Справа № 202/5958/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді
- Шклярука Д.С.

при секретарі
- Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом та просить розірвати шлюб між
ним та відповідачкою. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що їхнє із
відповідачем сімейне життя з часом
погіршилося, поміж ними відсутнє
взаєморозуміння, в них різні характери,
вони втратили почуття любові та поваги,
проживають окремо.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, завчасно сповістили суд про
неявку та можливість розгляду справи
за їхньої відсутності.

Позивач надав заяву в якій просить
позов задовольнити та шлюб розірвати.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 вона не
заперечує проти розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

16.10.1992 року відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську ради між сторонами
було зареєстровано шлюб, актовий запис
№ 818, від якого в сторін народилася
дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони
припинили, з причини того, що вони
втратили взаєморозуміння, почуття
любові та поваги, мають різні погляди
на життя, з-за чого під час подружнього
життя в них виникали конфлікти та
непорозуміння. Сторони на даний час
спільного господарства не ведуть, не
мають спільного бюджету, що також не
дозволяє зберегти відносини
притаманні подружжю, у зв'язку з чим
примирення поміж ними неможливе.

Спору про поділ майна сторони не
мають, між ними досягнуто згоду, що
після розірвання шлюбу дитина залишить
проживати із відповідачкою.

Суд вважає, що подальше сумісне
життя сторін та збереження сім'ї
неможливо, їхній шлюб існує формально.

Вимоги про зміну прізвищ
сторонами не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді дружини та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного
кодексу України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина
та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що поміж сторонами відсутня
згода щодо перебування у шлюбі, їхня
сім'я розпалася та існує формально, а
подальше спільне життя їхнього
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їхнім інтересам, інтересам дитини, а
тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК
України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 жовтня 1992 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Індустріальної районної ради м.
Дніпропетровська, актовий запис № 818, -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С. Шклярук