СУД МІСТА КИЄВА
====================================================================
провадження №22-ц/796/8226/2014
1 інстанції: Ільєва Т.Г.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук
Н.В.

суддів Білич
І.М., Кулікової С.В.

при секретарі Меєчко
Д.П.

за участю

представника позивача
Пилипенка Я.М.

представника відповідача Круць
О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Києві в залі
суду справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Печерського
районного суду м.Києва від 25 квітня 2014
року у справі за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок залиття квартири,-

УСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ТДВ «СК
«ВіДі-Страхування» звернулося до суду
з позовом про стягнення з ОСОБА_3 суми в
розмірі 15085,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 05 жовтня 2011 року між ТДВ «СК
«ВіДі-Страхування» та ОСОБА_4 укладено
Договір добровільного страхування
майна «квартира-експрес» серії ІРЕ
№00366, згідно з умовами якого
застраховано майнові інтереси
страхувальника, що пов'язані з
володінням, користуванням або
розпорядженням квартирою АДРЕСА_2.

02 вересня 2012 року з квартири
АДРЕСА_1, яка на праві власності
належить відповідачу, сталося залиття
квартири №16, яка належить ОСОБА_4, у
зв'язку із чим завдано збитків.

Зазначена подія визнана
страховим випадком, страхувальнику
виплачено страхове відшкодування в
сумі 15085,83 грн., які позивач просить
стягнути з відповідача, на підставах ,
встановлених ст.27 Закону України «Про
страхування» та ст.993 ЦК України.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 25 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволено, вирішено
стягнути з відповідача суму
відшкодування в розмірі 15085,83 грн.
вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з ухваленим
рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, у якій просить рішення
скасувати та постановити нове.

В апеляційній скарзі
посилається на безпідставність
висновків суду про презумпцію
винуватості особи доти, доки вона це не
спростує, зокрема з урахуванням того,
що суд не сприяв їй у можливості
довести свою невинуватість, а також з
урахуванням того, що таке не відповідає
положенням ч.1 ст.60 ЦПК України.

Так, зазначає, що акти про
залиття не відображають дійсних
обставин та складені з порушеннями. При
цьому суд відмовив в допиті як свідка
гр. ОСОБА_5, який був серед осіб, які
складали акти.

З посиланням на ст.1192 ЦК України
вважає безпідставним те, що сума коштів
стягнута у розмірі, що визначена на
підставі проведеного 14 грудня 2012 року
дослідження - Звіту про незалежну
оцінку вартості матеріального збитку,
а не на час розгляду справи. Також
зазначає, що складеним звітом
ураховано вартість робіт і матеріалів,
які не пов»язані із залиттям, а відтак
він не відображає реального розміру
збитків. При цьому, судом також
відмовлено у допиті директора
експертної установи, якою складений
Звіт.

Окрім того, посилається на
відсутність належного документального
підтвердження про відшкодування
страхувальнику суми, яку позивач
просить стягнути.

В судовому засіданні
представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечував,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вина відповідача знайшла своє
підтвердження та не була ним
спростована, відтак до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування , у
межах фактичних витрат , перейшло право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за збитки.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів
погоджується.

З матеріалів справи убачається
та судом установлено, що 05 травня 2011
року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та
ОСОБА_4 укладено Договір добровільного
страхування майна «квартира-експрес»
серії ІРЕ №00366, згідно з умовами якого
застраховано майнові інтереси
страхувальника, що пов'язані з
володінням, користуванням або
розпорядженням квартирою АДРЕСА_2,
зокрема, захист таких інтересів
виникає унаслідок події залиття.

02 вересня 2012 року з приміщення
квартири АДРЕСА_1, яка на праві
власності належить відповідачу,
сталося залиття квартири АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_4, у зв'язку із чим
завдано збитків.

Зазначена подія визнана
страховим випадком, страхувальнику
виплачено страхове відшкодування в
сумі 15085,83 грн., які позивач просить
стягнути з відповідача, на підставах,
встановлених ст.27 Закону України «Про
страхування» та ст.993 ЦК України.

Відповідно до ст.. 27 Закону України «Про
страхування», яка кореспондується із
ст..993 ЦК України, до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності стягнення збитків з
відповідача відхиляються колегією
суддів, оскільки ОСОБА_3 не доведено, що
залиття сталося не з її вини, а
посилання апеляційної скарги мають
характер необґрунтованих припущень.

