АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

при секретарі Кусяка М.Д.

з участю сторін: представника позивача
- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог -
Чернівецька міська рада, Шевченківська
районна у м. Чернівці рада про усунення
перешкод шляхом демонтажу самочинно
встановлених дверей та вікон, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 03 червня 2014 року,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про усунення перешкод шляхом демонтажу
самочинно встановлених дверей та
вікон.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
вона являється власником квартири
АДРЕСА_1, де і проживає. Відповідачка
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2,
яка без згоди інших співвласників
будинку самочинно встановила
металопластикові двері та вікна на
балконній галереї загального
користування.

Посилалася на те, що самочинне
встановлення на балконній галереї
метало пластикових вікон та дверей,
порушує її права як загального
користувача балконної галереї,
перешкоджає їй вільно користуватися
балконом, крім того через вказане
встановлення існує перешкода вільному
доступу повітря та світла до її
квартири.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/1091/ 2014 р.
Головуючий у І
інстанції Ярема Л.В.

Категорія: 59

Суддя-доповідач Владичан А.І.

Вказувала, що самочинні роботи
виконані з порушенням вимог Законів
України «Про основи містобудування»,
«Про регулювання містобудівної
діяльності», «Про архітектурну
діяльність».

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 03.06.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_3 за власний рахунок
демонтувати самовільно встановлені
металопластикові двері з дверним
блоком на балконній галереї навпроти
квартир АДРЕСА_1. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
дане рішення не відповідає вимогам
закону і підлягає частковому
скасуванню в частині відмови
зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати
металопластикові вікна на балконній
галереї, оскільки встановлення цих
вікон порушує її права як користувача
балконом. Просила суд частково
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 03.06.2014
року та ухвалити нове рішення про
демонтаж метало пластикових вікон на
балконній галереї загального
користування розташованого навпроти
квартири АДРЕСА_1.

В своїй апеляційній скарзі
посилається на те, що рішенням суду
першої інстанції від 03.06.2014 року
неправомірно відмовлено в
демонтуванні метало пластикових вікон,
посилаючись на те, що засклення
балконів не належить до самочинного
будівництва, та що будинок на АДРЕСА_1
не занесений до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України. Вважає, що
суд не врахував п.4 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
оскільки дане переобладнання балкону
здійснене без врахування інтересів
громадян які проживають в цьому
будинку, а також без відповідних
дозволів.

Крім того, зазначає, що кухонне
вікно її кухні та вентиляція виходять в
приміщення балкону який засклений
метало пластиковими вікнами, що
обмежує її права, оскільки вона
позбавлена вільного доступу повітря та
користування первинним світлом.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню,
враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний
суд перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що встановлені металопластикові
вікна на балконні галереї не порушують
прав позивачки, оскільки є можливість
відкривати вікна в разі необхідності,
крім того у виїзному судовому
засіданні під час огляду балконної
галереї було встановлено, що останній
блок вікон, який знаходиться перед
квартирою позивак взагалі знятий, щоб
був більший доступ повітря. На момент
огляду металопластикові двері
відсутні, зняті з петель, але є дверний
блок, який прикріплений до стін та
стелі балконної галереї.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених Наказом
Держжитлокомунгоспу України від 17
травня 2005 року № 76, вказано, що
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих, у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.

Згідно ст. 100 ЖК України, переобладнання
і перепланування жилого приміщення
допускається за згодою наймача, членів
сім'ї, які проживають разом з ним, та
наймодавця і з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду є правильними, оскільки
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному дослідженні наявних у
справі доказів та на основі повно і
всебічно з'ясованих обставинах, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального та
процесуального права.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2.
Власником квартири АДРЕСА_2 являється
ОСОБА_3.

Відповідно до змісту статей 382 та 396 ЦК
України, приміщення загального
користування (в т.ч. балкони, туалет
загального користування) є сумісною
власністю всіх власників квартир
будинку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 24 січня 2012 року
задоволено позов Шевченківської
районної у м. Чернівці ради до ОСОБА_3,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2
про демонтаж самочинно встановлений
дверного блоку, зобов'язано
демонтувати самовільно встановлений
дверний блок з метало пластиковим
заповненням на балконній галереї
навпроти квартир АДРЕСА_1 за рахунок
ОСОБА_3.(а.с.6-7).

Після повного виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 24 січня 2012 року,
відповідачка самочинно, без дозволу
виконавчого комітету, без згоди інших
співвласників будинку, на площі
балконної галереї навпроти АДРЕСА_1 м.
знову встановила дверний блок з
металопластиковими дверима, чим
перекрила доступ іншим співвласникам в
будинку до балконної галереї спільного
користування, що підтверджується актом
від 18 червня 2013 року працівниками ПП
«Регіон- Центр».(а. с. 10).

Дослідивши матеріали справи колегією
суддів встановлено, що відповідного
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради народних депутатів на проведення
цих робіт відповідачу надано не було.

Отже, враховуючи вищенаведене суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 в частині
зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати
самовільно встановлені
металопластикові двері з дверним
блоком на балконній галереї.

Також судом першої інстанції вірно
встановлено, що встановлені
металопластикові вікна не порушують
прав позивачки, оскільки існує
можливість відкривати вікна, що
забезпечує вільний доступ повітря, а
також встановлення вікон не
перешкоджає ОСОБА_2 користуватися
первинним світлом, що є підставою для
відмови в задоволенні вказаних
позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що суд
безпідставно посилаючись на ст. 100 ЖК
України замість ст. 152 Житлового
кодексу України відмовив в
демонтуванні металопластикових вікон,
посилаючись, на те, що відповідно до п.3.2
розділу 3 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України №127 від
24.05.2001 року, засклення балконів, лоджій,
веранд, терас не належить до
самочинного будівництва та що будинок
по АДРЕСА_1 не занесений до Державного
реєстру нерухомих пам'яток України, не
заслуговують на увагу.

Апелянтом не надано доказів того, що
даний будинок є пам'яткою України та
занесений до Державного реєстру
нерухомих пам'яток України, а також
доказів того, що заскленною галереєю
порушена вентиляція її квартири.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити .

Рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 03 червня
2014 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: