Провадження №
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А
10 липня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.
при секретарі - Курбатовій О. М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - ОСОБА_4, Фрунзенський РВ у м.
Харкові ГУ ДМС України в Харківській
області про виселення особи та зняття
її з реєстраційного обліку,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи - ОСОБА_4, Фрунзенський РВ у
м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській
області про виселення особи та зняття
її з реєстраційного облік за адресою
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що він являється
власником 2/3 частини вищевказаної
квартири на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно за
реєстраційним № 3111 від 19.09.2013 року та на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно за реєстраційним №
3114 від 19.09.2013 року, які посвідчені
приватними нотаріусами Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
Також, позивач зазначив, що на підставі
акту державного виконавця про передачу
майна стягувану в рахунок погашення
боргу, затвердженого начальником
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ Карпенко В.О.
06.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 солідарно
зазначених дій, на підставі постанови
про передачу майна стягувану в рахунок
погашення боргу від 06.09.2013 року, 2/3
частини двокімнатної квартири за
адресою АДРЕСА_1, було передано на
реалізацію Філією 22 ПП «Нива-В.Ш.» за
реалізовано на жодному із трьох
проведених торгів в реалізації
арештованого нерухомого майна. ОСОБА_1
звернувся до ДВС ХМУЮ як стягувач та
виявив бажання придбати вказане
нерухоме майно за початковою ціною
шляхом заліку забезпечених вимог в
подальшому й було зроблено та
позивачем було набуто право власності
на 2/3 частини житлового приміщення за
вказаною адресою, а відповідачами
втрачено право власності на 2/3 частини
житлового приміщення за адресою
АДРЕСА_1 та на даний час колишні
власники квартири, незаконно займають
вказане приміщення, продовжують
користуватися нею. В зв*язку з тим, що
позивач не має можливості
користуватися своєю власністю, вважає,
що його права порушені і підлягають
В судовому засіданні позивача
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просив задовольнити
позов в повному обсязі та постановити
рішення про виселення відповідачів з
належної позивачу власності та зняти
їх з реєстраційного облік за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3
відповідно до правил ст.74 ЦПК України,
неодноразово поштою викликалися у
судове засідання за наявними у справі
даними про їх місце проживання, однак
всупереч своїх процесуальних
обов'язків повістки не отримували і
при цьому ніяких заяв щодо зміни свого
місця проживання до суду не надали,
що свідчить про їх відсутність за
цією адресою, внаслідок чого за
змістом абз. 5 ч.5 вказаної статті ЦПК
України вважається, що судова повістка
вручена їм належним чином. Тому суд, у
світлі вимог ст.6 Конвенції "Про захист
прав людини і основоположних свобод"
і положень ст.157 ЦПК України, для
забезпечення належного балансу
процесуальних прав та обов'язків
сторін у справі вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
відповідачів.

Представник третьої особи -
Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС
України в Харківській області, у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив, заперечень та
заяви про розгляд справи у його
відсутність суду не надав.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомила, заперечень та заяви про
розгляд справи у її відсутність суду не
надала.

Враховуючи, що у справі маються
достатні дані про права і
взаємовідносини сторін, відповідачі
належним чином повідомлені про час і
місце судового розгляду справи, суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутності відповідачів та, зі згоди
позивача, ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
надані сторонами докази у їх
сукупності, вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, в
зв*язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується відомостями адресно -
довідкового підрозділу ГУДМС, УДМВС
України в Харківській області, станом
на 26 грудня 2013 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані відповідачі по справі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26 квітня 2005 року
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 6 липня 2006 року.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно за
реєстраційним № 3111 від 19.09.2013 року та на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно за реєстраційним №
3114 від 19.09.2013 року, які посвідчені
приватними нотаріусами Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
на підставі акта та постанови
державного виконавця про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу, затвердженого начальником
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ Карпенко В.О.
06.09.2013 року (а.с. 9-10), належить на праві
власності майно, що складається з 2/3
частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею загальною площею 45,00
кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., вартість
майна: 69000,00 грн., правовстановлювальний
документ: дублікат свідоцтва про право
на спадщину, виданого Дванадцятою
Харківською державною нотаріальною
конторою 26 липня 2001 року, за реєстром №
2-786, дублікат виданий Дванадцятою
Харківською державною нотаріальною
конторою 18 лютого 2012 року, за реєстром
№ 3-122 та зареєстрований у Харківському
міському бюро технічної
інвентаризації 21.02.2012 року за
реєстраційним № 36049671, оскільки торги
не відбулися і стягувач ОСОБА_1 виявив
бажання залишити за собою непродане
майно, що раніше належало ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на підставі дублікату свідоцтва
про право на спадщину, виданого
Дванадцятою Харківською державною
нотаріальною конторою 26 липня 2001 року,
за реєстром № 2-786, дублікат виданий
Дванадцятою Харківською державною
нотаріальною конторою 18 лютого 2012 року,
за реєстром № 3-122 та зареєстрований у
Харківському міському бюро технічної
інвентаризації 21.02.2012 року за
реєстраційним № 36049671. Право власності
позивачем зареєстроване у
встановленому законом порядку, що
підтверджується витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності № 9652235
від 19.09.2013 року та витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності № 9652418
від 19.09.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
присудження стягувачу предметів,
зазначених у виконавчому документі,
державний виконавець вилучає ці
предмети у боржника і передає їх
стягувачу, про що складає акт передачі.
У разі знищення предмета, що має бути
переданий стягувачу в натурі,
державний виконавець складає акт про
неможливість виконання рішення, що є
підставою для закінчення виконавчого
провадження.

На виконання ст.. 61 зазначеного
Закону державним виконавцем й було
складено акт та постанову, затверджені
начальником Фрунзенського ВДВС ХМУЮ
Карпенко В.О. 06.09.2013 року про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу, в рамках виконавчого
провадження за виконавчим листом про
стягнення з відповідачів по справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно суми боргу у
розмірі 76962,00 грн.

Згідно пояснень позивача та наданих
матеріалів справи, вбачається, що акт
та постанова державного виконавця про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу, затвердженого
начальником Фрунзенського ВДВС ХМУЮ
Карпенко В.О. 06.09.2013 року, відповідачами
не оспорювалися до теперішнього часу.

У відповідності до ч 3 ст. 10, ч 2
ст.59, ч 1, ч 4 ст..60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Суд вважає, що позивач довід, що
він є належним, законним власником
майна, а саме 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1 та має право вимагати усунути
перешкоди у здійснення ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.. 383 ЦК України та
ст.. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім*ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

З припиненням права власності на
жиле приміщення ОСОБА_2, ОСОБА_3
втрачають право користування належною
їм часткою квартири та підлягають
виселенню.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивач не має можливості
користуватися своєю частиною квартири,
яка належить йому на законній підставі,
оскільки в квартирі проживають
відповідачі.

Відповідно до ст..ст.15,16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та може
звернутися до суду за захистом своїх
цивільних прав. Способом захисту
цивільного права може бути, зокрема,
визнання судом цього права.

На підставі вивчених у судовому
засіданні обставин справи, суд
приходить до висновку, що відповідачі
не є власниками квартири та зберігаючи
реєстрацію у квартири АДРЕСА_1, тим
самим перешкоджають власнику ОСОБА_1
володіти, розпоряджатися та
користуватися своєю власністю.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст.10, 11, 59, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст..ст. 11, 15, 16, 256, 257,319, 383, 391 ЦК
України, ст.. 61 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.. 150 ЖК
України, суд -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
зазначеної квартири без надання іншого
житла.

Анулювати державну реєстрацію місця
проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
квартирі АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
зазначеної квартири без надання іншого
житла.

Анулювати державну реєстрацію місця
проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
квартирі АДРЕСА_1.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
оскаржене іншими особами, які брали
участь у розгляді справи до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Іншими особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: