АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
МельниковаОлексія Михайловича, який
діє в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,

на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню

у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про видачу виконавчого листа на
примусове виконання рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 14
лютого 2011 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду Мельников О.М., який діє в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ
«Укрсоцбанк», Банк), звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в обґрунтування
якої вказав, що ухвала суду є
незаконною та необґрунтованою,
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вказує на те, ст. 369 ЦПК України містить
вичерпний перелік підстав у разі
існування яких суд може визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, і визнання поруки
припиненою не є підставою для визнання
виконавчого листа таким що не підлягає
виконанню повністю або частково.

Просив ухвалу Дніпровського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 року
скасувати та постановити нову про
відмову в задоволені заяви.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Трегуб
О.А. в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримала та просила
задовольнити, з підстав наведених в
ній.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися,
причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає, що їх неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника ПАТ «Укрсоцбанк»,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 14 лютого 2011 року
позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та
стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Банку заборгованість в сумі
265157,02 грн. та судові витрати в розмірі
3075,88 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 15.11.2011 року задоволено
заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу
виконавчого листа на підставі рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 14.02.2011
року та видано виконавчі листи на
виконання вказаного рішення.

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про визнання
виконавчого листа №6-5013/11 від 15.11.2011року
в частині стягнення з нього на користь
ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості та
витрат, пов'язаних з вирішенням спору
третейським судом таким, що не підлягає
виконанню.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви суд 1-ї інстанції виходив з того,
що обов'язок ОСОБА_3, як солідарного з
ОСОБА_2, боржника по кредитному
договору № 07-962/35-632-21 від 24.12.2007 року
перед ПАТ «Укрсоцбанк» відсутній.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів та в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 17.09.2013 року,
яке залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької
області від 25.12.2013 року визнано
припиненою поруку ОСОБА_3 за виконання
ОСОБА_2 зобов'язань перед ПАТ
«Укрсоцбанк» по кредитному договору №
07-962/35-632-21 від 24.12.2007 року на підставі ч. 4
ст. 559 ЦК України

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 статті 369 ЦПК України
встановлено, що суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, відповідно до змісту ст. 369
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню лише у випадку 1)
якщо його було видано помилково або; 2)
якщо у боржника повністю або частково
відсутній обов'язок у зв'язку з його
припиненням.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції постановлено ухвалу
здодержанням вимог закону, на підставі
повного та всебічного дослідження
матеріалів справи.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин,
аналіз та оцінка доводів апеляційної
скарги приводять до висновку, що ці
доводи не знайшли свого підтвердження
при апеляційному розгляді справи,
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319, 325, 327 ЦПК України,
судова колегія,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Мельникова Олексія
Михайловича, який діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 10 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 6-5013/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9827/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.