Справа №576/983/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сапон О. В.Номер провадження
22-ц/788/1264/14 Суддя-доповідач - Білецький О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В.
А.

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с
т а н о в и л а :

22 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду з позовом в якому
посилаючись на невиконання
позичальником ОСОБА_3 умов укладеного з
банком кредитного договору від 18
вересня 2006 року №DNН4КР13370142, просив
стягнути з даного відповідача на свою
користь 14644 грн. 27 коп. заборгованості.

Рішенням Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» 14644 грн. 27 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 243 грн. 60 коп. судових витрат, а всього
14887 грн. 87 коп.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
неповноту з'ясування обставин,
невідповідність висновків фактичним
обставинам та порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати, та ухвалити нове рішення
відмову у задоволенні позову, стягнути
з банку на користь відповідача 2000 грн.
понесених витрат на правову допомогу.

Вказує, що відповідача не було
ознайомлено з умовами споживчого
кредиту, він їх не підписував і не був
обізнаний з п.5.5 щодо збільшення до
п'яти років строку позовної давності.

Доводить, що враховуючи останній
платіж від 21 вересня 2009 року, трирічний
строк позовної давності за вимогою про
стягнення заборгованості та річний
строк відносно стягнення неустойки
закінчилися і підстави для їх
поновлення відсутні, причому
нарахування по пені та процентам
повинні розраховуватися помісячно
після недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу.

Крім того, вважає значно завищеним
розмір нарахованої банком пені, яка на
його думку, за даних обставин взагалі
не підлягає стягненню.

Заслухавши заперечення представника
позивача, дослідивши матеріали та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається із Заяви позичальника
№DNН4КР13370142 від 18 вересня 2006 року (а.с.8-9),
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (на даний час -
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і ОСОБА_3 було
укладено договір кредиту, за умовами
якого останній отримав 2337 грн. 40 коп.
споживчого кредиту строком на 27
місяців - по 18 вересня 2008 року включно,
на придбання товару (мобільного
телефону) на умовах сплати комісії
банку і компанії, зі сплатою за
користування кредитом 2,09% у місяць на
суму залишку заборгованості по
кредиту, та сплатою комісії, яка
зазначена в Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам), котрі у такій
редакції були затверджені наказом
голови правління даного банку від 04
серпня 2005 року №1417 (а.с.76, 77-83).

Погашення заборгованості здійснюється
в період з 15 по 22 число кожного місяця
по 125 грн. 25 коп.

Порядок повернення кредиту, сплати
відсотків, винагороди і комісії
зазначені у вищевказаних Заяві та
Умовах, які разом складають
кредитно-заставний договір та з якими
позичальник ознайомився і погодився,
що підтвердив своїм підписом (а.с.9).

Відповідно до п.3.2.2, 3.2.3 названих Умов
позичальник зобов'язався погашати
кредит у вищеназваному порядку та
строки, а повну сплату відсотків
здійснити не пізніше дати фактичного
повного погашення кредиту.

Пунктом 5.1 Умов визначено, що при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та
п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право
нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожен
день прострочки платежу.

Згідно з п.5.3 цих Умов при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, він зобов'язаний сплатити банку
штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Пунктом 5.5 Умов строки позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, пені, штрафів за
даним договором встановлені сторонами
тривалістю 5 років.

Позичальник належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання за
названим кредитним договором.

24 квітня 2009 року Глухівським
міськрайонним судом Сумської області
виданий судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
у сумі 6552 грн. 84 коп. (а.с.5).

З досліджених апеляційним судом
матеріалів цивільної справи за цим
судовим наказом (№2-н-24/2009) вбачається,
що заборгованість стягнута станом на 26
листопада 2011 року та складається з
наступних сум: 2337 грн. 40 коп. -
заборгованість за кредитом; 2472 грн. 72
коп. - заборгованість по процентам; 1192
грн. 58 коп. - пеня; 250 грн. - штраф
(фіксована сума); 300 грн. 14 коп. - штраф
(процентна складова).

Зазначений судовий наказ звертався до
примусового виконання та з 18 вересня 2009
року перебував на виконанні у відділі
ДВС Глухівського МРУЮ (ВП №14871696).
Завершено це виконавче провадження
постановою від 30 грудня 2012 року на
підставі п.2 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» внаслідок
відсутності у боржника майна, коштів і
цінностей, на які може бути звернуто
стягнення (а.с.93, 100).

