Справа № 149/2024/14-ц
Провадження №6/149/91/14
У Х В А Л А

іменем України

"18" липня 2014 р. Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Слободонюк М.В.,

за участі секретаря Коломієць В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмільнику подання
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Хмільницького міськрайонного
управління юстиції Шемети В.І. про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння особи, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2014 року до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області надійшло подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Хмільницького міськрайонного
управління юстиції Шемети В.І., яке
погоджене з начальником ВДВС
Хмільницького МРУЮ Деркачем В.М., про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння особи - гр. ОСОБА_3, а
саме в квартиру АДРЕСА_1.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у відділі ДВС Хмільницького МРУЮ
перебуває виконавчий лист № 1-308 від
31.05.2013 року, виданий Хмільницьким
міськрайонним судом Вінницької
області про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 26950 грн. коштів.

13.03.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Однак на
теперішній час рішення суду не
виконується, боржник на виклики та
телефонні дзвінки державного
виконавця не відповідає та перешкоджає
у доступі до власної квартири АДРЕСА_1.
За таких обставин державний виконавець
ініціює перед судом відповідне питання
про примусове проникнення до житла
боржника.

У судове засідання державний
виконавець Шемета В.І. не з'явився.
Разом із тим, від представника ВДВС
Хмільницького міськрайонного
управління юстиції надійшла заява про
розгляд подання у його відсутність.

Суд, розглянувши відповідне подання та
вивчивши долучені до нього матеріали,
приходить до наступного.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 376
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду обставини, за
яких вона могла би заперечити
необхідність примусового проникнення
в житло.

Так, із матеріалів подання вбачається,
що за гр. ОСОБА_3, як боржником у
виконавчому провадженні,
зареєстрована квартира АДРЕСА_1

У відповідності до статті 30
Конституції України, статті 311
Цивільного кодексу України кожному
гарантується недоторканність житла; не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та
недоторканність житла є не тільки
конституційно-правовим обов'язком
держави, а й дотриманням взятих
Україною міжнародно-правових
зобов'язань відповідно до положень
Загальної декларації прав людини 1948
року, Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод 1950 року,
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права 1966 року. Зазначені
міжнародні акти згідно з частиною
першою статті 9 Конституції України є
частиною національного законодавства
України.

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту 1
статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканність свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, стаття
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Так, за вимогами п. 4, 15 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право
проводити огляд приміщень, у разі
необхідності примусово відкривати їх у
встановленому порядку. Із цією метою
він має право звернутися до суду з
поданням про ухвалення відповідного
судового рішення. Предметом такого
подання є підстава примусового
проникнення до житла фізичної особи:
знаходження у неї майна боржника чи
майна та коштів, належних боржникові
від інших осіб.

Як видно із подання державного
виконавця, останній просить суд надати
дозвіл на примусове проникнення до
квартири боржника з метою встановлення
об'єктивної експертної оцінки даної
нерухомості, хоча даних про те, що
боржник чи інші особи чинять перешкоди
в проникненні до житла боржника не має.
Сам по собі факт відмови боржника
ОСОБА_3 від підпису акту опису й арешту
майна, про що державним виконавцем
складено акт від 23.04.2014р., не є
безумовною підставою для проникнення у
зазначене житло. Неявки на виклики до
державного виконавця без поважних на
те причин чи не виконання його законних
вимог тягнуть за собою
відповідальність боржника згідно із
законом, однак не можуть бути приводом
для ініціювання питання в порядку ст. 376
ЦПК України.

Будь-яких інших доказів про
неможливість потрапляння до квартири
ОСОБА_3 для перевірки майнового стану,
проведення опису та арешту майна
боржника, державним виконавцем суду
надано не було.

За наведених вище обставин у суду
відсутні достатні підстави для надання
дозволу на примусове проникнення у
житло.

Керуючись ст.ст. 210, 376 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Хмільницького міськрайонного
управління юстиції Шемети В.І. про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння особи, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Слободонюк М.В.