Ухвала

іменем україни

03 листопада 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 червня 2014 року та
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 07 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Орган опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_4 про
стягнення аліментів, встановлення
місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася у
суд із зазначеним позовом до ОСОБА_3
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідач участі в утриманні,
вихованні та навчанні сина, який у
зв'язку з глухотою четвертого ступеню є
дитиною-інвалідом, не приймає. Просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
формі, в сумі 2 000 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, а також
додаткові витрати на утримання
малолітнього сина, пов'язані з оплатою
вартості запчастин до слухового
імплантату та ліків - 3 493 грн. 40 коп. Крім
того, зазначала, що малолітній син є
співвласником квартири АДРЕСА_1, за
даною адресою створені належні умови
для його проживання, тому просила суд
визначити місце його проживання разом
із матір'ю у зазначеній квартирі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 червня 2014 року позов
задоволено частково. Визначено місце
проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом
із матір'ю ОСОБА_2; стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліменти,
в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06
березня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття, а також разово 3 493 грн. 40
коп. - додаткових витрат на утримання
неповнолітнього сина. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.
Допущено негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 07 жовтня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
розміру аліментів, які підлягають
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
змінено шляхом зменшення суми
щомісячного платежу з 800 грн до 726 грн. В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
змінити в частині стягнення розміру
аліментів та визначення її місця
проживання, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суд першої інстанції керуючись
положеннями ст. 29 ЦК України, ст.ст. 161, 185
СК України, дійшов обґрунтованого
висновку щодо визначення місця
проживання неповнолітнього сина разом
із матір'ю та стягнення додаткових
витрат із відповідача на утримання
малолітнього сина.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд керуючись
ч.2 ст.182 СК України, ч.3 ст.70 ЗУ «Про
виконавче провадження» дійшов
обґрунтованого висновку щодо
зменшення розміру аліментів стягнутих
на користь позивачки на утримання
малолітнього сина.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Орган опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_4 про
стягнення аліментів, встановлення
місця проживання дитини.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