Загальний розмір нарахованої банком
заборгованості станом на 16 квітня 2014
року становив 20023 грн. 57 коп., з яких 709
грн. 06 коп. заборгованість за кредитом,
5844 грн. 21 коп. заборгованість за
відсотками, 13470 грн. 30 коп. пеня і штраф:
500 грн. (фіксована частина) та 673 грн. 54
коп. (процентна складова), а за
відрахуванням стягнутих названим
судовим наказом коштів до стягнення
визначено 14644 грн. 27 коп. (а.с.6-7).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_3 у порушення умов пунктів 3.2.2, 3.2.3,
4.1, 4.2 Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам і вимог ст.ст.526, 530, 536,
629, 1049 ЦК України, у встановлений строк
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, а також не сплатив стягнуті
вищезгаданим судовим наказом кошти, у
зв'язку з чим суд стягнув з
позичальника законних передбачених
пунктами 5.1, 5.3 кредитного договору,
ст.549, ч.2 ст.551, ст.ст.1048, 1050, 1054 ЦК України
підставах на користь банку
заборгованість станом на 16 квітня 2014
року за користування кредитними
коштами та неустойку (штраф і пеню).

Механізм нарахування банком
заборгованості по кредиту і штрафу
ОСОБА_3 та його представник не
оспорюють.

Вони визнають вказане у
довідці-розрахунку проведення 21
вересня 2009 року платежу на часткове
погашення кредиту, а з цієї
довідки-розрахунку також убачається,
що останній такий платіж боржником
вносився 15 жовтня 2009 року, тому суд
правильно вважав, що згідно зі ст.264 ЦК
України вказана дія перервала перебіг
строку позовної давності, який з цієї
дати почався заново.

Як уже зазначалося вище, своїм підписом
у Заяві позичальника, відповідач
визнав що він ознайомлений з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, які є невід'ємною частиною
укладеного між сторонами кредитного
договору, та погодився зі збільшенням
до 5 років (п.5.5) строків позовної
давності по основним та додатковим
вимогам, зокрема визначених ч.2 ст.258 ЦК
України строків пені, штрафів за даним
кредитним договором. Таким чином,
сторони у передбаченій законом
письмовій формі збільшили ці загальні
та спеціальні строки позовної
давності, що узгоджується з
положеннями ст.207, ч.1 ст.259 ЦК України.

Відповідно, банк звернувся до суду з
позовом в межах строку позовної
давності як по основним, так і по
додатковим вимогам.

Такі висновки суду узгоджуються з
положеннями п.31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року
№5.

У той же час, стягуючи в повному обсязі
нараховану пеню, місцевий суд не
звернув увагу, що цей розмір значно
перевищує суму основного боргу.

За таких обставин та враховуючи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції змінити і зменшити на
підставі ч.3 ст.551 ЦК України суму
належної до стягнення пені з 12277 грн. 72
коп. (13470, 30 грн. - 1192, 58 грн.) до 2000 грн.

Оскільки місцевий суд визначив у
своєму рішенні суму до стягнення в
цілому, то викладенню у новій редакції
підлягає вся резолютивна частина
рішення.

Колегія суддів визначає станом на 16
квітня 2014 року до стягнення всього 4366
грн. 55 коп. ((14644, 27 грн. - (12277, 72 грн. - 2000
грн.)).

Згідно зі ст.88 ЦПК України, підлягає
зміні і розподіл судових витрат.

Так, при частковому на 29,8% (4366, 55 грн. х 100%
: 14644, 27 грн.) задоволенні позову з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
потрібно пропорційно стягнути
понесений у суді першої інстанції
судовий збір: 243,60 грн. х 29,8 % = 72 грн. 59
коп.

Відповідно, з позивача на користь
відповідача належить пропорційно до
задоволених вимог апеляційної скарги
відшкодувати понесені останнім судові
витрати за апеляційний перегляд: 121 грн.
80 коп. х 71,2 % = 86 грн. 72 коп.

Діючи на підставі угод з відповідачем
(а.с.46, 74), адвокат ОСОБА_4 в період
розгляду справи судом першої інстанції
підготувала заперечення на позовну
заяву (а.с.36-38) та 03 червня 2014 року брала
участь в судовому засіданні загальною
тривалістю 28 хв. (а.с.49-51). За ці послуги
ОСОБА_3 сплатив їй 2000 грн. (а.с.48).

З урахуванням викладеного та
враховуючи ступінь складності справи,
визначений Законом України «Про
державний бюджет на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати - 1218 грн.,
положення Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року №4191-VI, який не може
перевищувати 40% мінімальної заробітної
плати за одну годину участі, а також
часткове задоволення позову на 29,8 %
(відповідно відмовлено на 71,2 %), колегія
суддів приходить до висновку, що до
часткового відшкодування з позивача
понесених відповідачем витрат на
правову допомогу належить лише 300 грн.

Керуючись ст.ст.88, 303, п.3 ч.1 ст.307. п.3, 4 ч.1
ст.309, ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 03 червня 2014
року в даній справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за
кредитним договором всього 4366 грн. 55
коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 72 грн. 59
коп. повернення судового збору за
розгляд справи у суді першої інстанції.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 86 грн. 72
коп. повернення судового збору за
розгляд справи у суді апеляційної
інстанції.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 300 грн.
витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -