Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1638/14-ц
Провадження № 2/553/789/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.07.2014 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючого
судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі
- Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання, в якому вказує, що вони з
відповідачем є батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Син після розірвання
шлюбу між сторонами по справі проживає
разом з позивачкою, у квітні 2014 року
досяг повноліття й в даний час
продовжує навчання - навчається на 3-му
курсі денного відділенні Полтавського
політехнічного коледжу Національного
технічного університету "Харківський
політехнічний інститут". Оскільки
відповідач є приватним підприємцем та
має можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітнього
сина, який потребує матеріальної
допомоги батька, просить стягнути з
відповідача аліменти щомісячно в
розмірі 500 грн. на користь позивача
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 до
закінчення ним навчання, до 30.06.2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала, просила задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, посилаючись на
відсутність у відповідача можливості
надавати матеріальну допомогу на
утримання повнолітнього сина через
невеликий дохід, наявність інших
аліментних зобов'язань, а також на
недоведеність позивачем того факту, що
син потребує такої допомоги, так як
отримує стипендію та має можливість
працевлаштуватись й заробляти гроші на
забезпечення своїх потреб. Просили в
задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 з 24.12.1988 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який
розірвали25.03.2005 року.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про його народження НОМЕР_2
від 22.05.1996 року, виданим відділом РЗАГС
Октябрського району м. Полтави.

Після розірвання шлюбу з 2005 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2 проживають окремо, син ОСОБА_3
проживає разом з матір'ю, про що
свідчить також довідка ЖБК
"Текстильник" № 3 від 31.93.2014 року.

Відповідно до довідки Полтавського
політехнічного коледжу Національного
технічного університету "Харківський
політехнічний інститут" № 128 від 28.03.2014
року ОСОБА_3 дійсно є студентом
третього курсу денного відділення, за
рахунок держбюджету; зарахований
згідно з наказом № 138-у від 10.08.2011 року,
термін навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
ОСОБА_1 вказувала на те, що її син
навчається на денному відділенні, у
зв'язку з чим не має можливості
працевлаштуватись та не має можливості
самостійно заробити гроші та,
відповідно, потребує матеріальної
допомоги.

Доводи відповідача та його
представника про недоведеність того
факту, що ОСОБА_3 потребує матеріальної
допомоги, на думку суду, є
непереконливими, а їхні твердження про
те, що він отримує стипендію належного
розміру жодними об'єктивними доказами
не підтверджуються.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1,
відповідач та його представник
вказували на те, що ОСОБА_2 не має
можливості надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітнього
сина, оскільки має невеликий дохід, на
його утриманні знаходиться малолітній
син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання
якого сплачує аліменти, та дружина, яка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення трьох років, крім
того, він щомісячно сплачує позивачці
кошти в сумі по 800 грн. в рахунок
погашення заборгованості з аліментів
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які були стягнуті з нього до досягнення
дитиною повноліття.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб
ОСОБА_2 з 01.08.2009 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та є
батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 13.12.2012 року.

На підставі рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 01.07.2014
року з ОСОБА_2 на користь дружини ОСОБА_6
стягнуто аліменти в розмірі по 1500 грн.
щомісячно на утримання спільного сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним
повноліття.

Разом з тим, вказані обставини не
свідчать про відсутність у відповідача
можливості надавати матеріальну
допомогу на утримання його другої
дитини, яка таку допомогу потребує,
натомість доводять той факт, що він
отримує достатній дохід, який здатний
забезпечити йому можливість
утримувати своїх дітей.

Крім того, відповідачем не надано суду
доказів звернення до виконання
вищезазначеного судового рішення та
його реального виконання і сплати
зазначених сум. Поряд з вищевказаним
він не позбавлений можливості
звернутись до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів.

Твердження ж відповідача про
перебування на його утримання дружини
ОСОБА_6 є непереконливими, оскільки
жодними об'єктивними доказами не
підтверджуються.

Факт виконання відповідачем ОСОБА_2
зобов'язань з погашення заборгованості
з аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
які стягувались з нього до досягнення
дитиною повноліття, на переконання
суду, доводить те, що він неналежним
чином ставиться до виконання свого
батьківського обов'язку з його
утримання та, з урахуванням інших
встановлених по справі обставин, в тому
числі пояснень самого відповідача в
судовому засіданні про те, що він
здатен надавати сину допомогу
щомісячно в сумі по 100 грн., не може бути
визнаний обставиною, яка свідчить про
відсутність можливості надавати
матеріальну допомогу

Крім того, судом достовірно
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є
приватним підприємцем, від здійснення
господарської діяльності з технічного
обслуговування та ремонту
автотранспортних засобів щомісячно
отримує дохід.

Враховуючи вищевикладене, те, що
ОСОБА_3 у зв'язку з навчанням не має
можливості працевлаштуватись, а відтак
не має самостійного заробітку, у
відповідача є можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання сина
в період його навчання, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність
стягнення аліментів до закінчення
навчання неповнолітнім сином, але не
більше, ніж до досягнення ним 23-річного
віку.

Разом з тим, вирішуючи питання про
розмір аліментів, що підлягають
стягненню з відповідача ОСОБА_2, суд
бере до уваги його сімейний стан та
матеріальне становище, враховує
наявність на утриманні малолітньої
дитини й існування аліментних
зобов'язань та приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і
стягнення з відповідача на її користь
аліментів на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_3 на період його навчання
щомісячно в розмірі 250 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 61, 213-215, 224 - 226 ЦПК України, ст. 112
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
українця, громадянина України,
уродженця м. Кременчук Полтавської
області, приватного підприємця,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої та
проживаючої: АДРЕСА_2, аліменти
щомісячно в розмірі 250 грн. 00 коп. на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
закінчення ним навчання, але не більше,
ніж до досягнення 23-річного віку,
починаючи з 25 квітня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць рішення
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Є. В. Парахіна