АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

09 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О., Мазурик О.Ф.

при секретарі
Обухівському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1, подану представником на
підставі довіреності ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 28 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, треті
особи: Відділ державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КПО Гарант» про
визнання правочинів недійсними та
застосування наслідків недійсності
правочинів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 28.05.2014 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, треті особи:
Відділ державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, ТОВ «КПО
Гарант» про визнання правочинів
недійсними та застосування наслідків
недійсності правочинів задоволено
частково.

Визнано заяву ОСОБА_4, посвідчену
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6
реєстровий № 446 від 18.02.2010 року бланк
серії ВМР №043264 про відступлення частки
у розмірі 98 % в статутному капіталі ТОВ
«КПО Гарант» за заявою ОСОБА_4 на
користь громадянина Азербайджану
ОСОБА_1 недійсною з моменту укладення.
Зобов'язано Відділ державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Дарницької районної
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві скасувати
запис в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про набуття ОСОБА_1,
частки у розмірі 98 % в статутному
капіталі TOB «КПО Гарант». Визнано заяву
ОСОБА_4, засвідчену приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7
реєстровий № 1445 від 19.08.2010 року бланк
серії ВМХ № 804478 про відступлення
частки у розмірі 0,66 % в статутному
капіталі ТОВ «КПО Гарант» за заявою
ОСОБА_4 на користь громадянина
Азербайджану ОСОБА_1 недійсною з
моменту укладення. Зобов'язано Відділ
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Дарницької
районної реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
скасувати запис в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про набуття ОСОБА_1,
частки у розмірі 0, 66 % в статутному
капіталі TOB «КПО Гарант». Стягнуто з
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі по 289 грн. 88 коп. з
кожного. В іншій частині позову
відмовлено.

ОСОБА_2, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_1,
вважаючи, що рішення не відповідає
вимогам закону, є необґрунтованим,
постановлене з порушенням норм
матеріального права, в апеляційній
скарзі просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що суд, вийшовши за
межі позовних вимог, дійшов хибного
висновку про визнання недійсними заяв
ОСОБА_4 від 18.02.2010 року та від 19.08.2010 року
про відступлення часток в статутному
капіталі ТОВ «КПО Гарант», зобов'язавши
Відділ державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
Дарницької районної реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві скасувати записи в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців про набуття
ОСОБА_1 відповідних часток в
статутному капіталі товариства, не
врахувавши при цьому, що майнові права
на частку в статутному капіталі ТОВ
«КПО Гарант» передавались за
договорами купівлі-продажу та на
підставі відповідних заяв, необхідних
для реєстрації змін до установчих
документів товариства, відповідно до
вимог ч.3 ст. 29 ЗУ «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців». Зазначає, що ОСОБА_4
мав право розпоряджатися своєю часткою
в статутному капіталі ТОВ «КПО Гарант»
без згоди другого з подружжя.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Представник ОСОБА_3 просив апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін,
посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представники Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Дарницької районної
в м. Києві державної адміністрації, ТОВ
«КПО Гарант» та треті особи приватні
нотаріуси Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, в
судове засідання не з'явилися, належним
чином повідомлені про місце і час
судового розгляду, а тому колегія
суддів дійшла висновку про можливість
розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що з 17.07.1982 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебувають в зареєстрованому шлюбі
(Том 1 а.с.8 ).

У 2002 році ОСОБА_4 став одним із
засновників, а у 2010 році - єдиним
учасником ТОВ «КПО Гарант» для
забезпечення діяльності якого було
створено статутний капітал у розмірі 11
800 грн. - 100 % статутного капіталу
товариства, що підтверджується
статутом ТОВ «КПО Гарант»,
затвердженим протоколом Загальних
Зборів учасників товариства №15 від
03.02.2010 року, зареєстрованого Дарницькою
районною у м. Києві державною
адміністрацією 09.02.2010 року (Том 1 а.с.155 -
165).

18.02.2010 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було
укладено договір купівлі - продажу
частини частки у статутному капіталі TOB
«КПО Гарант», відповідно до умов якого
ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_1
належну йому частину в розмірі 98%, що
дорівнює 11 564 грн. від частки в розмірі
100 %, що становить 11 800 грн. в статутному
капіталі ТОВ «КПО Гарант» (Том 1 а.с. 62).

