Справа № 752/5532/14-ц
Провадження № 2/752/3270/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.06.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи - Головне управління
юстиції у м. Києві та Головне
управління юстиції у Київській
області, про визнання права власності в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до Київської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2, яка 29 лютого 2012 року
склала заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_3, яким заповіла
все належне їй майно позивачу. ОСОБА_1
прийняв спадщину, оскільки подав заяву
про прийняття спадщини після померлої.
Однак, 10 квітня 2014 року приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_4 винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії на тій підставі, що не
були подані правовстановлюючі
документи, які свідчать про належність
зазначеного майна спадкодавцеві.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_2 з 24
травня 1955 року перебувала у шлюбі з
ОСОБА_5 Під час шлюбу подружжям було
набуто у власність квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2
частини вищевказаного майна. 27 липня 2012
року ОСОБА_2 подала до нотконтори заяву
із проханням видати на її ім"я
свідоцтво про право власності на
частку у спільному майні подружжя
після смерті її чоловіка на належну їм
на праві спільної сумісної власності
квартиру, проте, враховуючи похилий вік
та стан її здоров"я, вона за життя не
встигла подати заяву про надання
свідоцтва про право власності на
частку у спільному майні подружжя, яка
складається із земельної ділянки, а
також не отримала відповідних свідоцтв
про право власності на частку в
спільному сумісному майні подружжя.

Оскільки мати позивача за життя не
відчужувала належну їй 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, а також не була іншим
чином позбавлена права власності, то на
день її смерті зазначене майно законно
належало ОСОБА_2, яке відповідно до
свого особистого розпорядження на
випадок смерті (заповіту) вона повністю
заповіла ОСОБА_1

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила суд задовольнити позов з
вищевказаних підстав.

Відповідач в судове засідання не
забезпечив явку свого представника,
надіслав письмові пояснення, в яких
просить на підставі поданих стороною
доказів прийняти рішення згідно норм
чинного законодавства та просить
справу слухати у відсутності
представника відповідача.

Треті особи надіслали до суду письмові
пояснення, в яких просять справу
слухати у відсутності їх
представників.

Вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 24
травня 1955 року ОСОБА_2 перебувала у
шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується
даними свідоцтва про одруження,
виданого 24 травня 1955 року Жовтневим
бюро РАГС м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що
підтверджується даними свідоцтва про
смерть, виданого 11 лютого 2012 року
відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді:

- квартири АДРЕСА_1, загальною площею 105,5
кв.метри, житловою площею 52,7 кв.метри,
яка йому належала на підставі договору
купівлі-продажу, зареєстрованого на
Українській біржі "Десятинна" 10 грудня
1998 року № 5613-Б/1804,та зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації 14 грудня 1998 року, і
записаного у реєстровій книзі під №
37483,

- земельної ділянки в с. Княжичі
Броварського району Київської області,
площею 0,0644 га, кадастровий номер
:01:051:0065, яка належала йому на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землюСерія
ІІ-КВ № 068699, виданого Головою
Княжицької сільської ради народних
депутатів Броварського району
Київської області 28 грудня 2001 року,
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 2403.

З матеріалів справи вбачається, що
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
після смерті ОСОБА_5 була заведена
спадкова справа № 5/20012 щодо майна
померлого.

25 листопада 2013 року приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_4 видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_1 - 2/3 частки, ОСОБА_8 - 1/9
частки, ОСОБА_7 - 1/9 частці та ОСОБА_9 - 1/9
частку (всього 1/2 частина) земельної
ділянки, що розташована за адресою: с.
Княжичі Бориспільського району
Київської області, кадастровий номер
:01:051:0065.

16 грудня 2013 року приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_4 видані свідоцтва про право
на спадщину за законом ОСОБА_1 - 2/3
частки, ОСОБА_8 - 1/9 частки, ОСОБА_7 - 1/9
частці та ОСОБА_9 - 1/9 частку (всього 1/2
частина) квартири АДРЕСА_1.

Крім того, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується даними свідоцтва про
смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом
реєстрації смерті у м. Києві.

В матеріалах спадкової справи № 1/2014,
яка була заведена приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_4 міститься заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_3, згідно з яким ОСОБА_2 на випадок
своєї смерті заповіла ОСОБА_1 все своє
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалося, і взагалі все те, що буде
їй належати на день смерті і на що вона
за законом матиме право.

Постановою від 10 квітня 2014 року
приватний нотаріус КМНО ОСОБА_4
відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом у
зв"язку з відсутністю у останнього
правовстановлюючих документів, які
свідчать про належність майна
спадкодавцеві.

На думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Саме на таку частку - 1/2 частину позивач
і просить визнати за ним право
власності, тому його вимоги
ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 69 та 70 СК України, ст.ст.
392, 1216 та 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212
та 213 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 105, 5 кв.метри, жиловою площею 52,7
кв.метри, та 1/2 частину земельної
ділянки, що розташована за адресою: с.
Княжичі Броварського району Київської
області, кадастровий номер
:01:051:0065, площею в цілому 0,064 га, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті його матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: