Справа № 524/3948/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.07.2014 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області у складі :

головуючого - судді -
Нестеренка С.Г.

при секретарі -
Бельченко Н.Л.,

з участю позивача - ОСОБА_1,
відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої
особи - ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
на утримання повнолітньої дитини, яка
навчається,-

В С Т А Н О В И В

До суду звернувся ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з відповідача, яка є його
рідною матірю, кошти на його утримання
в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з
01 травня 2014 року до закінчення ним
навчання в коледжі Кременчуцького
національного університету
ім. М.Остроградського.

Зазначала, що перебуває на утриманні
батька ОСОБА_5, з яким і проживає. У
зв'язку з навчанням у вказаному
учбовому закладі, а також у зв'язку з
навчанням в музичній школі, він
потребує додаткових коштів для
придбання комп'ютерної техніки. Крім
того, він потребує коштів і на своє
лікування.

Ухвалами суду від 26 травня 2014 року та
від 12 червня 2014 року було залучено до
участі у справі відповідачем ОСОБА_5,
третіми особами ОСОБА_4 та
Автозаводський ВДВС Кременчуцького
міського управління юстиції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, просив задовольнити,
посилаючись на обставини та підстави,
викладені у позовній заяві. Пояснив, що
перебуває на утриманні у батька ОСОБА_5,
до якого не ставить жодних позовних
вимог і відмовився від позову до батька
ОСОБА_5, якого суд залучив у справі
відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не
погодилася, посилаючись на відсутність
у неї можливості утримувати сина, у
зв'язку з тим, що її дочка від шлюбу з
відповідачем ОСОБА_5 також
навчається і перебуває на її утриманні.
Сама працює, але заробітну плату
отримує в незначних розмірах.

Відповідач ОСОБА_5 позов підтримав щодо
вимог до ОСОБА_2, підтвердивши факт
проживання сина з ним та перебування
сина на його утриманні. Пояснив, що син
потребує коштів не тільки у зв'язку з
навчанням, а і у зв'язку з необхідністю
лікування, якого потребує також і він.

Третя особа ОСОБА_4 з позовом не
погодилася, мотивуючи, що сама
навчається, перебуває на утриманні у
матері. Пояснила, що батько ОСОБА_5
аліменти в розмірі 200 грн. на її
утримання не сплачує, оскільки за
домовленістю з батьком не отримувала
виконавчий лист для примусового
виконання рішення суду.

Представник третьої особи -
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
міського управління юстиції в судове
засідання не прибув, керівництво якого
було належним чином повідомлено.

Ухвалою суду від 16 липня 2014 року
провадження у справі в частині вимог до
ОСОБА_5 було закрито у зв'язку з
прийняттям та визнанням відмови
позивача від позову в частині вимог до
цього відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідачів та третьої особи,
вивчивши матеріали справи, оцінюючи
зібрані та надані докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:

- стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

- наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають
істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно ст. 199 цього Кодексу якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати за умови, що
вони можуть надавати матеріальну
допомогу.

Право на отримання аліментів в даному
випадку припиняється у випадку
припинення навчання дитиною.

У ч. 2 ст. 200 СК України зазначено, що
при визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком
та повнолітніми дочкою, сином.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1992
року, який було розірвано рішенням
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 05 травня 2010 року.

Від цього шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мають
двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно вказаного рішення суду було
визначено місце проживання: дочки
ОСОБА_7 з матір'ю ОСОБА_2, сина ОСОБА_6 з
батьком ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 24 жовтня 2012
року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 були
стягнуті кошти на її утримання у
розмірі 150 грн. щомісячно на час
навчання в Полтавському музичному
училищі ім.. М.В. Лисенка до досягнення
23-х років.

З 2013 року ОСОБА_4 навчається у
Вінницькому училищі культури і
мистецтва ім..М.Д. Леонтовича на денній
формі і у зв'язку з цим рішенням
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 05 березня 2014 року, яке
набрало законної сили 23 квітня 2014 року,
розмір коштів на утримання ОСОБА_4
стягнутих з ОСОБА_5 були збільшені до 200
грн. щомісячно. Виконавчий лист на
примусове виконання цього рішення суду
ОСОБА_4 не отримувала, оскільки не
зверталася до суду з відповідною
заявою.

