Справа № 500/8291/13-ц
Провадження № 2/500/678/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Гончаренко М.Ю.,

за участю представника позивача
Яковлевої О.А.,

відповідача ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі:
ПриватБанк) звернулось до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 13512грн. 37коп., з яких
заборгованість за кредитом - 1086грн.
75коп., заборгованість за відсотками -
14грн. 88коп., пеня - 11211грн. 90коп., комісія
за користування кредитом - 79грн. 20коп.,
1119грн. 64коп. - штраф. Представник
позивача в судовому засіданні позов
підтримав. Згідно до позовних вимог 25
жовтня 2007 року між позивачем -
ПриватБанком та відповідачем ОСОБА_2
був укладений договір № ОDXRRC09390596,
згідно до якого відповідач отримав
кредит в сумі 2400грн. 19коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості кредитом з кінцевим
терміном повернення 25 жовтня 2008 року.
Але на думку позивача відповідач не
виконав умови договору, кредит не
погасив, тому позивач просить стягнути
заборгованість у вищевказаному
розмірі, а також стягнути судові
витрати.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, дав пояснення, що дійсно
отримував кредит від позивача, але
погасив його частково, з часу
закінчення терміну дії договору (з 25
жовтня 2008 року) ПриватБанк жодним разом
та жодним чином не звернувся до
відповідача із вимогою про повернення
кредиту, а звернувся до суду із позовом
лише у грудні 2013 році. Відповідач
просить застосувати строк позивной
давнини та відмовити позивачу у
задоволенні позову.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі представлених
доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засідання встановлено, що 25
жовтня 2007 року між позивачем -
ПриватБанком та відповідачем - ОСОБА_2
був укладений договір № ОDXRRC09390596,
згідно до якого відповідач отримав
кредит в сумі 2400грн. 19коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1% на місяць на суму залишку
заборгованості кредитом з кінцевим
терміном повернення 25 жовтня 2008 року.
Згідно до наданого ПриватБанком
розрахунку заборгованість за кредитом
складає 13512грн. 37коп., з яких
заборгованість за кредитом - 1086грн.
75коп., заборгованість за відсотками -
14грн. 88коп., пеня - 11211грн. 90коп., комісія
за користування кредитом - 79грн. 20коп.,
1119грн. 64коп. - штраф.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до
ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до
ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК
України - якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 ЦК України. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати відсотків, а також відповідно до
ст.550 ЦК України сплатити неустойку
(штраф, пеню).

Відповідно до ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Відповідно
до ст.252 ЦК України строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати. Ст.253 ЦК
України встановлює, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Відповідно до ст.254 ЦК України
строк, що визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку. Строк, що визначений
місяцями, спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Ст.257 ЦК України
встановлює, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Ст.258 ЦК України встановлює, що позовна
давність в одін рік встановлюється,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Відповідно до
ст.259 ЦК України позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі. Відповідно до матеріалів справи
та норм ст.ст.260,261 ЦК України строк
позовної давності за вимогами
ПриватБанк почав відраховуватися 26
жовтня 2008 року і загальний строк сплив
через три роки - 26 жовтня 2011 року. В суд
Приват Банк звернувся в грудні місяці
2013 року, тобто з пропущенням строку
давності. Вказівка в умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам в
п.5.5., на те що строк давності
встановлений в 5 років не може бути
взятим до уваги судом, бо ця умова
суперечить нормам ст.259 ЦК України -
немає письмової угоди про збільшення
строку, а умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам підписані лише
ПриватБанком, але не підписані
відповідачем. Крім того, 5-ти річний
строк також сплив ще в жовтні 2013 року..

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Строк
позовної давності для вимог Приват
Банк сплив, заява про застосування
строку від відповідача надійшла.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вищевказаних норм позивач
не надав жодного доказу належного та
допустимого у відповідності до
ст.ст.57,58 ЦПК України щодо
підтвердження наявності поважних
причин пропуску строку позовної
давності.

За таких обставин суд вважає позов не
підлягаючим задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується правилами ст.88 ЦПК
України. Як вбачається з матеріалів
справи ПриватБанк при зверненні до
суду сплатиав судовий збір, та в зв`язку
з відмовою в задоволенні його позовних
вимог, суд не має підстав для розподілу
судових витрат.

Керуючись
ст.ст.251-254,256-261,267,526,550,610,611,625,1050, 1054 ЦК
України, ст.ст.10,11,57-60,88,169,209,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості -
відмовити у зв'язки із спливом строку
позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя