АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1552/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.

суддів: Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Дорощук О.М.

з участю: ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
03 червня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
про стягнення аліментів на утримання
непрацездатного батька.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він є інвалідом II
групи загального захворювання,
потребує стороннього догляду, тривалий
час хворіє, що вимагає коштів на
лікування та придбання ліків, розмір
пенсії невеликий, інших джерел доходів,
окрім пенсії немає, тому потребує
матеріальної допомоги. Він є батьком
ОСОБА_2, яка матеріальної допомоги на
його утримання в добровільному порядку
не надає, ухиляється від надання такої,
хоча має таку можливість. Вона
навчається в національному
університеті «Одеська юридична
академія». Тому з підстав, передбачених
ст.ст. 202, 205 СК України, просив стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його
утримання в твердій грошовій сумі 500
грн. щомісячно, починаючи з дня подачі
заяви.

В грудні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 в якому просила
стягнути з нього на її користь аліменти
на час

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Карплюк
О.І. Провадження № 22-ц/792/1552/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 48, 50

навчання в твердій грошовій сумі 350 грн.
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову і до досягнення 23 річного віку, а
також стягнути аліменти за минулий час
в сумі 11052 грн. 50 коп..

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 24 грудня 2013
року вказані позови об'єднано в одне
провадження.

Ухвалою суду від 03 березня 2014 року
до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатного батька, в
якості третіх осіб без самостійних
вимог на стороні відповідача залучено
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 03 березня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
непрацездатного батька виділено в
окреме провадження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 03 червня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповноту
судового розгляду. Ухвалюючи рішення
суд не врахував, що єдиним джерелом
його доходу є пенсія розміром 994 грн., з
якої вираховуються аліменти на
утримання відповідачки та
здійснюються відрахування на
виконання інших 9-ти виконавчих
проваджень. Він є приватним
підприємцем, проте вже багато років не
отримує доходу від підприємницької
діяльності. З 2008 року по 2011 рік
користувався субсидією для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, що є
підтвердженням його незначного доходу.
Суд не врахував, що річний дохід ОСОБА_2
є більшим ніж його доходи, тому остання
має можливість надавати допомогу на
утримання непрацездатного та хворого
батька.

В запереченні на апеляційну
скаргу відповідачка, посилаючись на
законність та обґрунтованість
судового рішення, просила відхилити
апеляційну скаргу.

ОСОБА_2, будучи належним чином
оповіщеною про розгляд справи, в судове
засідання не з'явилася.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ч.1 ст. 202 СК України повнолітні
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги. При
вирішенні питання про стягнення
аліментів на утримання батьків слід
враховувати, що вказане право батьків,
якому кореспондує обов'язок
повнолітніх дітей, виникає за
наявності двох умов: непрацездатності
батьків та наявності у них потреби у
матеріальній допомозі і не залежить
від майнового стану повнолітніх дочки,
сина.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції встановив та
правильно виходив з того, що ОСОБА_1 є
інвалідом II групи загального
захворювання, отримує пенсію в розмірі
994 грн., зареєстрований фізичною
особою-підприємцем, діяльність не
припинена, має інші доходи, а тому
відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК не довів
потребу у матеріальній допомозі від
дочки ОСОБА_2, яка досягла
повнолітнього віку, є студенткою
першого курсу Інституту підготовки
професійних суддів Національного
університету «Одеська юридична
академія», навчається стаціонарно на
бюджетній формі навчання, отримує
стипендію в розмірі 730 грн. щомісячно,
інших доходів немає.

Такі висновки суду підтверджуються
матеріалами справи, в тому числі
довідкою управління Пенсійного фонду
України у місті Хмельницькому від
21.03.2014 року № 6623, свідоцтвом про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності видане на
ім'я ОСОБА_1 за № 1209 від 11.03.2004 року,
довідкою Національного університету
„Одеська юридична академія" від 5
лютого 2014 року № 236-3.

Давши належну оцінку дослідженим
доказам в їх сукупності та врахувавши
вимоги чинного законодавства, суд
правильно дійшов висновку про
недоведеність позивачем обставин щодо
потреби у матеріальному забезпеченні
від повнолітньої дочки та підставно
відмовив у позові.

При вирішенні даного спору, суд
правильно керувався положеннями ст. 202,
205 СК України.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що позивач потребує матеріальної
допомоги від повнолітньої дочки,
спростовуються матеріалами справи,
якими підтверджується, що позивач
отримує пенсію в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, зареєстрований
суб'єктом підприємницької діяльності,
на праві власності йому належать
земельна ділянка площею 0,015 га для
ведення особистого селянського
господарства, земельна ділянка площею
0,05 га для обслуговування будинку та
житловий будинок по АДРЕСА_2 та
квартира АДРЕСА_1. Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
15 квітня 2014 року, яке набрало законної
сили, свідчить про те, що позивач є
матеріально забезпеченим, спроможний
утримувати дочку, яка досягла
повноліття та продовжує навчання у
вищому навчальному закладі, а
матеріальної допомоги від дочки, що
навчається, він не потребує.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної
скарги, в тому числі посилання на те, що
позивач тривалий час хворіє, потребує
постійного довготривалого лікування у
зв'язку з чим несе додаткові витрати,
оскільки вказані обставини не
підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до вимог ст. 205 СК України
суд визначає розмір аліментів на
батьків у твердій грошовій сумі і (або)
у частці від заробітку (доходу) з
урахуванням матеріального та
сімейного стану сторін. При визначенні
розміру аліментів та додаткових витрат
суд бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не
пред'явлено позову про стягнення
аліментів, дружини, чоловіка та своїх
батьків.

Тому позивач не позбавлений можливості
отримувати матеріальну допомогу від
інших повнолітніх дітей, які
проживають разом з ним, працездатні,
один з яких має стабільний дохід, до
яких позов не пред'явлений.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 03 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного
суду С.А. Карпусь