Справа № 484/787/14-ц
Провадження № 2/484/469/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2014 р. Первомайський міськрайонний
суд Миколаївської області

в складі: головуючого -
судді Панькова Д.А.

при секретарі -
Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Первомайську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення порушень прав власника та
виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача в якому просив прийняти
рішення про виселення ОСОБА_2 з
незаконно займаної ним квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

Свої вимоги позивач пояснив наступним.

На підставі Договору довічного
утримання від 22.08.2007 р., посвідченого
приватним нотаріусом Первомайського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстраційний № 5497, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1.

Відчуджувачем за вказаним Договором
виступала ОСОБА_4, 1920 р.н., яка і на даний
час проживає у вказаній квартирі та
потребує постійного стороннього
догляду, який забезпечується позивачем
у повному обсязі, цілодобово.

В грудні 2013 року з місць позбавлення
волі повернувся прийомний син
відчуджувачки - ОСОБА_2.

Погрожуючи позивачу та його дружині
фізичною розправою та знищенням майна,
він самоправно вселився у вказану
квартиру та перешкоджає ОСОБА_1
здійснювати належний догляд за ОСОБА_4
не впускаючи його у квартиру.

Побоюючись за своє життя та з метою
виселення ОСОБА_2 позивачем був
викликаний дільничний інспектор
міліції ОСОБА_5, який не прийняв ніяких
мір, оскільки не помітив у діях
відповідача прямої загрози для життя
позивача та його дружини.

Не погоджуючись з таким висновком,
позивач одразу ж звернувся до міліції з
відповідною заявою, але черговий
Первомайського МВ УМВС України в
Миколаївській області безпідставно не
прийняв її.

Тому, 14 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до Первомайської міжрайонної
прокуратури з відповідною заявою, яка
була направлена на розгляд до
Первомайського МВ УМВС, але до
теперішнього часу відповіді не
отримано, заходів реагування
працівниками міліції не вжито.

Сама ОСОБА_4 не бажає щоб її син
проживав у вище вказаній квартирі та
здійснював за нею догляд. Про це
свідчить той факт, що на запит
виправної колонії про можливість
побутового влаштування в м.
Первомайськ за адресою: вул. Одеська,
133/26, вона відповіла відмовою, тому
Відповідач звільнився та відбув на
постановку на облік до м. Дружківка
Донецької області.

Отже, на думку позивача дії відповідача
суперечать волі ОСОБА_4 та позбавляють
її можливості отримувати повноцінний
догляд з боку позивача. А позивача, в
свою чергу, такі дії позбавляють
можливості володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю,
виконувати умови Договору довічного
утримання та створюють загрозу його
життю та життю його дружини.

У зв'язку із вищевикладеним ОСОБА_1 був
вимушений звернутись до суду із даним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача та сам
відповідач просили відмовити у
задоволенні позову з підстав його
необґрунтованості.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов слід задовольнити
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі Договору довічного утримання
від 22.08.2007 р., посвідченого приватним
нотаріусом Первомайського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстраційний № 5497, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу
України, позивач, як власник квартири
має право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном. Також,
відповідно до ст. 150 Житлового кодексу
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання та
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші,
не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного
кодексу України власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 Житлового
кодексу України осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

З огляду на викладені норми закону,
слід задовольнити позов та виселити
відповідача із займаного приміщення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2 з незаконно займаної
ним квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подачі апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано, а
якщо було подано, то після перегляду
справи судом апеляційної інстанції, в
разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано
протягом 10 днів після отримання
повного тексту рішення всіма
учасниками процесу до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області.

Суддя: підпис:

Копія вірна С У Д Д Я :

Рішення набрало законної сили:
________________ р. Оригінал рішення
зберігається в Первомайському
міськрайонному суді Миколаївської
області в справі № 484/787/14-ц.

Суддя Первомайського

міськрайонного суду
Д.А.
Паньков