У х в а л а

7 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів:
Гулька Б.І., Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Черненко В.А. розглянувши
заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання зміненим
зобов'язання,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до
суду з указаним позовом, в якому
просило стягнути на свою користь з
ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 6 745 774
грн 81 коп.

Свої вимоги мотивував тим, що 14 грудня
2005 року між відкритим акціонерним
товариством комерційним банком
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк надав відповідачу кредит у
розмірі 914 600 швейцарських франків на
строк до 14 грудня 2010 року, зі сплатою 7 %
річних за користування кредитом.
Вказував, що у зв'язку із невиконанням
ОСОБА_1 умов кредитного договору,
станом на 8 лютого 2011 року утворилась
заборгованість у розмірі 6 745 774 грн 81
коп., яку банк просив стягнути з
боржника.

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ПАТ «КБ
«Надра», в якому просив визнати
зміненим його зобов'язання за
кредитним договором від 14 грудня 2005
року, у зв'язку з укладанням додаткової
угоди № 5 до кредитного договору, в
редакції, що запропонована позивачем.
Свої вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2010
року він звернувся до відкритого
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»),
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», з пропозицією про зміну умов
кредитного договору від 14 грудня 2005
року. У додатковій угоді № 5 до
кредитного договору та у додатку № 1 до
додаткової угоди № 5, в якому міститься
новий графік погашення заборгованості,
передбачено, що залишок боргу в розмірі
602375,27 швейцарських франків та відсотки
за користування кредитом в розмірі 7 %
річних в період з 1 листопада 2010 року до
14 грудня 2015 року буде здійснюватися
шляхом щомісячних ануїтетних платежів
в розмірі 11 927,75 швейцарських франків,
починаючи з грудня 2010 року протягом 60
місяців з дати укладання цієї
додаткової угоди. До пропозиції
позивач надав два примірника
додаткової угоди № 5 до кредитного
договору. Вказував, що зроблена ним
пропозиція (оферта) про продовження
терміну дії кредитного договору до 14
грудня 2015 року, відповідно до вимог ч. 2
ст. 638, ч. 1 та ч. 3 ст. 641 ЦК України, є чітко
вираженою, містить всі необхідні умови,
та свідчить про намір позичальника
вважати себе зобов'язаним у разі
прийняття оферти. Зазначав, що
відповідач прийняв пропозицію
позивача щодо укладення додаткової
угоди № 5 до кредитного договору,
оскільки вчинив конклюдентні дії, що
засвідчують бажання банку
реструктуризувати заборгованість на
умовах, запропонованих позичальником.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 листопада 2011 року
первісний позов ПАТ «КБ «Надра»
залишено без розгляду на підставі п. 3 ч.
1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 листопада 2011 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
6 березня 2012 року скасовано рішення
місцевого суду та ухвалено нове
рішення у справі про задоволення
позову ОСОБА_1

Визнано зміненим зобов'язання ОСОБА_1
за кредитним договором від 14 грудня 2005
року у зв'язку із укладенням додаткової
угоди № 5 до кредитного договору.

Визнано укладеною додаткову угоду № 5
до кредитного договору від 14 грудня 2005
року в редакції, запропонованій ОСОБА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра»
задоволено, рішення апеляційного суду
скасовано, рішення суду першої
інстанції залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ст. ст. 208, 638, 641, 642 ЦК України.

Заявник, на підтвердження викладених у
заяві доводів, додав ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 липня 2012 року, від 26 вересня
2012 року та від 12 вересня 2012 року,
постановлені за результатом розгляду,
на його думку, аналогічних справ, де
по-іншому застосовані ті самі норми
матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з᾽?ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником,
в обґрунтування заяви та наданих ним
копій ухвал Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 липня 2012 року,
від 26 вересня 2012 року та від 12 вересня
2012 року не вбачається наявних ознак,
які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є
підставами для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судами ст.
ст. 208, 638, 641, 642 ЦК України.

Оскільки неоднакового застосування
норми матеріального права не було, а
виникли питання щодо доведення вимог,
що є питанням процесуального права і
вони не є підставою для допуску до
провадження, то в задоволенні заяви
слід відмовити.

За таких підстав у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
зміненим зобов'язання за заявою ОСОБА_1
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І.
Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко