Справа № 502/1816/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Кілія.

Кілійський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Балана М. В.,

при секретарі Кас'яненко О.Я.,

з участю представників: ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кілія цивільну
справу

за позовом

ОСОБА_1, який діє від імені та в
інтересах ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про

стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 від імені і в інтересах ОСОБА_3
звернувся до Кілійського районного
суду Одеської області з позовною
заявою до ОСОБА_4 про стягнення боргу в
розмірі 15 000 грн., відповідно до
розписки від 23.04.2012 року про отримання
грошових коштів.

В судовому засідання представник
позивача та позивач в обґрунтування
позовних вимог пояснили наступне, що
ОСОБА_4 звернувся 23.04.2012 року до ОСОБА_3
та ОСОБА_5 - батька відповідача, з
проханням надати в борг грошову суму в
розмірі 15000 грн. для початку його
підприємницької діяльності. Отримавши
відповідну кошти в розмірі 15000 грн.
відповідач склав боргову розписку,
згідно якої зобов'язався повернути
грошові кошти до 23.04.2013 року. Однак
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
та після смерті батька відповідач на
неодноразові прохання повернути
зазначену грошову суму відмовляється,
посилаючись те, що батько при останній
зустрічі, простив сину борг та
вищезазначену суму він не збирається
повертати. Внаслідок чого позивач та
представник позивача просять
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив наступне, дійсно 23.04.2012 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надали в борг грошову
суму в розмірі 15000 грн., про що
відповідач написав власноручну
розписку зі строком повернення
протягом одного року. Однак, як вказує
позивач, коли вони востаннє
зустрічались з ОСОБА_5, то батько йому
сказав, що пробачає йому
вищезазначений борг та пообіцяв
прийняти всі міри щоб знищити
відповідну розписку. Та з оригіналу
наданої відповідачем розписки
вбачається, що на ній містить розрив на
весь аркуш. Також згідно заповіту,
померлий заповідав усе своє майно
своєму синові, на підставі чого, як
вважає позивач та представник
відповідача зазначений борг батько
простив йому. Враховуючи вищевказане
просять в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані письмові докази та
розглянувши справу у межах заявлених
позовних вимог, суд достовірно
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

У відповідності до ст. 59 ЦПК України суд
не бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

У ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

23.04.2012 року ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 безвідсотковий борг у розмірі 15
000 грн. строком на один рік. На
підтвердження укладеного між
позивачем та відповідачем договору
ОСОБА_4 написав боргову розписку про
отримання у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 боргу в
розмірі 15000 грн.

З дослідженої в судовому засіданні
оригіналу боргової розписки
вбачається наступне: «Я, ОСОБА_4 взяв у
борг 15000 гривень у ОСОБА_3 та ОСОБА_5
строком на 1 рік» /а.с. 8/.

Шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений
21.11.2006 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Кілійського
районного управління юстиції Одеської
області, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_3 виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кілійського районного управління
юстиції Одеської області від 21.11.2006
року, актовий запис № 164.

За повідомленням Кілійської районної
державної нотаріальної контори за вих.
№ 540/01-16 від 17.06.2014 року, після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
спадкова справа № 238/2013 була заведена 26
липня 2013 року за заявою про прийняття
спадщини від імені ОСОБА_4, сина
спадкодавця. 15.11.2013 року надана заява
про прийняття спадщини від імені
ОСОБА_3, дружини спадкодавця. Інших заяв
не надходило. Свідоцтво про право на
спадщину не видавалося.

Відповідно заповіту посвідченого
державним нотаріусом Кілійської
районної державної нотаріальної
контори за реєстровим № 3952 від 26.08.2006
року, ОСОБА_5 заповідав усе своє майно,
де б воно не знаходилось і з чого воно
не складалось своєму синові ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Оскільки факт укладання 23.04.2012 року між
позивачем та відповідачем договору
позики, зі строком повернення 23.04.2013
року грошових коштів, та факт написання
боргової розписки визнано позивачем та
відповідачем ОСОБА_4, суд вважає їх
достовірними, та такими, що не
підлягають доказуванню.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У ст. 545 ЦК України зазначено, що
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.

Як зазначено у ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що до теперішнього
часу відповідач позику не повернув,
чим порушив вимоги ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, відповідно до якої
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Разом з тим згідно зі ст. 1261 ЦК України
діти спадкодавця і той з подружжя, який
його пережив, мають право на
спадкування за законом у першу чергу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного суд вважає
позов ОСОБА_1 від імені і в інтересах
ОСОБА_3 про стягнення на з ОСОБА_4 суму
боргу у розмірі 15000 гривень, які
надавались останньому 23.04.2012 року у
борг, підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
РНОКПП НОМЕР_2, борг за договором позики
від 23.04.2012 року, в розмірі 7500 (сім тисяч
п'ятсот) гривень.

У задоволенні позову в частині решти
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд Одеської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан.