АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2118/2014
Головуючий в І інстанції: Войцеховська
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 15 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючої в інтересах приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно-страхова компанія", на рішення
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 20 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" (третя
особа - ОСОБА_4) про стягнення страхової
виплати,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ПАТ
"Українська охоронно-страхова
компанія" (далі - страховик, відповідач)
30099,30грн. у рахунок відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок пошкодження
автомобіля НОМЕР_1 у ДТП від 24.08.2013 року,
також просив стягнути з відповідачів
судові витрати.

Після уточнень позовних вимог від
03.03.2014 року просив стягнути вказану
суму з ПАТ "Українська
охоронно-страхова компанія".

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Херсона від 01 квітня 2014 року
відповідача ОСОБА_4 виключено як
відповідача по справі і залучено
останнього у якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору.

Позов обґрунтований тим, що 24.08.2013 року
належний йому автомобіль НОМЕР_1
отримав механічні пошкодженн,
внаслідок ДТП, яка сталася близько 1705
години у м.Херсоні по Бериславському
шосе на території ТРЦ "Фабрика".
Постановою суду винним у вказаному ДТП
визнано третю особу ОСОБА_4,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована у ПАТ "Українська
охоронно-страхова компанія". Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
дорівнює 69568,69грн., визначена висновком
№Вє-426 від 24.09.2013 року. Рішенням
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 09.12.2013 року в іншій цивільній справі
за його позовом до ОСОБА_4 (третя особа -
ПАТ "Українська охоронно-страхова
компанія") з останнього на його користь
було стягнуто 20568,69грн. майнової шкоди.
Крім того, страховиком було виплачено
йому 18900,70грн. страхового
відшкодування та 128,65грн. пені.
Враховуючи ліміт відповідальності
страховика в розмірі 50000грн., франшизу -
1000грн. та виплачені страховою
компанією йому 18900,70грн., вважає, що з
страхової компанії підлягає стягненню
страхове відшкодування в сумі 30099,30грн.
у межах ліміту, які були неправомірно
та безпідставно занижені страховиком.

Рішенням Дніпровського районного
суду м.Херсона від 20 травня 2014 року
позов було задоволено. Суд стягнув з
страховика на користь позивача в
рахунок стягнення страхового
відшкодування у порядку регресу
30099,30грн. Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча в
інтересах ПАТ "Українська
охоронно-страхова компанія", просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Крім того, вважає
незаконною ухвалу про призначення
судової автотоварознавчої експертизи
від 14.04.2014 року. Зокрема, зазначила, що
суд не звернув уваги на те, що страховою
компанією були дотримані всі вимоги
закону щодо виплати страхового
відшкодування, зокрема направлено
аварійного комісара, який у
встановленому законом порядку
визначив вартість відновлювального
ремонту спірного автомобіля в сумі
22849,37грн., в т.ч. ПДВ - 2948,67грн. і за
мінусом франшизи було прийнято рішення
про виплату позивачу 18900,70грн.,
отримання яких він не оспорює. Вважає,
що врахований судом висновок експерта
про розмір матеріальних збитків з
іншої цивільної справи не може бути
фактом, що не підлягає доказуванню в
даній справі, оскільки страховик не був
стороною по тій справі, предметом спору
не було страхове відшкодування
позивачу від страховика і звіт з
оцінки, складеного на замовлення
страховиком - не досліджувався. Також
вказала, що суд не врахував, що судовий
експерт не об'єктивно провів
експертизу, оскільки аналогічний
висновок був зроблений ним до
проведення судової експертизи за
замовленням позивача і цей висновок
майже на 40000грн. різниться з висновком,
замовленим страховиком згідно із
законом, і суд не вмотивував, чому надав
перевагу одному висновку над іншим.
Крім того, заперечувала про стягнуті з
страховика судові витрати, зокрема на
проведення експертного дослідження.

У своєму запереченні представник
позивача просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на наступних
підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до постанови Білозерського
районного суду Херсонської області від
16.09.2013 року: 24.08.2013 року о 17.05год. в
м.Херсоні по Бериславському шосе
ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-21103,
реєстраційний номер НОМЕР_4, рухаючись
на перехресті рівнозначної дороги не
надав переваги в русі транспортному
засобу, який наближався праворуч.
Внаслідок вказаних дій здійснив
зіткнення з автомобілем HYUNDAI i30,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням позивача, внаслідок чого
автомобілі зазнали пошкоджень. ОСОБА_4
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУАП у
вигляді штрафу (а.с.9).

Право власності позивача ОСОБА_3 на
автомобіль HYUNDAI i30 2011р.в., реєстраційний
номер НОМЕР_2 підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу, виданим МРЕВ ДАІ
м.Херсона (а.с.7).

Відповідно до страхового полісу
№АС/6719154 ОСОБА_4 уклав 22.08.2013 року
договір страхування з відповідачем із
встановленим лімітом страхового
відшкодування за шкоду, заподіяну
майну, у розмірі 50000грн. згідно з
вимогами Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (а.с.10).

За звітом оцінювача ОСОБА_5 ФОП "ОСОБА_8"
про оцінку автомобіля №9414 від 11.09.2013
року, замовленого страховиком,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Хюндай і30, реєстраційний
номер НОМЕР_3 складає 22849,37грн. (а.с.91-94).

Згідно повідомлень ПАТ "Українська
охоронно-страхова компанія" №9234 від
30.12.2013 року та №620 від 29.01.2014 року,
направлених позивачу, страховиком було
прийнято рішення про виплату позивачу
страхового відшкодування в розмірі
18900,70грн. з вирахуванням суми ПДВ та
франшизи в сумі 1000грн., також було
прийнято рішення про виплату йому пені
в розмірі 128,65грн. (а.с.17, 18).

Позивач не оспорює, що страхове
відшкодування в розмірі 18900,70грн. та
128,65грн. пені були виплачені йому.

Разом з тим, згідно до висновку
Херсонської Торгівельно-промислової
палати №Вэ-426 від 24.09.2013 року,
складеного експертом ОСОБА_6 за заявою
позивача, вартість відновлювального
ремонту вказаного автомобіля HYUNDAI i30
складає 69568,69грн. Ринкова вартість
автомобіля на момент пошкодження
складає 137460,49грн. Вартість
матеріального збитку, завданого
вказаного власнику автомобіля, тобто
позивачу, складає 75738,64грн., в тому числі
розмір втрати товарної вартості
6728,45грн. (а.с.20-26).

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 09 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог -
Приватне акціонерне товариство
"Українська охоронно-страхова
компанія" про відшкодування шкоди,
завданої ДТП, та моральної шкоди: позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Зокрема,
стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача ОСОБА_3 20568,69грн. в
рахунок часткового відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП
24.08.2013 року; а також 6728,45грн. в рахунок
відшкодування майнової шкоди,
заподіяної внаслідок втрати товарної
вартості автомобіля HYUNDAI i30,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.13-14).

При цьому, визначаючи розмір вартості
відновлювального ремонту автомобіля
позивача, суд поклав в основу свого
рішення вказаний вище висновок
Херсонської Торгівельно-промислової
палати №Вэ-426 від 24.09.2013 року, за яким
зазначена вартість відновлювального
ремонту автомобіля складає 69568,69грн.
Рішення суду не оскаржувалось і
набрало законної сили 20.12.2013 року. При
цьому при розгляді тієї справи бав
участь страховик в якості третьої
особи, його представник надав письмове
пояснення, в якому зазначив, що рішення
про сплату страхового відшкодування
буде прийнято за Законом.

Крім того, під час розгляду цієї справи
судом першої інстанції була призначена
судова автотоварознавча експертиза,
яка була проведена експертом ОСОБА_6
Херсонської Торгівельно-промислової
палати за №Вс-14 від 30.04.2014 року (а.с.121-147).

Згідно висновку вказаної судової
експертизи вартість відновлювального
ремонту автомобіля HYUNDAI i30,
реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок
пошкоджень від ДТП 24.08.2013 року, складає
69568,69грн. (а.с.126 зворот).

З пояснювального листа оцінювача
ОСОБА_5 вбачається, що розрахунки
вартості ремонту автомобіля позивача
після ДТП 24.08.2013 року, які містяться в
звіті №9414 від 11.09.2013 року, складеного на
замовлення страховика, порівняно із
змістом Висновку № Вє-426 від 24.09.2013 року
Херсонської торгово-промислової
палати України, є попередніми, оскільки
не враховані приховані пошкодження
транспортного засобу HYUNDAI i30,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.108).

Згідно п.34.4. Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для визначення причин
настання страхового випадку та розміру
збитків страховиком та МТСБУ
залучаються їх працівники.
Страховиком, МТСБУ та потерпілими
також можуть залучатися аварійні
комісари, експерти або юридичні особи,
у штаті яких є аварійні комісари чи
експерти.

Відповідно до п.36.7. вказаного закону
рішення страховика (МТСБУ) про
здійснення або відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) може бути
оскаржено страхувальником чи особою,
яка має право на відшкодування, у
судовому порядку.

Задовольняючи позов на підставі ч.1 п.3
ст. 988 ЦК України та ст.22.1 зазначеного
закону, суд дійшов до правильного
висновку про відсутність доказів, які
спростовують суму збитків, заявлену
позивачем і підтверджену висновком
експерта, а тому і про неналежне
виконання відповідачем умов договору
страхування.

При цьому суд обґрунтовано не
взяв до уваги вказаний вище звіт про
оцінку № 9414 від 11.09.2013 року оцінювача
ОСОБА_5, оскільки останній визнав
недоліки свого звіту через
неврахування прихованих пошкоджень
транспортного засобу. Суд в такому
випадку підставно взяв до уваги
висновок судової експертизи експерта
ОСОБА_6 Херсонської
Торгівельно-промислової палати за
№Вс-14 від 30.04.2014 року, який співпадає з
висновком Херсонської
Торгівельно-промислової палати від
24.09.2013 року.

Відтак, розмір заподіяних позивачу
збитків не повністю відшкодований
страховою компанією, а вимоги позивача
ґрунтуються на законі.

Таким чином, враховуючи вартість
ремонту автомобіля позивача після ДТП,
яка сталася 24.08.2013 року, в розмірі
69568,69грн., ліміт страхового
відшкодування із франшизою, що складає
49000грн. та вже виплачене страхове
відшкодування в розмірі 18900,70грн. - суд
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь ОСОБА_3 страхове відшкодування
в межах ліміту в розмірі 30099,30грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не впливають на
правильність прийнятого рішення.
Посилання заявника на відсутність
підстав враховувати висновки
Херсонської Торгівельно-промислової
палати та судової експертизи як доказ
розміру матеріальної шкоди не
приймаються до уваги, оскільки звіт про
оцінку автомобіля №9414 від 11.09.2013 року,
на який посилається страховик, не
враховує прихованих пошкоджень
автомобіля, що визнано самою особою,
яка його складала, а тому не повно
відображає розмір завданих збитків.
Посилання заявника на необ'єктивність
проведеної судової експертизи через
процесуальні порушення та її
ідентичність з висновком
Торгово-промислової палати
спростовуються матеріалами справи та
не містять в собі підстав для
скасування рішення.

Оскільки суд першої інстанції прийняв
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України це
є підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_2, діючої в
інтересах приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія", відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м.Херсона від 20 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і на неї може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з моменту її
проголошення.

Головуючий:

судді: