У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
недійсними довіреності, договорів
купівлі-продажу, витребування майна та
визнання права власності на земельну
ділянку та домоволодіння, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 2 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
визнати недійсними довіреність від 12
листопада 2008 року, видану від її імені
на ім'я ОСОБА_7, посвідчену нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстровану у реєстрі № 264, договір
купівлі-продажу домоволодіння по
АДРЕСА_1, укладений 17 квітня 2009 року між
нею (від імені якої діяв ОСОБА_7) та
ОСОБА_5, договір купівлі-продажу
земельної ділянки за зазначеною
адресою, укладений 17 квітня 2009 року між
нею (від імені якої діяв ОСОБА_7) та
ОСОБА_5, договір купівлі-продажу
вказаного домоволодіння, укладений 3
червня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
договір купівлі-продажу спірної
земельної ділянки, укладений 3 червня
2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
витребувати з володіння ОСОБА_6
зазначені домоволодіння та земельну
ділянку та визнати за нею право
власності на це майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що оскаржувані правочини були
вчинені без її відома та згоди.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 7
червня 2013 року позов задоволено.
Визнано недійсною довіреність від 12
листопада 2008 року, видану від імені
ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_7, посвідчену
нотаріусом Івано-Франківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстровану у реєстрі № 264.
Визнано недійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння по
АДРЕСА_1, укладений 17 квітня 2009 року між
ОСОБА_4 (від імені якої діяв ОСОБА_7) та
ОСОБА_5 Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки по
АДРЕСА_1, укладений 17 квітня 2009 року між
ОСОБА_4 (від імені якої діяв ОСОБА_7) та
ОСОБА_5 Визнано недійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння по
АДРЕСА_1, укладений 3 червня 2009 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Визнано недійсним
договір купівлі-продажу земельної
ділянки по АДРЕСА_1, укладений 3 червня
2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Витребувано з володіння ОСОБА_6
зазначене домоволодіння та земельну
ділянку. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 2 грудня
2013 року рішення суду першої інстанції у
частині визнання недійсним договорів
купівлі-продажу домоволодіння та
земельної ділянки по АДРЕСА_1, укладені
3 червня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
скасовано та ухвалено нове рішення, про
відмову в позові в цій частині. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення апеляційного суду у
частині залишення без змін рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що
доводи касаційної скарги про порушення
норм процесуального права судом
апеляційної інстанції не дають підстав
для скасування ухваленого судового
рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 2 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко