Ухвала

іменем україни

03 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
про розірвання договору оренди землі
та зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
на рішення Красноармійського
міськрайоннного суду Донецької
області від 28 січня 2014 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 21 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
про розірвання договору оренди землі
та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивувала тим, що
згідно договору міни від 04 квітня 2012
року вона стала власницею земельної
ділянки площею 5, 4512 га, що розташована
на території Миролюбівської сільської
ради Красноармійського району
Донецької області, й яка попереднім
власником - ОСОБА_5 була передана в
оренду відповідачу за договором від 07
червня 2010 року.

19 березня 2013 року їй було виділено в
натурі (на місцевості) вищевказану
земельну ділянку, після чого змінився
сам предмет договору оренди, так як
замість ідеальної долі землі в єдиному
земельному масиві, предметом договору
стала реальна земельна ділянка з
встановленими зовнішніми межами, які
закріплені межовими знаками,
зазначеного зразка у кількості 12-ті
штук, які передані їй під охорону.

Посилаючись на те, що вказане є
підставою для розірвання договору
оренди із відповідачем, з приводу чого
вона неодноразово зверталася до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»,
та з пропозицією переукласти такий
договір, а також на те, що відповідачем
порушено встановлену договором оренди
ротацію культур та частина виділеної
їй земельної ділянки поросла бур'яном,
ОСОБА_4 вказуючи крім іншого про свій
намір самостійно обробляти свою
земельну ділянку та уточнивши позовні
вимоги, просила позов задовольнити,
визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки та додаткову угоду
до нього, розірвати договір оренди
земельної ділянки, укладений із
товариством 07 червня 2010 року та
повернути земельну ділянку.

Рішенням Красноармійського
міськрайоннного суду Донецької
області від 28 січня 2014 року позов
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки №281 від 07
червня 2010 року, укладений між
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
та ОСОБА_5 та додаткову угоду до нього;
розірвано договір оренди землі №281 від
07 червня 2010 року, укладений між
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
та ОСОБА_5; зобов'язано
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю повернути
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5, 4512 га,
що розташована на території
Миролюбівської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 21 березня 2014 року
зазначене рішення міськрайонного суду
в частині задоволення позовних вимог
про визнання договору оренди недійсним
скасовано й ухвалено в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
таких вимог. У решті рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
просить ухвалені у справі судові
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції,
виходив з того, що перехід права
власності на спірну земельну ділянку,
яка передана в оренду відповідача,
відповідно до п. 40 оскаржуваного
договору оренди землі є підставою для
розірвання договору, крім того, такою
підставою є виділення в натурі
земельної ділянки із встановленням
зовнішніх меж, які закріплені межовими
знаками.

Змінюючи частково рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд зазначив
про те, що розірвати можливо лише
дійсний договір, а відтак вимоги ОСОБА_4
про визнання договору оренди недійсним
задоволенню не підлягають.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
на увагу не заслуговують й висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайоннного суду Донецької
області від 28 січня 2014 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 21 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О. Савченко

І.К. Парінова

І.М. Фаловська