Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1505/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Мохонько В. В.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюк О.В.

Карпенко О.Л..

при секретарі - Діманова
Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
позовом кредитної спілки «Реал Кредит»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою кредитної
спілки «Реал Кредит» на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 квітня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А:

КС «Реал Кредит» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх
вимог зазначали, що 20 серпня 2007 року між
КС «Реал Кредит» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 511/6-1 від 20
серпня 2007 року, за умовами якого
остання отримала кредит у розмірі 10000
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,1918%.
Відповідач належним чином взяті на
себе зобов'язання не виконує, внаслідок
чого утворилась заборгованість в
розмірі 118497,70 грн. Оскільки вказане
зобов'язання було забезпечене порукою,
заборгованість просить стягнути як з
боржника, так і з поручителя ОСОБА_4

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 14 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь кредитної спілки 9438 грн. 35 коп. -
заборгованості по кредиту, 9500 грн. -
пені та 229 грн. 40 коп. судового збору.

У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КС «Реал Кредит»
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції, з ухваленням
нового рішення, яким задовольнити їх
позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначають, що ухвалене рішення не
відповідає вимогам норм матеріального
та процесуального права. Судом першої
інстанції безпідставно зменшено суму
стягнення та відмовлено в задоволенні
позовних вимог до поручителя.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_5, представника КС «Реал Кредит»,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та в межах позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
20 серпня 2007 року між КС «Реал Кредит» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
511/6-1 від 20 серпня 2007 року, за умовами
якого остання отримала кредит у
розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,1918% за
день від суми залишку кредиту за кожен
день користування кредитом.

Відповідно до копії видаткового
касового ордеру від 20 серпня 2007 року
відповідач отримала зазначені кошти ,
що не заперечувалось в судовому
засіданні.

Згідно п.3.1 договору позичальник
зобов'язується сплатити не пізніше ніж
20-го числа кожного наступного місяця
плату за користування кредитом за
попередній місяць та частину основної
суми кредиту згідно графіку платежів
та/або таблиць в додаткових угодах до
даного договору.

Пунктом 2.2 кредитного
договору № 511/6-1 від 20 серпня 2007 року
передбачено обов'язок позичальника
повернути кредит та проценти за його
користування до 20.08.2010 року.

В порушення вимог договору відповідач
взяті на себе зобов'язання не виконує,
внаслідок чого утворилась сума
заборгованості перед позивачем, яка
станом на 26 грудня 2013 року складає:
заборгованість за основною сумою
кредиту - 9438,35 грн.; заборгованість за
процентами по кредиту - 39163,10 грн.; пеня -
57303,49 грн.; штраф згідно до п. 6.4 Договору
- 12592,76 грн.

Посилаючись на ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості, а тому відповідач повинна
повернуту позивачу суму
заборгованості отриманих коштів.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів судової
палати погоджується.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення 39163,10 грн. відсотків
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Законом України «Про кредитні спілки»
кредитна спілка - це неприбуткова
організація, заснована фізичними
особами, професійними спілками, їх
об'єднаннями на кооперативних засадах
з метою задоволення потреб її членів у
взаємному кредитуванні та наданні
фінансових послуг за рахунок
об'єднаних грошових внесків членів
кредитної спілки. Законом передбачено,
що кредитна спілка відповідно до свого
статуту надає кредити своїм членам на
умовах їх платності, строковості та
забезпеченості в готівковій та
безготівковій формі, а також здійснює
діяльність із залучення внесків
(вкладів) членів кредитної спілки на
депозитні рахунки.

Відповідно до Закону «Про
кредитні спілки», зокрема, ч. 4 ст. 8
якого передбачено, що ліцензуванню в
кредитній спілці підлягає діяльність
із залучення внесків (вкладів) членів
КС на депозитні рахунки, а також інші
види діяльності відповідно до закону.
Згідно зі ст. 34 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
здійснення діяльності з надання
фінансових кредитів дозволяється
тільки після отримання відповідної
ліцензії.

Суду не надано доказів
наявності ліцензій для здійснення
зазначених видів діяльності (надання
кредитів та доказів за рахунок яких
коштів-залучених чи капіталу КС
надавався фінансовий кредит
відповідачу, підтвердження їх членства
в кредитній спілці, а тому сума
нарахованих процентів не підлягає
стягненню.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія погодитись не може,
відповідно до наданих до апеляційної
інстанції копій ліцензій серії АВ
№346862, та АВ №391825, на надання фінансових
послуг, строк дії яких з 04 липня 2006 року
по 07 липня 2009 року відповідач мав права,
відповідно до раніше зазначених
законів, надавати фінансові кредити, та
отримувати відсотки. За таких обставин
відповідач повинна сплатити позивачу
39163,10 грн. відсотків за користування
кредитом.

Відповідно до п. 6.3 договору за
порушення терміну повернення
отриманого кредиту та прострочення
сплати суми процентів за користування
кредитом більш як 30 календарних днів,
на вимогу спілки позичальник сплачує
спілці пеню у розмірі 1 процента від
загальної суми неповернутого кредиту
за кожен день прострочення. Правовими
підставами для нарахування та
стягнення пені є ст.ст. 546, 547, 549 ЦК
України.

Згідно до частини 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

В п. 27 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
роз'яснено, що положення частини
третьої статті 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача.

Відповідачі надали до суду
заяву, якою просять суд зменшити розмір
пені в зв'язку зі скрутним матеріальним
становище.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов до висновку про
можливість зменшення розміру пені, суд
вважає, що з урахуванням суми боргу,
матеріального стану, зменшити розмір
стягнення пені до 9500 грн., але судом
першої інстанції не було враховано, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, В даному
випадку розмір збитків складає 9438,35
грн. + 39163,10 грн. відсотків за
користування кредитом, що складає 48601,45
грн. Колегія суддів вважає, що з
урахуванням суми боргу, матеріального
стану, зменшити розмір стягнення
неустойки, яка складає пеня - 57303,49 грн. +
штраф згідно до п. 6.4 Договору - 12592,76
грн., а того 69896,25 грн. може бути зменшена
до 4900 грн.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором № 511/6-1 від 20 серпня 2007 року
між КС «Реал Кредит» та ОСОБА_4 20 серпня
2007 року укладено договір поруки б/н
(далі - Договір поруки).

Згідно з п.п. 1.1., 2.5 Договору
поруки, ОСОБА_4 взяв на себе
зобов'язання солідарно нести перед
позивачем відповідальність за належне
виконання умов кредитного договору №
511/6-1 від 20 серпня 2007 року, включаючи
повернення кредиту, виплату процентів
за користування кредитом, сплату пені
та штрафних санкцій, відшкодування
збитків, завданих позивачу
невиконанням або неналежним
виконанням ОСОБА_3 умов кредитного
договору № 511/6-1 від 20 серпня 2007 року.

Відповідно ст. 559 ЦК України порука
припиняється, якщо кредитори протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

В даному випадку строк виконання
основного зобов'язання - повернення
коштів по договору №511/6-1 від 20 серпня
2007 закінчився 20 серпня 2010 року, КС «Реал
Кредит» звернулась з позовом до суду 29
січня 2013 року. Тому, правові підстави
для задоволення позову за рахунок
поручителя ОСОБА_4 - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем на підтвердження
пред'явлення вимоги до поручителя
надано копія досудової вимоги від 15
жовтня 2010 року та копія акту про
відмову від отримання досудової
вимоги.

Колегія суддів судової палати
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, що позивачем не було надано
належних та допустимих доказів
пред'явлення вимоги до поручителя.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Зазначеним вимогам
закону рішення суду першої інстанції в
повному обсязі не відповідає.

Враховуючи наведене, колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла до
висновку, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог до ОСОБА_3 та відмові в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 в
повному обсязі на підставі ст.309 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу кредитної спілки
«Реал Кредит» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 14 квітня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_3 на користь кредитної спілки
«Реал Кредит» 48601,45 грн. прострочену
заборгованість за кредитом та відсотки
за користування, 49000 грн. неустойку та
1777 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді