Справа № 368/1383/14-ц
провадження 236842614
Рішення

іменем України

"22" липня 2014 р.
м.
Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд
Київської області в складі:

Головуючого: судді
Закаблук О.В.

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

З участю учасників процесу:

Позивача:
ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Кагарлицького районного суду
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, суд,
-

В С Т А Н О В И В :

10.07.2014 року на адресу
Кагарлицького районного судуд
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, в якій позивачка
просить суд винести рішення, яким:

- визнати за нею, - ОСОБА_1, як
спадкоємцем за законом, право
власності на житловий будинок №?15, який
згідно технічного паспорта
складається з 1-1 коридору площею 4,3кв.м,
1-2 житлової кімнати площею 17,7кв.м., 1-3
кухні площею 6,9кв.м, 1-4кладової площею
13,4кв.м, 1-І веранди площею 6,4кв.м., з
надвірними спорудами та будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1, який належав
моєму покійному чоловікові ОСОБА_3 на
підставі договору дарування р.№1с-1912
від 02.11.1999року, однак даний договір
дарування покійний не зареєстрував в
бюро технічної інвентаризації, як того
вимагали норми чинного на той час
законодавства України.

10.07.2014 року Кагарлицьким районним судом
винесено ухвалу про відкриття
провадження у справі та призначено
справу до слухання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, посилаючись
на обставини, які зазначені в
мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не «явився, проте на адресу
Кагарлицького районного суду надійшла
пиьсомва заява, в якій відповідач
просить суд слухати справу без його
участі, позов визнає.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка
позов підтримала, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку щодо
задоволення позову, обґрунтовуючи своє
рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені
судом в судовому засіданні та
застосування до них норм матеріального
права.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки, -
ОСОБА_3.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_3, яке видане 26
вересня 2012 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, з якого видно, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 57 років, про що в
Книзі реєстрації смертей 26 вересня 2012
року зроблено відповідний актовий
запис за № 1485. Місце смерті, - село
Шпендівка Кагарлицького району
Київської області.

Той факт, що ОСОБА_1 була одружена з
покійним ОСОБА_3, підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4, яке видане 10 жовтня 1987 року
Тарасівською сільською радою
Білоцерківського району Київської
області, з якого видно, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Біла Церква
Київської області та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Тарасівка
Білоцерківського району Київської
області, уклали шлюб 10 жовтня 1987 року,
про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу 10 жовтня 1987 року
зроблено запис за № 12.

Після укладення шлюбу присвоєні
прізвища:

Чоловікові - ОСОБА_3;

Дружині - ОСОБА_1.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відповідно до
вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України відкрилася
спадщина на його майно, в тому числі і
на нерухоме.

До спадкового нерухомого майна ввійшла
квартира у м.Б.Церква, а також майно,
розташоване на території Шпендівської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, а саме: земельний
пай площею 3,3482га, земельна ділянка для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,1555га, земельна
ділянка для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд та житловий
будинок, розташований на ній за
адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом на майно
померлого ОСОБА_3 є позивачка, - його
дружина ОСОБА_1 та син, - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1270 ЦК України та ч. 1 ст.
1297 ЦК України 16.03.20І3 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори для подання заяви
про прийняття спадщини та отримання
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно, а син вирішив взагалі
за спадщиною не звертатися.

Нотаріус, вивчивши подані позивачкою
документи, видав 09.08.2013 року свідоцтва
про право на спадщину на частину
нерухомого майна, що належало
чоловікові позивачки ОСОБА_1 на день
його смерті, в тому числі і на земельну
ділянку площею 0,2500 га, призначеної для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Щодо самого будинку, нотаріус 12.07.20І3
року видав постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, в якій
сказано, що не може видати свідоцтво
про право на спадщину на житловий
будинок АДРЕСА_1, оскільки
правовстановлюючий документ на
зазначений будинок, а саме: договір
дарування р.№1с-1912 від 02 листопада
1999року, на підставі якого житловий
будинок належав померлому, не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Згідно відповіді КП КОР «Південне БТІ»
станом на 01.01.2013 року житловий будинок
АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 на
підставі договору дарування р.№1с-1912
від 02.11.1999року, однак договір дарування
не містить відмітки про державну
реєстрацію, а отже не був
зареєстрований в Кагарлицькому бюро
технічної інвентаризації, як того
вимагали норми чинного на той час
законодавства України.

Разом з тим позивачці ОСОБА_1 було
роз»яснено, що в даному випадку для
визнання за спадкоємцем права
власності на спадкове майно необхідно
звертатися до суду.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1218 ЦК України встановлює, що «до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті».

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

З наведених норм чинного законодавства
України та фактичних обставин справи
випливає, що за даних обставин право
позивачки ОСОБА_1 на отримання спадщини
за законом порушено, а тому повинно
бути поновлено, і з цих підстав
позивачка ОСОБА_1 правомірно
звернулася до суду для визнання за нею
права власності на спадковий житловий
будинок АДРЕСА_1

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 16,1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1233,1268,
1269,1270,1278,1296,1297 ЦК України, ст.ст. 215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженкою с. Тарасівка
Білоцерківського району Київської
області, паспорт серії НОМЕР_5, виданий
29 грудня 1998 року Міським відділом № 1
Білоцерківського МУ ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, як спадкоємцем за
законом, право власності на житловий
будинок що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який згідно технічного
паспорта складається з: 1-1 коридору
площею 4,3 кв.м, 1-2 житлової кімнати
площею 17,7 кв.м., 1-3 кухні площею 6,9 кв.м, 1-4
кладової площею 13,4 кв.м, 1-І веранди
площею 6,4 кв.м., з надвірними спорудами
та будівлями, який належав ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі
договору дарування р.№1с-1912 від 02.11.1999
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук