Справа № 161/3683/14-ц
Провадження № 2/161/1689/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

16 липня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Довжик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання спільною
сумісною власністю майна та визнання
права власності на часту права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання спільною
сумісною власністю майна та визнання
права власності на часту права
власності. Вказує, що 2007 року вона та
ОСОБА_5 вирішили створити сім'ю та
почали мешкати разом з ним за адресою:
АДРЕСА_1, проте стосунки не
зареєстрували,оскільки останній не
оформив розлучення. 21.10.2008 року вона
розірвала шлюб із своїм чоловіком
ОСОБА_6 Рішенням Луцького
міськрайонного суду в цьому ж році було
розірвано шлюб ОСОБА_5 із ОСОБА_7
Зазначає, що під час спільного
проживання із ОСОБА_5 вели спільне
господарство, робили сімейні
заощадження, здійснювали спільну
підприємницьку діяльність. В 2012 році
вони спільно придбали автомобіль, який
був зареєстрований на ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а після його
смерті відкрилась спадщина на все
належне йому майно, в т.ч. автомобіль.
Просить встановити юридичний факт
проживання однією сім'єю без державної
реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2008 року
по 2014 рік. Визнати об'єктом спільної
сумісної власності подружжя
автомобіль та визнати за нею право
власності на 1/2 вказаного майна.

Представник позивача ОСОБА_8 у
судове засідання не з'явився, подав на
адресу суду, заяву, якою просив справу
розглянути за його відсутності,
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, проти ухвалення заочного
рішення не заперечив (а.с.64).

Відповідачі та їх представник у
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили, хоча
повідомлялися належним чином про дату,
час та місце розгляду справи (а.с. 63).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд
ухвалює рішення в порядку заочного
розгляду справи.

Суд дослідивши та оцінивши подані
докази, прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з врахуванням наступного.

За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК
України шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу
шлюб є підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.

Водночас, за приписами ч. 2 ст. 3 СК
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і
тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку
з навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України
слід виходити з того, що вказана норма
поширюється на випадки, коли чоловік і
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі та між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких,
що перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст. 74 СК України, суд
повинен встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу в період, протягом якого було
придбано спірне майно.

Зазначена правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові №
6-37цс11 від 20 лютого 2012 року, яка згідно
зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Так, судом встановлено, що
рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12.02.2008 року шлюб
між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано. Як
вбачається із матеріалів цивільної
справи № 2-292/2008, вказане рішення суду
набрало законної сили 05.03.2008 року та не
оскаржувалось ОСОБА_7 Таким чином, шлюб
між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 припинився у
порядку передбаченому ч. 2 ст. 114 СК
України.

Водночас, шлюб між позивачем
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 припинено 21.02.2008 року,
що підтверджується копією свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від
21.02.2008 року (а.с.9).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3 від 03.01.2014 року
(а.с.11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно
проживали, вели спільне господарство
на протязі 2008-2014 років до смерті ОСОБА_5,
що підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а тому
твердженні відповідачів про те, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не проживали разом є
безпідставними.

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна наявного
на час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Майно, набуте під час спільного
проживання особами, які не перебувають
у зареєстрованому шлюбі між собою, є
об'єктом їхньої спільної сумісної
власності, якщо: 1) майно придбане
внаслідок спільної праці таких осіб, як
сім'ї (при цьому спільною працею осіб
слід вважати їхні спільні або
індивідуальні трудові зусилля,
унаслідок яких вони одержали спільні
або особисті доходи, об'єднані в
майбутньому для набуття спільного
майна, ведення ними спільного
господарства, побуту та бюджету); 2) інше
не встановлено письмовою угодою між
ними.

У зв'язку із цим суду під час вирішення
спору щодо поділу майна, набутого
сім'єю, слід установити не лише
обставини щодо факту спільного
проживання сторін у справі, а й ті
обставини, що спірне майно було
придбане сторонами внаслідок спільної
праці.

Сам факт перебування у фактичних
шлюбних відносинах без установлення
ведення спільного господарства, побуту
та бюджету не є підставою для визнання
права власності на половину майна за
кожною зі сторін.

Зазначена правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові №
6-66цс13 від 18 березня 2013 року, яка згідно
зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Судом встановлено, що в 2012 році на
підставі договору купівлі-продажу, за
кошти від ведення спільного
господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_5 придбали
у власність автомобіль марки «Renault
Master», номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 15),
вказані обставини були також
підтверджені відповідачем ОСОБА_4,
котра заперечуючи позовні вимоги
зазначила, що батько займався
господарською діяльністю, а позивач
ОСОБА_1 надавала йому допомогу. Таким
чином, суд приходить до висновку, що
автомобіль був придбаний внаслідок
спільної праці позивача та ОСОБА_5 та
належав їм на праві спільної сумісної
власності

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити,
встановити факт її проживання однією
сім'єю без державної реєстрації із
ОСОБА_5 в період із 2008 року по 2014 рік,
визнати об'єктом спільної сумісної
власності подружжя автомобіль марки
«Renault Master» та визнати за позивачем
право власності на 1/2 частину вказаного
автомобіля.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 212-215, 360-7 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 328, 368 ЦК
України, ст.ст. 3, 21, 57, 61, 69, 70, 71, 74 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1 з ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, як жінки та чоловіка
однією сім?єю без шлюбу в період з 2008
року по 2014 рік.

Визнати автомобіль марки «Renault Master»,
номер кузова НОМЕР_1 об?єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
зазначеного майна.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.