 1981 року по 05 лютого 1998
року перебувала із ОСОБА_8 у
зареєстрованому шлюбу, після
розірвання якого вони до 01 вересня 2004
року продовжували проживати однією
сім'єю без реєстрації шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, у результаті
чого відкрилася спадщина на житловий
будинок та земельну ділянку, площею 0,0604
га, розташовані по АДРЕСА_1, а також на
приміщення магазину з підвалом, площею
76 кв. м, розташовані по АДРЕСА_2.
Посилаючись на те, що зазначене майно
було набуте ними під час проживання із
нею однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
позивачка просила встановити факт
такого проживання та визнати за нею
право власності на Ѕ частину
зазначеного нерухомого майна.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
03 квітня 2014 року, у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7 - просить скасувати судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, й ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01
січня 2004 року по 01 вересня 2004 року, та
визнання права власності на нерухоме
майно, придбане померлим ОСОБА_8 у 2011
році (межі касаційного оскарження
відповідно до ст. 335 ЦПК України), суди
на підставі поданих сторонами
документів, які належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
позивачка не довела підстав для
застосування ст. 74 СК України, хоча це є
її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60
ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 12 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 03 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Колодійчук В.М.