Згідно заяви, посвідченої 18.02.2010 року
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованої в реєстрі за .№ 446,
ОСОБА_4 - учасник ТОВ «КПО Гарант»
відступив ОСОБА_1 частину в розмірі 98% ,
що дорівнює 11 564 грн. від належної йому
частки у розмірі 100 %, що становить 11 800
грн. в статутному капіталі ТОВ «КПО
Гарант» (Том 1 а.с.9, 184)

Згідно протоколу позачергових
Загальних зборів Учасників ТОВ «КПО
Гарант» №16 від 18.02.2010 року, внесено
зміни до складу учасників товариства
шляхом введення до нього громадянина
Азербайджану ОСОБА_1, якому вирішено
передати частину в розмірі 98% , що
дорівнює 11 564 грн. від належної ОСОБА_4
частки в розмірі 100%, що становить 11 800
грн. в статутному капіталі ТОВ «КПО
Гарант», збільшивши його при цьому до 7
300 000 грн. Перерозподілено частки в
статутному капіталі товариства
наступним чином: ОСОБА_4 - 146 000 грн., що
складає 2 % статутного капіталу
товариства, ОСОБА_1 - 7 154 000 грн., що
складає 98 % статутного капіталу
товариства (Том 1 а.с. 183).

19.08.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було
укладено договір купівлі - продажу
частки у статутному капіталі TOB «КПО
Гарант», відповідно до якого ОСОБА_4
продав ОСОБА_1 частину своєї частки у
розмірі 0,66% статутного капіталу
товариства, що дорівнює 48180 грн. від
частки в розмірі 100%, та становить 73 000 000
грн.

19.08.2010 року, згідно заяви, посвідченої
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованої в реєстрі за № .№1445
ОСОБА_4 - учасник ТОВ «КПО Гарант»
відступив ОСОБА_1 належну йому частину
у статутному капіталі ТОВ «КПО Гарант»
в розмірі 0,66 %, що дорівнює 48 180 грн. (Том 1
а.с. 196).

Протоколом Загальних Зборів
Учасників ТОВ «КПО Гарант» №18 від
25.08.2010 року, вирішено затвердити
перерозподіл часток в статутному
капіталі товариства наступним чином:
ОСОБА_1 володіє часткою статутного
капіталу товариства у розмірі 7 202 180
грн., що становить 98, 66 % голосів при
голосуванні на Загальних Зборах
Учасників товариства, ОСОБА_4 володіє
часткою статутного капіталу
товариства у розмірі 97 820 грн., що
становить 1, 34 % статутного капіталу
товариства та надає право на 1, 34 %
голосів при голосуванні на Загальних
Зборах Учасників товариства. Також,
вирішено збільшити статутний капітал
товариства за рахунок додаткових
внесків учасників товариства до 38 000 000
грн., а саме: ОСОБА_1 додатково вносить 30
288 620 грн., розмір вкладу якого в сумі
становить 37 490 800 грн., ОСОБА_4 додатково
вносить 411 380 грн., розмір вкладу якого в
сумі становить 509 200 грн. Вирішено
затвердити зміни до статуту товариства
, пов'язані перерозподілом часток та
збільшенням в статутному капіталі (Том
1 а.с. 194-195).

Позовні вимоги про визнання
недійсними договорів купівлі - продажу
часток у статутному капіталі TOB «КПО
Гарант» від 18.02.2010 року та 19.08.2010 року та
заяв ОСОБА_4 про відступлення часток у
статутному капіталі ТОВ «КПО Гарант»
від 18.02.2010 року та 19.08.2010 року позивач
обґрунтовувала тим, що укладаючи
зазначені договори та складаючи заяви,
відповідач діяв без її згоди як
подружжя, яку остання ні письмово ні
усно не давала.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог про визнання недійсними
договорів купівлі - продажу часток у
статутному капіталі TOB «КПО Гарант» від
18.02.2010 року та 19.08.2010 року, суд першої
інстанції виходив з того, що грошові
кошти, внесені подружжям до статутного
фонду господарського підприємства,
втрачають ознаки спільної сумісної
власності подружжя і тому подальше
розпорядження учасником його часткою в
статутному капіталі є суб′?єктивним
корпоративним правом такого учасника і
відчуження ним на власний розсуд
частки у статутному фонді здійснюється
без згоди іншого з подружжя.

Висновки суду в цій частині є
правильними, і ґрунтуються на законі.

У відповідності до ч.ч.2, 3 ст. 65 СК
України при укладенні договорів одним
із подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік мають право на звернення до
суду з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена.

Згідно положень ст. 115 ЦК України, ст. 85
ГК України, ст. 12 Закону України «Про
господарські товариства» власником
майна, переданого господарському
товариству у власність його учасниками
як вклад до статутного (складеного)
капіталу, є саме товариство, відчуження
учасником товариства частки в
статутному капіталі на користь іншої
особи не припиняє права власності
товариства на майно, яке обліковується
на його балансі, у тому числі на внесені
до статутного капіталу вклади
учасників.

Виходячи зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 61 СК
України якщо вклад до статутного
капіталу господарського товариства
зроблено за рахунок спільного майна
подружжя, в інтересах сім'ї, той із
подружжя, хто не є учасником
товариства, має право на поділ
одержаних доходів.

Таким чином, з моменту внесення
грошових коштів до статутного капіталу
господарського товариства вони є
власністю самого товариства, зазначені
спільні кошти (майно) подружжя
втрачають ознаки об'єкта права
спільної сумісної власності подружжя.

Право на компенсацію вартості частини
коштів виникає в іншого подружжя лише
щодо спільних коштів, а не статутного
капіталу, при цьому лише в тому разі,
коли спільні кошти всупереч ст. 65 CК
України були використані одним із
подружжя саме для внесення вкладу до
статутного капіталу.

Подальше розпорядження учасником
товариства його часткою в статутному
капіталі з огляду на положення ст.ст. 116,
147 ЦК України є суб'єктивним
корпоративним правом такого учасника й
відчуження ним на власний розсуд
частки в статутному фонді не може
вважатися використанням (відчуженням)
спільного майна подружжя проти волі
іншого подружжя та не в інтересах сім'ї.

Отже, у разі передання подружжям свого
майна для здійснення підприємницької
діяльності шляхом участі одного з них у
заснуванні господарського товариства
це майно належить зазначеному
товариству на праві власності,
подружжя набуває відповідне майнове
право, яке реалізується одним із
подружжя (засновником) шляхом участі в
управлінні товариством, а друге
подружжя набуває право вимоги виплати
йому певних сум у разі поділу майна між
подружжям.

З зазначеного випливає, що ОСОБА_4 мав
право розпоряджатися своєю часткою у
статутному капіталі ТОВ «КПО Гарант»
без згоди другого з подружжя, а тому
відсутні підстави для визнання
недійсними договорів купівлі - продажу
часток у статутному капіталі
товариства за положеннями ст. 65 СК
України.

Однак, відмовляючи у задоволенні
позову в частині визнання недійсними
зазначених договорів купівлі - продажу,
суд дійшов висновків про наявність
правових підстав для визнання
недійсними заяв ОСОБА_4 про
відступлення часток у статутному
капіталі ТОВ «КПО Гарант» від 18.02.2010
року та 19.08.2010 року.

Визнаючи недійсними зазначені
заяви, суд виходив з того, що оформлення
відчуження часток у статутному
капіталі товариства на підставі
нотаріально-засвідчених письмових
заяв не можна вважати документами, на
підставі яких засвідчено юридичний
факт відчуження часток, оскільки вони
не містять будь-яких даних щодо
волевиявлення особи, яка придбала таку
частку - ОСОБА_1, відчуження часток у
статутному капіталі мало бути
оформлено відповідним договором
купівлі-продажу (дарування, міни тощо) з
нотаріальним посвідченням та
зазначенням усіх істотних умов
договору.

З такими висновками суду не
погоджується колегія суддів, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
недійсними заяв ОСОБА_4 про
відступлення часток у статутному
капіталі ТОВ «КПО Гарант» від 18.02.2010
року та 19.08.2010 року обгрунтовані тим, що
позивач згоди на складання ОСОБА_4
таких заяв не давала, відступлення
часток у статутному капіталі за
вказаними заявами здійснено без згоди
другого з подружжя.

Вийшовши за межі заявлених ОСОБА_3
вимог, суд прийшов до висновків про
наявність підстав для визнання
недійсними заяв про відступлення
часток з інших правових підстав, що є
порушенням вимог закону щодо
диспозитивності цивільного
судочинства.

Крім того, висновки суду щодо
недопустимості укладення договорів
купівлі-продажу часток у статутному
капіталі у вигляді заяв, які не
відповідають формі не ґрунтуються на
матеріалах справи, так як майнові права
на частки передавалися не на підставі
зазначених заяв, а відповідно до
договорів купівлі-продажу часток у
статутному капіталі TOB «КПО Гарант» від
18.02.2010 року та 19.08.2010 року, посвідчення
яких у нотаріальному порядку законом
не вимагається.

За положеннями ст. 10 Закону України
«Про господарські товариства», ст. 116 ЦК
України учасники господарського
товариства мають право здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують його
участь у товаристві, у порядку,
встановленому законом.

Частиною 1 ст. 147 ЦК України та ч.1 ст. 53
Закону України «Про господарські
товариства» встановлено, що учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи
іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному
або кільком учасникам цього
товариства. Відчуження учасником
товариства з обмеженою
відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається,
якщо інше не встановлено статутом
товариства.

Відповідно до ч.3 ст. 29 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» у
разі внесення змін до установчих
документів, які пов′?язані зі зміною
складу засновників (учасників)
юридичної особи, крім документів, які
передбачені частиною першою цієї
статті, додатково подається примірник
оригіналу (ксерокопія, нотаріально
засвідчена копія) одного із таких
документів - заяви, договору, іншого
документа про перехід чи передачу
частки учасника у статутному капіталі
товариства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновків, що відступлення часток у
статутному капіталі товариства
відбулося на підставі відповідних
договорів купівлі-продажу, які є
чинними, заяви ОСОБА_4 щодо
відступлення належних йому як учаснику
ТОВ часток подавалися на підтвердження
укладення правочинів щодо такого
відступлення та як необхідні
документи, необхідні для внесення змін
до установчих документів ТОВ «КПО
Гарант», а тому не можуть бути визнані
недійсними з підстав невідповідності
їх вимогам закону. А тому відсутні
підстави і для зобов'язання Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Дарницької
районної реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
скасувати записи в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців про набуття ОСОБА_1
часток у статутному капіталі
товариства

Тому рішення суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання недійсними з моменту
укладання заяв ОСОБА_4 про відступлення
часток у статутному капіталі ТОВ «КПО
Гарант» від 18.02.2010 року та від 19.08.2010
року та зобов'язання Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Дарницької районної
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві скасувати
записи в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців про набуття ОСОБА_1 часток
у розмірі 98 % та 0,66 % в статутному
капіталі товариства на підставі п.п. 3, 4
ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволенні таких позовних
вимог.

Погоджуючись з правильністю висновків
суду в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про визнання недійсними
договорів купівлі - продажу часток у
статутному капіталі товариства,
колегія суддів задовольняє апеляційну
скаргу частково, залишаючи рішення в
зазначеній частині без змін.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено, за положеннями ст. 88 ЦПК
України не підлягають до стягнення на
її користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 витрати
по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану
представником на підставі довіреності
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 28 травня 2014 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання недійсними з моменту
укладання заяв ОСОБА_4 про відступлення
часток у статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КПО Гарант» від
18.02.2010 року та від 19.08.2010 року та
зобов'язання Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Дарницької районної
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві скасувати
записи в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців про набуття ОСОБА_1 часток
у розмірі 98 % та 0,66 % в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «КПО Гарант»,
стягнення судового збору скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні таких позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає чинності з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя

Судді

Справа № 754/12738/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8925/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Буша Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.