АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9512/2014
інстанції - Юзькова О.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М.,
Кабанченко О.А.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12 червня 2014 року про
задоволення заяви Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» Федоренко С.В. звернувся
до суду із заявою, в якій просив
поновити пропущений строк для
пред'явлення до виконання виконавчих
листів, виданих на підставі рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 28 лютого 2011 року, ухваленого
по цивільній справі № 2-967/11 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заяву обґрунтовував тим, що в період
роботи тимчасової адміністрації, яка
була призначена в банку постановою
Національного банку України від 10
лютого 2009 року № 59, був проведений
значний обсяг заходів щодо
реструктуризації дебіторської та
кредиторської заборгованості банку.
Однак, кризові явища в економіці
зумовили зростання неплатежів за
кредитними договорами, в результаті
чого збільшилась кількість судових
справ щодо стягнення заборгованості за
кредитними договорами. Водночас
кризові явища в банківській сфері та
фінансові труднощі, з якими зіткнувся
банк в цей період, зумовили значне
звільнення працівників, у тому числі й
серед юристів юридичного департаменту,
в результаті чого контроль за
юридичним супроводом судових справ був
значно ослаблений.

Вказані обставини підтверджуються
наказом Голови правління ПАТ КБ
«Надра» від 27 грудня 2012 року № 674 щодо
проведення службового розслідування
по факту виявлення під час проведення
повторної інвентаризації справ в
сейфах Управління
претензійно-позовної роботи по
кредитам із забезпеченням ДПАРБ ПАТ КБ
«Надра» виконавчих листів, строк
пред'явлення до виконання яких минув,
рішень судів, по яким виконавчі листи
представниками ПАТ КБ «Надра» не
отримувались. При цьому, за
результатами службового розслідування
було звільнено начальника відділу
супроводження виконання судових
рішень Управління
претензійно-позовної роботи по
кредитам із забезпеченням ДПАРБ ПАТ КБ
«Надра» ОСОБА_4

Крім того, заявник посилався на те, що
однією із причин пропуску строку
пред'явлення виконавчих листів до
виконання є і велика кількість справ, а
саме, близько 2500 штук, за позовами
банку, що знаходяться лише в
Шевченківському районному суді м.
Києва. Проте, оскільки Шевченківський
районний суд м. Києва здійснював видачу
рішень та виконавчих листів для
юридичних осіб лише по четвергам з 09
год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. та для однієї
юридичної особи не більше трьох
виконавчих листів без їх надсилання
поштою, все це утруднило їх отримання
представниками банку та подальше
пред'явлення до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 12.06.2014 року поновлено
Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Надра» строк для
пред'явлення виконавчого листа
виданого Шевченківського районного
суду м. Києва по справі № 2-967/11 за
позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій
просив її скасувати та ухвалити нову,
якою в задоволені заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення до
виконання виконавчих листів відмовити.

В скарзі посилався на те, що ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Зазначив, що суд
задовольняючи заяву безпідставно взяв
до уваги доводи стягувача, оскільки
останні не свідчать про поважність
причин пропуску строку пред'явлення
виконавчого документу до виконання.
Виконавчий лист був отриманий
представником позивача 26.12.2013 року, при
цьому в матеріалах справи відсутні
дані про звернення представників банку
до суду із заявою про видачу
виконавчого листа раніше та/або
відмову суду у видачі виконавчого
листа.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не
з`явився, просив розглянути апеляційну
скаргу без його участі.

Представник банку доводи скарги не
визнав.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника заявника,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В силу статті 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів влади,
посадових чи службових осіб і
підлягають виконанню на всій території
України, а їх невиконання є підставою
для відповідальності, встановленої
законом.

Ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, встановлюються для, зокрема,
виконання судових рішень з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
лютого 2011 року Шевченківським районним
судом міста Києва по цивільній справі
№ 2-967/11 ухвалено заочне рішення, яким
задоволено позов Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» про солідарне стягнення
заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

На даний час Відкрите акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
перейменовано в Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»,
що підтверджується копією витягу зі
Статуту (а.с. 90).

Разом з тим, на виконання вказаного
рішення, виконавчі листи були виданні
лише 26 грудня 2013 року. Тобто, станом на
дату видачі виконавчих листів строк
пред'явлення їх до виконання сплинув.

Задовольняючи заяву ПАТ «КБ «Надра»
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що наведені
заявником причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання є поважними.

При цьому суд правильно врахував, що
виконавчі листи було видано та
отримано лише 26.12.2013 року, тобто після
закінчення строку пред'явлення їх до
виконання, який визначено у
виконавчому документі - 25.06.2012 р.

