22-ц/775/632/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І м е
н е м У к р а ї н и

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Мироненко І.П.

суддів
Кочегарової Л.М., Ігнатоля Т.Г.

при секретарі
Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк» на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 27
лютого 2014 року у справі за заявою
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Донецького обласного
управління АТ «Ощадбанк» про зміну
способу виконання судового рішення
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 19
жовтня 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ «Державний ощадний
банк України», в особі філії Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк»,
звернувся до суду із заявою про зміну
способу виконання рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 19
жовтня 2009 року про стягнення кредитної
заборгованості в розмірі 1 356 910,96
гривень, шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним
договором, укладеним 13 червня 2008 року
між ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_3, а саме, нерухоме
майно нежитлового призначення -
нежитлову будівлю літ. А1-1, та належні
до неї будівлі підвал літ. А1/п,
загальною площею 478,90 кв. м., зо всіма
невід'ємними принадлежностями, за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 27
лютого 2014 року в задоволені заяви ПАТ
«Державний ощадний банк України»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» просив ухвалу
скасувати, постановити нову про
задоволення вимог АТ «Ощадбанк» щодо
зміни способу виконання рішення.

В обґрунтування посилався на те, що
судом першої інстанції не було надано
оцінки того факту, що державною
виконавчою службою ніяких дій,
направлених на виконання рішення суду
від 19 жовтня 2009 року, фактично не
проводилося. У зв'язку з невиконанням
рішення, банк не може захистити
порушені законні права та інтереси.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК
України апеляційний суд розглянув
справу за відсутності представника
заявника та боржника ОСОБА_3, які будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи, до суду не
з'явилися, заяв про відкладення
розгляду не надіслали.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
банком не надано доказів на
підтвердження того, що на даний час
виконати судове рішення немає
можливості, а, крім того, така зміна
способу виконання рішення є по суті
зміною способу захисту порушених прав.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, відповідають фактичним
обставинам справи до яких вірно
застосовано матеріальний закон, який
їх регулює.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 19 жовтня 2009 року було
задоволено позов прокурора
Володарського району в інтересах
держави в особі ВАТ «Державний ощадний
банк України» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 1 356 910, 96 грн. та судових
витрат в розмірі 1730 грн.

27 січня 2010 року постановою Жовтневого
ВДВС Маріупольського МУЮ по справі
було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, порушення, невизнання або
оспорювання суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції правильно
врахував, що для звернення стягнення на
предмет іпотеки в порядку,
передбаченому ст. 38 Закону України
«Про іпотеку», існує інша процедура
судового захисту - позовне провадження,
а з таким позовом банк до суду не
звертався.

Крім того, ст. 373 ЦПК України передбачає
заходи, спрямовані на безумовне
виконання рішення суду, що набрало
законної сили, а не на зміну його
змісту.

Відповідно до п.1 ч.1ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими, а ухвала
суду відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Донецького обласного управління АТ
«Ощадбанк» відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 24
лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді: І.П. Мироненко Т.Г.
Ігнатоля Л.М. Кочегарова