Доводи апеляційної скарги щодо
визначення розміру збитків справи
відхиляються колегією суддів з огляду
на наступне.

За змістом ст.. 9 Закону України «Про
страхування» страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ст.. 25 Закону України «Про
страхування» здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника і
страхового акта ( аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою ( аварійним комісаром ) у формі,
що визначається страховиком. Аварійні
комісари - особи, які займаються
визначенням причин страхового випадку
та розміру збитків, кваліфікаційні
вимоги до яких встановлюються актами
чинного законодавства.

Установлено, що виплата ОСОБА_4
страхового відшкодування в розмірі
15085,83 грн. здійснена на підставі даних
Страхового акту №АС-005554 від 09.01.2013 року
та розрахунку суми страхового
відшкодування.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що сума страхового
відшкодування не відповідає розміру
затрат, необхідних для приведення
пошкодженої речі у попередній стан,
відповідачем не надано. Обґрунтованих
доводів на спростування даних Звіту
від 14 грудня 2012 року про незалежну
оцінку вартості матеріального (
майнового ) збитку, завданого майну, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2
внаслідок залиття - апеляційна скарга
не містить.

Ураховуючи, що правовідносини сторін
ґрунтуються на суброгації, до позивача
перейшло право вимоги в межах
фактичних затрат, розмір яких
становить 15085,83 грн., що відповідачем не
спростовано, доводи апеляційної скарги
в частині визначення розміру збитків є
безпідставними.

Окрім того, законодавством визначено,
що фіксування виявлених при залитті
явищ та природи їх пошкодження
здійснюється шляхом складання акту про
залиття. Відшкодування шкоди полягає у
відшкодуванні затрат, необхідних для
приведення пошкодженої речі у її
попередній стан та у компенсації
супутніх витрат, необхідних для такого
відновлення.

Матеріали справи містять складені у
відповідності до вимог законодавства
комісією працівників КП «Введенське»
акти про залиття від 04.09.2012 року та від
13.05.2013 року, які не суперечать один
одному, опис виявлених пошкоджень є
ідентичним. Акт від 13.05.2013 року
конкретизує дані про причину залиття,
зокрема, пошкодження підвідного шлангу
гарячого водопостачання рукомийника
ванної кімнати в квартирі №32. Дані
актів про залиття відповідачем не
спростовано.

Посилання апеляційної скарги на
відмову суду першої інстанції в допиті
в якості свідків головного інженера
ОСОБА_5 з питання наявності двох актів
про залиття та директора експертної
установи, якою складений Звіт,
відхиляються колегією суддів, оскільки
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про безпідставність таких
клопотань з урахуванням вимог ст..ст.
57-59 ЦПК України. При цьому, відповідачем
не зазначено, які відомі свідкам
обставини можуть мати значення для
вирішення справи, відповідних
обґрунтованих клопотань в суді
апеляційної інстанції не заявлялось.
Разом з тим, судом роз'яснено
відповідачу право заявляти клопотання
про призначення відповідної
експертизи в разі незгоди з розміром
збитків, проте таким правом відповідач
не скористався. Відтак, є хибним
посилання в апеляційній скарзі на ту
обставину, що суд не сприяв у
витребуванні доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності належного документального
підтвердження відшкодування
страхувальнику суми, яку позивач
просить стягнути, відхиляються
колегією суддів, оскільки в
матеріалах справи наявна відомість
підтверджених переказів ТДВ «Страхова
компанія «ВІДІ-Страхування» від 11
січня 2013 року, дані якої підтверджують
перерахування страховою компанією
ОСОБА_4 грошової суми в розмірі 15085,83
грн.

Ураховуючи наведене, колегія
суддів уважає, що доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують та підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі не має.

Колегія суддів звертає увагу, що
правовідносини сторін ґрунтуються на
суброгації, врегульовані ст..993 ЦК
України та ст.. 27 Закону України «Про
страхування», що визначено позивачем
при зверненні до суду та з норм яких
виходив суд першої інстанції. Проте,
судом помилково процитовано поряд із
вказаними правовими нормами , правила
ст.. 1191 ЦК України щодо регресних
зобов'язань, що само по собі на
правильність рішення суду не впливає.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Печерського районного
суду м.Києва від 25 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржено у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В. Кулікова