Справа №666/154/14-ц
Провадження № 2/666/575/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року Дніпровський районний суд
міста Херсона у складі:

головуючого судді
Гордимова А.В.,

при секретарі
Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Управління комунальної
власності Херсонської міської ради,
третя особа Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Дніпровської
районної у місті Херсоні ради про
визнання права користування жилим
приміщенням та визнання недійсним
правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2
звернулася з позовом до ОСОБА_3,
Управління комунальної власності
Херсонської міської ради, третя особа
Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Дніпровської районної у місті
Херсоні ради про визнання права
користування жилим приміщенням та
визнання недійсним
правовстановлюючого документу. В
позові вказала, що з 28 липня 2006 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 Вона перебувала на квартирному
обліку УМВС України в Херсонській
області в черзі осіб, які користуються
правом першочергового отримання житла,
як співробітник міліції складом сім'ї з
5-ти чоловік: ОСОБА_4, чоловік - ОСОБА_3,
син - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_2 та мати -
ОСОБА_6 07.02.2008 року позивачу надано в
порядку поліпшення житлових умов в
доповнення однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі
зареєстрували своє місце проживання
всі вищевказані члени сім'ї. Згодом,
позивач з дітьми на прохання ОСОБА_3
знялись з реєстрації місця проживання
з квартири АДРЕСА_1 та зареєструвались
у належній позивачу на праві приватної
власності квартирі АДРЕСА_1. Відповідач
ОСОБА_3 залишився на реєстраційному
обліку та 29.05.2009 року приватизував
вказану квартиру. Херсоні. Рішенням
Дніпровського районного суду міста
Херсона від 28.02.2014 року шлюб укладений
між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано.
Малолітня ОСОБА_2 на теперішній час
проживає з матір'ю та позбавлена права
користуватися квартирою АДРЕСА_1 не
може оскільки ОСОБА_2 здає вказану
квартиру в оренду. У зв'язку з цим
позивач просить суд визнати за
малолітньою ОСОБА_2, право
користування квартирою АДРЕСА_1 та
вселити малолітню ОСОБА_2, до квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та її
представник уточнили позовні вимоги,
просили визнати за малолітньою ОСОБА_2,
право користування квартирою АДРЕСА_1
та Визнати недійсним розпорядження
Фонду комунального майна м. Херсона
№24434-ж від 27 травня 2009 року про передачу
у приватну власність квартири АДРЕСА_1,
просила суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_3 та його представник
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали в повному обсязі, просили
відмовити у їх задоволенні.

Представник Управління комунальної
власності Херсонської міської ради в
судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Представник Органу опіки та піклування
виконавчого комітету Дніпровської
районної у місті Херсоні ради в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог та
зазначила, що права дитини гарантовані
ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.64
Житлового Кодексу України, якими
визначено, що діти - члени сім'ї наймача
або власника жилого приміщення мають
право користуватися займаним
приміщення нарівні з власником або
наймачем.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги, просив суд
позов задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та її
представника, відповідача та його
представника, представника третьої
особи, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із ст.18 ЗУ «Про охорону
дитинства» Діти - члени сім'ї наймача
або власника жилого приміщення мають
право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем.

Відповідно до п.4. ст.1 ст.57 Сімейного
Кодексу України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є: житло,
набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок
його приватизації відповідно до Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду".

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 28
липня 2006 року у Суворовському відділі
ЗАГСу міста Херсона, актовий запис № 220,
про що було видано свідоцтво про
одруження. Від цього шлюбу сторони
мають малолітню доньку - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки житлово-побутової
комісії УМВС України в Херсонській
області ОСОБА_1 перебувала на
квартирному обліку УМВС України в
Херсонській області в черзі осіб, які
користуються правом першочергового
отримання житла, як співробітник
міліції складом сім'ї з 5-ти чоловік:
ОСОБА_4, чоловік - ОСОБА_3, син - ОСОБА_5,
донька - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_6 07.02.2008
року позивачу надано в порядку
поліпшення житлових умов в доповнення
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

08.10.2008 року ОСОБА_3 визнано наймачем
квартири АДРЕСА_1 і укладено з ним
договір найму житлового приміщення, що
підтверджується витягом з протоколу №
10 засідання міської громадської
комісії з житлових питань від 08.10.2008
року, який затверджено рішенням
виконкому Херсонської міської ради №
511 від 21.10.2008 року. На момент
приватизації в квартирі АДРЕСА_1 був
тільки ОСОБА_3, що підтверджується
копією довідки про склад сім'ї від
24.03.2009 року, копією його заяви на
приватизацію вказаної квартири.

Згідно із ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Херсона від 04.02.2013 року по
цивільній справі № 2110/8806/12 встановлено,
що станом на 23.03.2009 року малолітня
ОСОБА_2 разом з матір'ю була приписана в
квартирі АДРЕСА_1. Вказане рішення
набрало законної сили.

Квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на
підставі свідоцтва про право власності
виданого згідно з розпорядженням фонду
комунального майна міста Херсона №
23146-ж від 12 лютого 2008 року.

При приватизації квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_7, яка діяла від свого імені та в
інтересах малолітньої доньки - ОСОБА_2
написала заяву адресовану на ім'я
голови фонду комунального майна міста
Херсона позивач, в якій зазначила, що
надала згоду на приватизацію квартири
АДРЕСА_1, без її участі та участі
малолітньої доньки, оскільки вони
постійно проживають за іншою адресою.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
від 27 травня 2009 року, виданого згідно з
розпорядженням фонду комунального
майна міста Херсона № 24434-ж від 25 травня
2009 року.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Херсона від 28.02.2014 року шлюб
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
розірвано.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач зазначила, що її донька - ОСОБА_2
позбавлена права користування
квартирою АДРЕСА_1, але при цьому жодних
доказів на підтвердження цього на
момент винесення рішення не надала.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходить із того, що загальна
площа спірної квартири АДРЕСА_1 складає
32,4 кв.м., в той час загальна площа
квартири АДРЕСА_1 в якій на теперішній
час зареєстрована та проживає
малолітня ОСОБА_2 разом з матір'ю -
ОСОБА_1 складає 56,36 кв.м. Квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_1. Тобто малолітня на теперішній
час проживає в квартирі яка значно
більша по площі ніж АДРЕСА_1.

При прийнятті рішення суд також
приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 яка
діяла від свого імені та в інтересах
малолітньої доньки - ОСОБА_2, написавши
заяву на ім'я голови фонду комунального
майна міста Херсона надала згоду на
приватизацію квартири АДРЕСА_1, без її
участі та участі малолітньої доньки, на
момент приватизації вказаної квартири
в ній був зареєстрований та проживав
лише ОСОБА_3, вказані обставини
встановлені судовим рішенням
Дніпровського районного суду міста
Херсона від 04.02.2013 року у цивільній
справі № 2110/8806/12.

З викладених обставин вбачається, що
приватизація квартири АДРЕСА_1 була
проведена у відповідності з нормами
діючого законодавства.

Також суд вважає, що права малолітньої
ОСОБА_2 не порушені оскільки вона
проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом з
матір'ю та згідно ЗУ «Про охорону
дитинства» має право користуватися
квартирою АДРЕСА_1 нарівні з власником,
тобто своїм батьком. ОСОБА_3 не
заперечує проти існування у його
доньки ОСОБА_2 права користування
квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.18 ЗУ «Про охорону
дитинства», п.4. ст.1 ст.57 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в
інтересах малолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Управління комунальної
власності Херсонської міської ради,
третя особа Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Дніпровської
районної у місті Херсоні ради про
визнання права користування жилим
приміщенням та визнання недійсним
правовстановлюючого документу -
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Дніпровський районний суд міста
Херсона шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя
А.В.Гордимов