УХВАЛА

іменем україни

16 липня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_3,
житлово-будівельного кооперативу
«Учитель» про стягнення
заборгованості за спожиту
електроенергію за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» на рішення
апеляційного суду Київської області
від 17 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Київобленерго» (далі - ПАТ
«Київобленерго») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
26 серпня 2011 року працівниками
Білоцерківського РП ПАТ
«Київобленерго» у побутового
споживача електричної енергії ОСОБА_3
виявлено порушення п. 48 Правил
користування електричною енергією для
населення (далі - Правила), розкрадання
електричної енергії без приладів
обліку, а саме: змонтована розетка зі
схованою електропроводкою. На підставі
акту від 26 серпня 2011 року № К 017173 та
згідно Методики обчислення розміру
відшкодування збитків, завданих
електропостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил
відповідачу нараховано суму
заборгованості за період з 26 серпня 2010
року по 26 серпня 2011 року 5 628
грн 53 коп., яку позивач просив стягнути
на його користь з відповідачів.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 17 грудня 2013 року позов ПАТ
«Київобленерго» задоволено частково.
Стягнуто з ЖБК «Учитель» на користь ПАТ
«Київобленерго» суму коштів у розмірі
5 628 грн 53 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 17 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з ЖБК «Учитель» на користь
ПАТ «Київобленерго» суми коштів у
розмірі 5 628 грн 53 коп. скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення. У
задоволенні позовних вимог
ПАТ «Київобленерго» відмовлено. У
решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ
«Київобленерго», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_3 порушено п. 48 Правил за адресою
її проживання: АДРЕСА_1. Оскільки
вказаний будинок не є власністю ОСОБА_3,
а перебуває у віданні ЖБК «Учитель», то
заборгованість за спожиту
електроенергію слід стягнути саме з
останнього, так як лічильник обліку
споживання електроенергії знаходиться
за межами її квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову до
ЖБК «Учитель», апеляційний суд виходив
із того, що саме з ОСОБА_3 укладено
договір про користування електричною
енергією, порушення вчинено саме нею, а
не ЖБК «Учитель». Крім того, предметом
укладеного між ПАТ «Київобленерго» та
ЖБК «Учитель» договору є
електроенергія, яка використовується
для забезпечення функціонування місць
загального користування. Крім того,
апеляційний суд виходив із того, що
дані вимоги до ЖБК «Учитель» підлягали
розгляду в порядку господарського
судочинства. Оскільки позивач не
уточнив, до кого саме ним заявлено
вимоги, апеляційний суд в іншій частині
рішення суду залишив без змін.

Проте повністю погодитись із такими
висновками апеляційного суду не можна,
оскільки апеляційний суд дійшов їх з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Правовідносини з постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами і
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 листопада 1999 року № 1416
(далі - Методика).

Судами встановлено, що 22 березня 2000
року між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_3
як власником квартири АДРЕСА_1 було
укладено договір про користування
електричною енергією споживачем.

10 червня 2004 року між ЗАТ
«Київобленерго» та ЖБК «Учитель», що
діє на підставі статуту, було укладено
договір про користування електричною
енергію споживачем.

Відповідно до п. 4.2 договору ЖБК
«Учитель» відповідальність споживача
за сплату постачальнику електричної
енергії вартості електроенергії,
розраховано виходячи із приєднаної
потужності струмоприймачів та
кількості годин їх використаним, у разі
таких дій споживача самовільного
внесення змін у схеми обліку
електроенергії, пошкодження засобів
електроенергії, втручання в їх роботу,
зняття пломб з засобів обліку,
споживання електроенергії поза
засобами обліку, інших умов визначених
методичними рекомендаціями НКРЕ.

Тобто, відповідальність за порушення
Правил несе споживач.

26 серпня 2011 року працівниками
Білоцерківського
РП ПАТ «Київобленерго» у
ОСОБА_3 за місцем її проживання було
виявлено порушення Правил, а саме:
самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів,
електропроводки до електричної мережі,
що не є власністю споживача. За
підсумками перевірки складено акт № К
017173 від 26 серпня 2011 року і ОСОБА_3
було нараховано суму вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення у розмірі 5 628 грн 53
коп.

За положеннями ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
Правил згідно із законодавством
України.

Відповідно до п. 53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається в
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.

Згідно акту від 12 жовтня 2011 року №
08/21-27-167 державного інспектора з
енергетичного нагляду Яцуна О.Г. на
звернення ОСОБА_3 про незгоду з актом
від 26 серпня 2011 року встановлено, що з
боку ЖБК «Учитель» не виконанні
обов'язки, передбачені п. 10.1 пп. 27
Правил, тому приписом від 12
жовтня 2011 року зобов'язано скасувати
нарахування ОСОБА_3 вартості не
облікованої електроенергії по акту від
26 серпня 2011 року № К 017173 та провести
нарахування за безоблікове
використання електроенергії на ЖБК
«Учитель» з посиланням на пп. 6.41, 10.1
Правил.

Проте апеляційний суд не дав правової
оцінки цьому доказу, вважаючи його
неналежним доказом, не навівши при
цьому у порушення ст. ст. 57-59, 212 ЦПК
України жодних мотивів визнання його
неналежним.

Також апеляційний суд не врахував, що
самовільне підключення до об'єкта
електроенергетики було здійснено до
приватної квартири АДРЕСА_1, власником
якої є ОСОБА_3 Таким чином, висновок
апеляційного суду про те, що належним
відповідачем є ЖБК «Учитель», є
передчасним.

Крім того, дійшовши висновку про те, що
справа за вимогами до
ЖБК «Учитель» підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства,
апеляційний суд не з'ясував належним
чином питання юрисдикції даної справи
та розглянув спір по суті у порядку
цивільного судочинства, не
застосувавши положення ст. ст. 205, 310 ЦПК
України.

Крім того, апеляційний суд не врахував,
що предметом спору є акт
№ К 017173 від 26 серпня 2011 року стосовно
обліку побутового споживача - фізичної
особи ОСОБА_3 за участю представника
ЖБК «Учитель» та акт від 12 жовтня 2011
року № 08/21-27-1 держенергонагляду на
звернення ОСОБА_3 щодо акту
від 26 серпня 2011 року № К 017173. У зв'язку
із цим, встановивши, що порушення
Правил допустила ОСОБА_3 і відмовивши в
позові до неї, апеляційний суд порушене
право позивача не захистив, не
звернувши уваги на те, що позовні
вимоги заявлені і до ОСОБА_3, і до
ЖБК «Учитель».

За таких обставин, коли не встановлені
фактичні обставини, судове рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування ухваленого судового
рішення із передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«А.Е.С.Київобленерго» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 17 квітня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська