Справа № 591/373/14-ц
Провадження № 2/591/611/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми в
складі:

головуючого
судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі -
Різніченко Н.А.

розглянувши у судовому засіданні в
м. Суми цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні житлом та вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про виселення ,-

ВСТАНОВИВ
:

Позивач -віповідач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом мотивуючи
його тим, що йому та відповідачу
належить на праві власності по ?
частині квартири, площею 18 кв.м, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить на підставі договору
купівлі-продажу від 17.08.2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_3. В цій квартирі з моменту її
придбання проживали він, відповідач та
син ОСОБА_4, 2006 року народження .
Відповідач та син в квартирі не
зареєстровані. З листопада 2013 року
відповідач почала чинити йому
перешкоди в проживанні в спільній
квартирі, нею були змінені замки, через
що він не міг змоги потрапити в житлове
приміщення. На даний час вимушений
проживати у своїх батьків. Просить
вселити його в квартиру за адресою :
АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2, не чинити перешкоди у
користуванні квартирою, що знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1 , в зустрічному
позові відмовити. Представник ОСОБА_1
підримує його вимоги.

Відповідач - позивач ОСОБА_2
звернулась з зустрічною позовною
заявою, мотивуючи її тим, що з 2005 року
по 18.12.2013 року вона перебувала в шлюбі з
відповідачем, від шлюбу мають сина
ОСОБА_4, 2006 року народження. Рішенням
Зарічного районного суду м.Суми від
18.12.2013 року шлюб розірвано. 03.10.20113 року,
29.12.2013 року позивач наніс їй тілесні
ушкодження, вона проходила лікування у
лікарів травматолога, нейрохірурга,
невропатолога. По факту нанесення
тілесних ушкоджень було порушено
кримінальне провадження, яке внесене
до єдиного реєстру досудових
розслідувань. Просить виселити ОСОБА_1
з квартири за адресою : АДРЕСА_1 за
систематичне порушення ним правил
співжиття, що робить неможливим для
неї та сина ОСОБА_5 проживання з
відповідачем в одній квартирі, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Представник ОСОБА_2 підримує ії вимоги.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
встановив, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 2005 року по
18.12.2013 року, шлюб розірвано в судовому
порядку (а.с.9). Під час спільного життя
на їх спільні кошти придбали
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу житлового приміщення,
яке видано на ім'я ОСОБА_1. а.с.42. В
спірній квартирі зареєстрований
ОСОБА_1 (а.с.8). Відповідно до ст. 116 ЖК
України наймача, члена сім'ї наймача,
можливо виселити із займаного
житлового приміщення, якщо останній
систематично порушує правила
співжиття і робить неможливим для
інших проживання з ним в одній квартирі
або будинку, якщо раніше вжиті заходи
попередження або громадського впливу
не дали позитивних результатів. При
цьому слід виходити з того, що при
триваючій антигромадській поведінці
виселення винного може статися і при
повторному порушенні, якщо раніше
вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних
результатів.

Статтями ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Суд розглядає цивільні
справи не інакше, як в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
ОСОБА_2 не надала суду достатніх та
беззаперечних доказів щодо триваючої
антигромадської поведінки відповідача
та зловживання ним спиртними напоями,
тому підстав для виселення відповідача
за вчинення порушення у суду немає. При
цьому суд виходить з наступного. Судом
встановлено, що за період з 2012 по 2013 рік
року по дату звернення ОСОБА_2 до суду з
цим позовом ( 27.05.2010 року ) відповідач
ОСОБА_1 лише один раз - 11.11.2013 року
притягував до адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства в сім'ї. Дії відповідача
полягали у нецензурній лайці на адресу
ОСОБА_2 та на нього було накладено
штраф. ОСОБА_2 не надала інших доказів
притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності за
вчинення конфліктів за місцем
проживання, а також не надала доказів
вжиття заходів попередження до
відповідача з боку співробітників ОВС.
В підтвердження протиправної
поведінки відповідача, ОСОБА_2
послалася на те, що зверталась до
правоохоронних органів 30.12.2013 року, за
даним фактом розпочато кримінальне
провадження за ознаками
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125
КК України. Однак даних, що ОСОБА_1
притягнутий до кримінальної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 125 КК
України не надано. Інших доказів на
підтвердження заявлених вимог ОСОБА_2
не надала. При вирішенні справи суд
також враховує те, що ОСОБА_2 визнала
факт, що дійсно поміняла замки у
вхідних дверях та ключи не надала
ОСОБА_1, в квартирі дійсно є речі
останнього і він позбавлений
можливості ними користуватись та
квартирою, даних про те, що в нього є
інше житло не має, не надано доказів
того, що саме за грошові кошти ОСОБА_2
придбано спірну квартиру і тільки для
неї особисто. З матеріалів справи
слідує, що ОСОБА_1 не проживав у
квартирі з поважних причин, так як
ОСОБА_2 чинила перешкоди у
користуванні квартирою, що було
встановлено у судовому засіданні.

Крім того, сторони не використали всі
можливості у вирішенні житлового спору
іншим шляхом.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що право ОСОБА_1 порушене і
підлягає захисту, так як він
позбавлений права в повній мірі
користуватися, володіти та
розпоряджатися спірним житлом, що
належить йому, відповідно до договору
купівлі-продажу житлового приміщення,
та необхідно зобов'язати ОСОБА_2 не
чинити перешкоди у користуванні
квартирою, що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.157, ст. 166 Житлового кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
перешкоди у користуванні квартирою, що
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1
ОСОБА_1.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст виготовлено та підписано
18 липня 2014 року.

Суддя
Н.Г.Прокудіна