Позивач ОСОБА_1 не працює, навчається на
денній формі навчання коледжу
Кременчуцького національного
університету ім. М.Остроградського з
терміном навчання з 01 вересня 2012 року
по 30 червня 2016 року. Крім того, позивач
навчається в Кременчуцькій дитячій
музичній школі.

Судом також встановлено, що позивач
проживає та перебуває на утриманні у
свого батька ОСОБА_5, який не працює, і
як постає з пояснень ОСОБА_5, останній
має нерегулярні та мінливі заробітки.

Третя особа ОСОБА_4 перебуває на
утриманні у відповідача ОСОБА_2, не
працює у зв'язку з навчанням.

Відповідач ОСОБА_2 працює, має постійне
місце роботи і одержує заробітну плату
яка за розмірами не є значною.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно
матеріальної допомоги на утримання
повнолітнього сина, який навчається,
не надає, чим порушує свій батьківський
обов'язок.

Суд, на підставі встановлених фактів,
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_2 може надавати матеріальну
допомогу сину.

Відповідач ОСОБА_2 не подала до суду
належних, допустимих, безспірних і
достовірних доказів про необхідність
її звільнення від сплати аліментів та
про те, що доход її сина перевищує доход
кожної із сторін по справі.

Однак, позов підлягає частковому
задоволенню. Необхідно стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ОСОБА_1 кошти на його утримання у
зв'язку з навчанням в розмірі 1/12
частини зі всіх видів заробітку
(доходів) щомісячно, починаючи з 05
травня 2014 до закінчення навчання - 30
червня 2016 року, та на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Обчислюючи та визначаючи такий розмір
аліментів, суд враховував матеріальне
та сімейне становище як позивача, його
батьків, перебування на утриманні його
матері його рідної сестри, яка
навчається, незначний розмір доходів
відповідача ОСОБА_2, яка працює та
здатна надавати сину відповідну
посильну матеріальну допомогу.

У той же час суд враховує і ту
обставину, що відповідач ОСОБА_5, який є
працездатним, і в силу його віку і
фізичних можливостей він є здатним
працевлаштуватися та надавати
матеріальну допомогу, як і відповідач
ОСОБА_2, відповідно дочці та сину.

Не заслуговують уваги посилання
позивача ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_5
щодо їх скрутного матеріального
становища та стану їх здоров'я. Вказані
особи не подали належні і допустимі
докази щодо наявності у них
відповідних захворювань та
необхідності їх лікування, у тому числі
дорого вартісного медичного лікування.

Суд також не погоджується з розмірами
аліментів, які обчислив та просив
стягнути позивач з його матері в 900 грн.,
оскільки суд вважає їх безпідставно
завищеними та пред'явленими без
врахування реальної можливості у
відповідача ОСОБА_2 сплачувати саме
такий розмір аліментів.

Суд також враховує, що подання
такого позову мало місце з метою
вирішення питання про спонукання
відповідача ОСОБА_2 до відмови від її
права власності на частину житлового
будинку, в якому проживає позивач та
його батько, про що постійно в судовому
засіданні звертав увагу ОСОБА_5

Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення сум
платежу за один місяць з метою
забезпечення інтересів дитини.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 184, 199, 200
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 14, 57 -
59, 208, 209, 212 - 215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, кошти на його утримання у
зв'язку з навчанням в розмірі 1/12
частини зі всіх видів заробітку (
доходів ), щомісячно, починаючи з 05
травня 2014 до закінчення навчання - 30
червня 2016 року, та на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення сум
платежу за один місяць виконати
негайно.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука упродовж десяти днів з дня
проголошення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду
справи Апеляційним судом, якщо рішення
не скасовано.

Повне рішення виготовлено 21
липня 2014 року.

Суддя: