У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 28 березня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 04 червня 2007 року між
сторонами було укладено кредитний
договір, згідно з умовами якого
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9 494
грн 80 коп. Однак, взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
відповідачка не виконала, внаслідок
чого виникла заборгованість, яку
позивач просить стягнути на свою
користь.

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 грудня 2013 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 04 червня 2007 року в розмірі 26 157 грн 21
коп., що складається з: 9 494 грн 80 коп. -
заборгованість за кредитом; 14 940 грн 64
коп. - заборгованість з відсотків за
користування кредитом; 500 грн - штраф
(фіксована частина) та 1 221 грн 77 коп. -
штраф (процента складова). Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 28 березня 2014 року скасовано
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 грудня 2013 року в
частині стягнення штрафів і змінено в
частині загальної суми заборгованості
та судового збору. В задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення штрафів відмовлено. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 24 435 грн 44 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга ОСОБА_2, з пропуском
передбаченого ст. 325 ЦПК України строку
на касаційне оскарження. В доданому до
касаційної скарги клопотанні
заявником ставиться питання про
поновлення строку на касаційне
оскарження судових рішень з посиланням
на поважність причин пропуску такого
строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду (зі змінами,
внесеними згідно із Законом №2453-VI від
07.07.2010 року). У разі пропуску
зазначеного строку з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала скаргу, може
поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявника та додані
до касаційної скарги матеріали, вважаю
за можливе її задовольнити.

Однак, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду і закрити
провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачка взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконувала.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
рішення суду першої інстанції та
зменшуючи розмір стягнутої
заборгованості виходив з того, що на
час укладення кредитного договору
Умови та правила надання банківських
послуг, на підставі яких суд першої
інстанції стягнув з відповідачку
заборгованість за кредитним договором,
ще не діяли.

Суд апеляційної інстанції правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Донецької області від 28 березня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк