У х в а л а

07 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В., суддів:
Коротуна В.М., Писаної Т.О.,Мостової Г.М.,
Попович О.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 травня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04
листопада 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано і ухвалено
нове рішення про часткове задоволення
позову. Визнано таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня
2009 року, зареєстрований у реєстрі за №
4334. Вирішено питання розподілу судових
витрат. У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2013 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04
листопада 2013 року скасовано, рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 травня 2013 року
залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд зазначеної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 березня 2014 року, від 20
лютого 2014 року, від 12 лютого 2014 року,
від 01 лютого 2012 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Заява про перегляд судового рішення до
суду надійшла разом із клопотанням про
поновлення строку на її подання. На
підставі ч. 3 ст. 356 ЦПК України
клопотання підлягає задоволенню, а
процесуальний строк поновленню,
оскільки причини пропуску строку,
вказані заявником, є поважними.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надані для порівняння судові рішення
не можуть бути прикладом неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
оскільки правові висновки зазначені у
цих судових рішеннях та в ухвалі, про
перегляд якої подано заяву,
ґрунтуються на різних фактичних
обставинах, встановлених судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення
строку для подання заяви про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2014 року
задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк для подання
заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. ЮровськаСудді:
В.М. Коротун Г.І. Мостова Т.О. Писана О.В.
Попович