Справа 487/6594/14-ц
Номер провадження 6/487/718/14
Ухвала

Іменем
України

01.07.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді -
Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання -
Табунщик К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві подання державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

01.07.2014 р. державний виконавець
Центрального ВДВС ММУЮ звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина України ОСОБА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що останній
не виконує зобов'язання, покладені на
нього судовим рішенням.

До судового засідання державний
виконавець не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив розглянути подання
за його відсутності, викладені вимоги
підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На виконанні в Центральному відділі
ДВС ММУЮ перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, виданого 27.11.2013 р. по
справі №490/10019/13-ц про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу,
починаючи з 12.09.22013 р. і до повноліття
дитини.

Державним виконавцем 14.02.2014 р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яку направлено сторонам
виконавчого провадження за вих. №6669/5.

14.02.2014 р. за вих № №6669/5 державним
виконавцем надіслано вимогу про явку
до відділу для вирішення питання про
сплату аліментів.

В обґрунтування вимог цього подання
державний виконавець посилається на
те, що станом на 01.05.2014 р. заборгованість
у розмірі 8389,12 грн., ОСОБА_1 не сплачена.

Зі змісту ч.1 ст.377-1 ЦПК України
вбачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

Порядок здійснення права громадянами
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну регулюється Законом України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (далі -
Закон).

Відповідно до ст.33 Конституції України
право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Стаття 6 Закону передбачає декілька
видів обмеження у виїзді громадян
України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Таким чином, необхідною підставою для
задоволення даного подання є наявність
обставин та підтверджуючих їх
відповідних доказів про те, що боржник
має паспорт для виїзду за кордон, його
дії свідчать про намір виїхати за
кордон або безпосередньо перебуває за
кордоном.

Жодних доказів в обґрунтування
існування у боржника наміру виїхати за
кордон державним виконавцем надано не
було, виконавчих дій, крім відкриття
виконавчого провадження та
направлення вимоги боржнику державним
виконавцем вчинено не було.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Таким чином, при зверненні до суду з
даним поданням, органи державної
виконавчої служби зобов'язані не
тільки посилатись на ухилення боржника
від виконання судового рішення, а
обґрунтувати такі обставини та
підтвердити їх відповідними доказами.

В даному випадку державний виконавець
таких обставин не навів і належними
доказами їх не підтвердив, а послався
лише на наявність у ОСОБА_4, боргових
зобов'язань як на підставу звернення до
суду з даним поданням.

Крім того при направленні матеріалів
подання до суду державним виконавцем
було порушено п. 11.1.5 розділу ХІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції від 02.04.2012 р. №512/5,
а саме: не було надано доказів на
підтвердження повідомлення боржника
про направлення подання до суду.

Враховуючи вище викладене та суму
заборгованості, яка є неспіврозмірною
з обмеженнями, про які просить
державний виконавець, суд вважає, що
підстави для задоволення даного
подання відсутні.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», суд
-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Заводський районний суд м.
Миколаєва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

СУДДЯ
І.В.
Боброва