Також, суд першої інстанції вірно
виходив з того, наведені заявником
причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання є підставою для поновлення
цього строку, зокрема на думку колегії
такими причинами є: наявність великої
кількості справ, що перебувають у
провадженні судів за позовами ПАТ КБ
«Надра», в тому числі в провадженні
Шевченківського районного суду м.
Києва.

Доводи апеляційної скарги з приводу
незаконності ухвали суду та
безпідставного поновлення строку,
колегія суддів не приймає з огляду на
таке:

Відповідно до статті 129 Конституції
України рішення суду є обов'язковим до
виконання.

Умовами ст. 371 ЦК України передбачено,
що стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження», стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання має
право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод (надалі
«Конвеція») та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є
також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини
зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції
(«Право на справедливий суд») гарантує
кожному право на звернення до суду з
позовом щодо будь-яких його цивільних
прав та обов'язків; таким чином, ця
стаття проголошує право на доступ до
суду, тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак, це
право було б ілюзорним, якби правова
система договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки
проголошення доступу до судового
органу та права на судове провадження,
то це могло б породжувати ситуації, що
суперечать принципу верховенства
Права, який договірні держави
зобов'язалися поважати, ратифікуючи
Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі
проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40)
зазначено, що для цілей статті 6
Конвенції виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як складова частина
«суду».

Щодо поновлення процесуальних строків
національними судами Європейський суд
з прав людини зазначив, що право на суд
одним із аспектів якого є право доступу
до суду ( рішення у справі «Голдер проти
Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р.
п.36) не є абсолютним, воно може бути
обмеженим, особливо щодо умов
прийнятності скарги. Однак право
доступу до суду не може бути обмежено
таким чином або у такій мірі, що буде
порушена сама його сутність. Ці
обмеження повинні мати законну мету та
бути пропорційними між використаними
засобами та досягнутими цілями
(рішення у справі «Герін проти Франції»
від 29.07.1998 р., п.37).

Твердження апеляційної скарги про те,
що банком не доведено наявність
обставин на які вони посилались як на
причину пропуску строку
спростовуються матеріалами цивільної
справи.

Так, в обґрунтування поважності
пропуску строку заявником долучено до
матеріалів справи Постанову Правління
Національного Банку України №59 від 10
лютого 2009 р. «Про призначення
тимчасової адміністрації у ВАТ КБ
«Надра», Наказ голови правління ПАТ КБ
«Надра» Зінкова Д.В. №674 від 27 грудня 2012
р. про проведення службового
розслідування, а також Наказ директора
департаменту управління персоналу
банку Кохана О.І. №822-п від 19 жовтня 2012
року про звільнення начальника сектору
супроводження виконання судових
рішень Київського регіону відділу
претензійно-позовної роботи - ОСОБА_4
(а.с.122-125).

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що постановою Правління НБУ№452 від
05.08.2009 була призначена тимчасова
адміністрація не є поважними причинами
для поновлення строку, оскільки з
наведеної постанови вбачається, що
тимчасової адміністрація була
призначена строком на один рік з
10.02.2009р. до 10.02.2010р., а рішення в даній
справі ухвалено 28.02.2011р., тобто вже
після її дії на правильність
оскаржуваної ухвали не впливає,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази того, що суд виконуючи вимоги ст.
222 ЦПК України направив копію
ухваленого заочно рішення на адресу
позивача і йому було відомо про його
існування, а він в свою чергу
зловживаючи своїми процесуальними
правами не звертався з заявою про
видачу виконавчих документів. Також в
справі відсутні докази того, що суд
першої інстанції повідомляв стягувача
про можливість отримання виконавчих
листів чи направляв їх на адресу банку.

Доводи скарги про те, що в сейфі були
виявлені виконавчі листа, а виконавчий
лист, про поновлення строку
пред'явлення якого просить ПАТ «КБ
«Надра» був виданий 26.12.2013р., тобто
станом на 27.12.2012 р. він не міг бути
виявлений в сейфі працівника банку не
свідчить про те, що строк пропущений
без поважних причин, а лише підтверджує
той факт, що стягувач не мав можливості
у встановлений законодавством строк
отримати та пред'явити виконавчі листи
до виконання.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суду не були
надані докази відмови державного
виконавця прийняти виконавчий
документ до виконання через пропуск
строку, колегія суддів не приймає, так
як заявник законом не зобов`язаний
перед подачею заяви про поновлення
строку, отримувати відмову державного
виконавця.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Ухвала суду постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 12 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: