Справа № 296/3029/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого - судді
Бондарчука В.В.

при секретарі
Воєвуцькій І.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффазен Банк Аваль»», ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання припиненими договорів
поруки, іпотеки,, припинення обтяжень
нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в квітні 2014 року звернулася до
суду з позовом, в обгрунтування якого
вказала, що між нею та ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в період 2007-2008 років було
укладено ряд договорів поруки та
іпотеки, відповідно до яких вона
виступила майновим поручителем та
надала в іпотеку Банку належне їй
нерухоме майно. Позичальником по
вказаних договорах був ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1р. Його спадкоємцями
визнано відповідачів - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, однак, позивач відмовилася від
внесення змін до договорів поруки та
іпотеки, оскільки не бажає відповідати
за зобов"язання нових боржників.
Просить суд визнати припиненими
договори поруки та іпотеки, укладені
між позивачем та Банком , а також
припинити обтяження нерухомого майна,
яке належить позивачу та передано
Банку в іпотеку.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити з тих же підстав.

Представник відповідача (ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») позов не визав
та просив відмовити в його задоволенні
в повному обсязі за безпідставністю.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з"явилися, надіслали заяви
про розгляд справи без їх участі, позов
визнали та не заперечували проти його
задоволення (а.с. 22-23).

Суд заслухав пояснення сторін,
дослідив матеріали справи та встановив
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11
серпня 2008 року між ОСОБА_1 та Відкритим
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Житомирської
обласної дирекції зитого акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» (надалі - Банк), було
укладено договір поруки № Z012/110/334/2,
відповідно до якого позивач виступила
поручителем по кредитному договору №
Z012/110/334 від 11 серпня 2008 року, який
укладений між Банком та ОСОБА_6(а.с. 7-8).

12 серпня 2008 року між позивачем та
Банком було укладено договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за № 4203, відповідно до
якого позивач виступила майновим
поручителем по кредитному договору
№Z012/110/334 від 11 серпня 2008 року, та
передала в іпотеку Банку квартиру
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0225
га по АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

28 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та
Банком було укладено договір поруки
№Z012/110/803/3, відповідно до якого позивач
виступила поручителем по кредитному
договору № №Z012/110/803 від 28 листопада 2007
року, який укладений між Банком та
ОСОБА_6 (а.с. 11-12). Цього ж дня між
позивачем, відповідачем ОСОБА_3 та
позичальником ОСОБА_6 з однієї сторони,
та Банком - з другої сторони, було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за № 18228, відповідно до якого позивач
виступила майновим поручителем по
кредитних договорах № Z012/110/803 від 28
листопада 2007 року та № Z2012/110/804 від 28
листопада 2007 року, які укладені між
Банком та позичальником ОСОБА_6 В
забезпечення виконання цих кредитних
договорів позивач передала в іпотеку
Банку магазин непродовольчих товарів
за адресою: АДРЕСА_3.

22 травня 2007 року між позивачем,
позичальником ОСОБА_6 з однієї сторони
та Банком - з другої сторони, було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за № 7232, відповідно до якого позивач
виступила майновим поручителем по
кредитному договору № Z012/110/372 від 21
травня 2007 року, який укладений між
Банком та ОСОБА_6 В забезпечення
виконання цього кредитного договору
позивач передала в іпотеку Банку
магазин непродовольчих товарів, за
адресою: АДРЕСА_3, в якому її частка
власності складає 75/100 частин (а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (а.с. 15),
згідно Свідоцтв про право на спадщину
за законом від 13 вересня 2011 року та
Договору про поділ спадкового майна
від 13 вересня 2011 року його спадкоємцями
є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 16-17).

Як вбачається з пояснень представника
відповідача та не заперечується
представником позивача, офіційно Банку
стало відомо про смерть боржника
ОСОБА_6 19 травня 2011 року із запиту
приватного нотаріуса Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
До цієї дати, а саме 11 травня 2011 року,
відповідач ОСОБА_3 повністю погасила
заборгованість за кредитним договором
№Z012/110/803/3 від 28 листопада 2007 року (а.с.
43-45). В цей же день Банком були вжиті
заходи до звільнення заставного майна
(пров. Перший Московський, 16) з-під
обтяження Банку та з-під іпотеки
(а.с.46-49).

Оскільки зобов"язання за кредитним
договором №Z012/110/803/3 від 28 листопада 2007
року припинені ще в 2011 році, заставне
майно звільнено банком з-під обтяження
Банку та з-під іпотеки, тому підстав для
задоволення позову в частині визнання
припиненим кредитного договору
№Z012/110/803/3 від 28 листопада 2007 року та
договору іпотеки, укладеного 28
листопада 2007 року та посвідченого
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за № 18228, судом не вбачається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Припинення зобов'язання смертю
боржника стосується зобов"язань
особистого характеру. Укладення
кредитного договору не породжує
зобов'язання особистого характеру.

Відповідно до статті 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним
договором його права і обов'язки за цим
договором переходять до спадкоємців,
які зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Вимоги кредитора вони зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями і кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передано спадкоємцям у натурі
(пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Певними статтями Цивільного Кодексу
України прямо передбачено припинення
зобов"язання в разі смерті боржника.
Проте статтями цього ж Кодексу, які
регулюють питання припинення
кредитного договору, а також договору
поруки, не передбачено припинення
кредитного договору та договору поруки
у зв"язку із смертю боржника.

До того ж, частиною другою статті 554 ЦК
України передбачено, що поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що й боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що позовна вимога щодо
припинення договору поруки від 11.08.2008
№Z012/110/334/2 у зв"язку із смертю боржника
не підлягає до задоволення за
безпідставністю.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 5 червня 2003 року № 898-ІУ «Про
іпотеку» іпотекою визнається вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно із частиною п'ятою статті 3
Закону України від 5 червня 2003 року №
898-ІУ «Про іпотеку» іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Також суд приходить до висновку про
необгрунтованість позовної вимоги про
визнання припиненим договору іпотеки
від 12.08.2008, посвідченого приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за № 4203,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 5 червня 2003 року № 898-ІУ «Про
іпотеку» іпотекою визнається вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно із частиною п'ятою статті 3
Закону України від 5 червня 2003 року №
898-ІУ «Про іпотеку» іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

За правилами статті 23 вказаного Закону
у разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи - іпотекодавця, такий
спадкоємець не несе відповідальність
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимоги іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки.

Тобто, смерть позичальника або
іпотекодавця не є підставою для
припинення договору іпотеки. В даному
випадку іпотекодавець несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за виконання
основного зобов"язання боржником в
межах вартості предмету іпотеки.

Враховуючи те, що позовна вимога про
припинення обтяження нерухомого майна,
яке належить позивачеві ОСОБА_1 та
передано нею в іпотеку ПАТ «Райффазен
Банк Аваль», є похідною від первісних
позовних вимог, які визнані судом
такими, що не підлягають до
задоволення, суд вважає її
безпідставною і також відмовляє в її
задоволенні.

А тому, враховуючи викладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
«Райффазен Банк Аваль»», ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання припиненими договорів
поруки, іпотеки, припинення обтяжень
нерухомого майна за безпідставністю.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира.

Суддя
В. В. Бондарчук