КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/2665/13-ц
Провадження № 4-с/552/24/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2014 року Київський районний суд м.
Полтава в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

при секретарі Павленко Л.М.

за участю представника скаржника -
Шокало Т.В.

розглянувши скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
на незаконні дії старшого державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції,

В С Т А
Н О В И В :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд зі
скаргою на дії старшого державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції посилаючись на те,
що відповідачем 10 червня 2013 року
відкрито виконавче провадження ВП №
43597456 щодо примусового виконання
рішення суду про стягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» на користь ОСОБА_2 коштів
на загальну суму у розмірі 70 519 грн. 50
коп. Строк для добровільного виконання
рішення встановлений до 17 червня 2014
року. Також постановою держвиконавця
накладено арешт на майно боржника у
межах суми звернення стягнення 70 519 грн.
50 коп., заборонено здійснення
відчуження будь-якого майна в межах
даної суми. Держвиконавцем порушені
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» , позбавлено права
боржника на самостійне виконання
рішення суду, обмежено права заявника
на розпорядження грошовими коштами , що
спричинило виникнення потенціальних
збитків від неможливості вчинення
потрібних операцій та розрахунків .

У судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримала та просила
визнати незаконними та скасувати
заходи забезпечення арешту винесені в
межах постанови від 10 червня 2014 року,
надати строк для самостійного
виконання рішення.

Інші сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належно, причина
неявки невідома.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, приймаючи до
уваги відсутність клопотань про
відкладення з поважних причин
розгляду справи та інших підстав,
передбачених ст. 169 ЦПК України для
можливого відкладення розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі осіб, що не з'явились
в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника
заявника , дослідивши зібрані в справі
докази, приходить до висновку, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Київського районного суду м. Полтави
від 20 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом «ПриватБанк» в особі
філії «Полтавське Головне регіональне
управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення суми вкладу та процентів по
вкладу позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», на
користь ОСОБА_2 суму депозитного вкладу
у розмірі 58 245 грн. 39 коп., 7 130 грн. 75 коп.
суму відсотків , 5 143 грн. 36 коп. судові
витрати, а всього 70 519 грн. 50 коп. Рішення
набрало законної сили.

Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення
, що набрали законної сили, обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, -
і за її межами.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи
органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10 червня
2014 року , яка винесена старшим
державним виконавцем Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Атамась О.В.,
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 552/2665Є13-ц
виданого 30 травня 2014 року Київським
районним судом м. Полтави про стягнення
з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2
суму депозитного вкладу у розмірі 58 245
грн. 39 коп., 7 130 грн. 75 коп. суму відсотків
, 5 143 грн. 36 коп. судові витрати, а всього
70 519 грн. 50 коп.

Постановами від 10 червня 2014 року , які
винесені в рамках виконання даного
виконавчого провадження, накладено
арешт на кошти, що належать боржнику
ПАТ КБ «Приватбанк» у межах суми 70 519
грн. 50 коп. та накладено арешт на все
майно , що належить боржнику ПАТ КБ
«Приватбанк» у межах суми звернення
стягнення : 70 519 грн. 50 коп., заборонено
здійснення відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику лише в
межах суми боргу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» у заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Статтею 25 зазначеного Закону
передбачено , що за заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого

провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Таким чином, заявником не доведено, що
при винесенні постанов про накладення
арешту на кошти боржника та його майно
в межах суми звернення стягнення 70 519
грн. 50 коп. державний виконавець
порушив вимоги Закону України «Про
виконавче провадження».

Згідно ч.2 ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
при відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем
накладено арешт на майно та кошти
боржника, боржник за погодженням з
державним виконавцем має право у строк
до початку примусового виконання
рішення реалізувати належне йому
майно чи передати кошти в рахунок
повного або часткового погашення боргу
за виконавчим документом. У разі
продажу майна боржника покупець
цього майна повинен внести кошти за
придбане майно на рахунок органу
державної виконавчої служби у строк
до початку примусового виконання
рішення. Після внесення покупцем
коштів арешт з проданого майна
боржника знімається за постановою
державного виконавця.

За таких обставин, заявник не
позбавлений права на самостійне
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У ході розгляду скарги, судом не
встановлено порушень, на які
посилається у своїй скарзі скаржник, що
слугували б підставою для задоволення
скарги.

Керуючись ст. 383 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду
Полтавської області через Київський
районний суд м. Полтави протягом п'яти
днів з дня проголошення .

Головуючий
Ж.В.Кузіна