Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3345/14
Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Кочеткової І.В.,

Суддів Маловічко С.В.,

Пільщик Л.В.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із позовом про стягнення з ОСОБА_4
аліментів на утримання їх
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 33% всіх видів
заробітку відповідача, посилаючись на
те, що дитина знаходиться на її
утриманні, а відповідач після
припинення шлюбних стосунків
добровільно кошти не надає,
матеріально сім'ю не підтримує. В ході
розгляду справи позивач уточнила позов
і просила про стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі - по 2500 грн.
щомісячно, посилаючись на те, що крім
заробітної плати відповідач має
регулярні доходи від підприємницької
діяльності.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2500
грн., щомісячно, починаючи стягнення з
14.05.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі про зміну
судового рішення і зменшення розміру
аліментів до 1 500 грн. ОСОБА_4 зазначає
про неповне з'ясування судом фактичних
обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України). При цьому підстави
визначення розміру аліментів у частках
до заробітку (доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України. До підстав визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі ст. 184 СК України відносить:
нерегулярний, мінливий дохід платника
аліментів, одержання частини доходу в
натурі та інші обставини, що мають
істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм СК
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів" та ст. 182 СК України
зазначено, що при вирішенні питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
значення.

Встановлено, що сторони є батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Дитина
проживає з матір'ю (а.с.2).

Будь-яких доказів про стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність інших
обставин, що мають значення, позивач
суду не надала.

Задовольняючи позов та стягуючи на
користь позивача аліменти в твердій
грошовій сумі на утримання доньки по 2
500 грн. щомісячно до досягнення нею
повноліття, суд виходив з того, що
дитина знаходяться на утримання
матері, а відповідач, який визнав позов,
подавши суду відповідну заяву, ніякої
матеріальної допомоги не надає.

При цьому суд першої інстанції в
достатній мірі не врахував, що за
заявою платника або одержувача суд
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, але таке
визначення має відбутися тільки за тих
умов, якщо платник аліментів доведе
наявність підстав для визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України.

Суд в неповній мірі з'ясував обставини
справи, не перевірив доводи позивача
щодо можливості відповідача надавати
аліменти у розмірі по 2 500 грн., належним
чином не встановив обставини, що мають
істотне значення, для визначення
розміру аліментів в розумінні ч. 1 ст. 184
СК України, тобто не встановили
фактичні обставини справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає,
що уточнену позовну заяву і повістку
про виклик до суду першої інстанції не
отримував, заяву про визнання позову не
подавав.

Матеріали справи не містять
достовірних даних про вручення
відповідачеві уточненої позовної
заяви від 02.06.2014 року, справжність його
підпису на заяві від 02.06.2014 року про
визнання позову ніким не посвідчена
(а.с.15).

При перегляді зазначеного рішення
апеляційним судом встановлено, що
відповідач з 3 квітня 2014 року призваний
на військову службу під час
мобілізації. Крім того, з 22 травня 2014
року по 5 червня 2014 року відповідач
проходив стаціонарний курс лікування з
приводу хронічного захворювання
хребта (грижа міжхребтових дисків), по
теперішній час продовжує амбулаторний
курс лікування (а.с.25, 26).

ОСОБА_4 працює майстром П гр. концерну
„Міські теплові мережі", має
регулярний заробіток, середній розмір
якого становить 4 800 грн., який
зберігається за ним і на час
проходження військової служби (а.с. 27).

Даних про доходи відповідача від
підприємницької діяльності сторони
суду не надали.

В засіданні апеляційного суду
відповідач пояснив, що крім
постійного регулярного заробітку за
основним місцем роботи він періодично
має доходи від підприємницької
діяльності, проте в теперішній час
через проходження військової служби
підприємницькою діяльністю не
займається, ніяких доходів, крім
заробітної плати, не отримує.

Позивач не заперечувала в суді
апеляційної інстанції проти зміни
судового рішення і визначення
аліментів не в твердій грошовій сумі, а
в частці від заробітку відповідача.

Зважаючи на те, що матеріали справи не
містять доказів щодо підприємницької
діяльності відповідача і розміру його
доходів від цієї діяльності, а також
щодо його спроможності щомісячно
сплачувати по 2 500 грн. на утримання
доньки, враховуючи фактичні обставини
справи і вимоги ст.182 СК України,
колегія суддів на підставі ст.309 ЦПК
України вважає за можливе частково
задовольнити апеляційну скаргу і
визначити розмір аліментів, що
підлягали стягненню з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_6 на утримання доньки
ОСОБА_5, не у твердій грошовій сумі, а у ?
частці всіх видів заробітку
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Вказане судове рішення не перешкоджає
сторонам корегувати розмір
визначеного апеляційним судом
утримання у випадках, передбачених
ст.192 СК України.

Керуючись ст. ст.307,309,313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року по цій
справі змінити, визначивши розмір
аліментів, що підлягають стягненню з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по ?
частці всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 14 травня 2014 року і до
повноліття дитини.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: