У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І.,
Парінової І.К.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Львівської області,
Львівської філії товариства з
обмеженою відповідальністю
«УкрспецторгГруп», відділу у справах
дітей Шевченківської районної
адміністрації м. Львова про визнання
договору недійсним та за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Львівської області, Львівської філії
товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрспецторгГруп»
про визнання договору дійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 9 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до
суду з позовом про визнання недійсним
договору про надання послуг з
організації і проведення аукціону з
реалізації арештованого майна від
28 грудня 2012 року, укладеного між
відділом примусового виконання рішень
управління держаної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області та товариством з
обмеженою відповідальністю
«УкрспецторгГрупи», об'єктом якого
квартира АДРЕСА_1, мотивуючи свої
вимоги тим, що зазначеним договором
передано на реалізацію нерухоме майно,
право користування яким має малолітня
дитина, без попередньої згоди органу
опіки та піклування.

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про
визнання зазначеного договору дійсним,
мотивуючи свої вимоги тим, що останній
укладений з дотриманням норм чинного
законодавства.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 18 вересня 2013 року
у задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 9 грудня 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 18 вересня 2013 року в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 скасовано та ухвалено
в цій частині нове рішення про
задоволення позову.

Визнано недійсним договір про надання
послуг з організації і проведення
аукціону з реалізації арештованого
майна від 28 грудня 2012 року, укладений
між відділом примусового виконання
рішень управління держаної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області та товариством з
обмеженою відповідальністю
«УкрспецторгГрупи», об'єктом якого
квартира АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду Львівської області
від 9 грудня 2013 року, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права в частині
вирішення первісного позову; доводів
щодо незаконності судового рішення в
частині вирішення зустрічного позову
касаційна скарга не містить.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2
і ОСОБА_3, суд апеляційної
інстанції, дослідивши докази у справі,
дав їм належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин і вимог ст. ст. 10,
60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення первісного
позову, оскільки нерухоме майно, право
користування яким має малолітня
дитина, передано на реалізацію без
отримання на це попереднього дозволу
органів опіки та піклування.

Доводи касаційної скарги та зміст
судового рішення суду апеляційної
інстанції не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень, фактично зводяться до
переоцінки доказів і незгодою заявника
із висновком суду по їх оцінці.

Судом апеляційної інстанції на основі
об'єктивної оцінки наданих сторонами
доказів повно встановлено фактичні
обставини справи та вірно застосовано
норми матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 9 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
С.О.Карпенко Судді:

В.І.Амелін І.К.Парінова