Справа №568/614/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

в складі:

головуючого судді Бірука В.О.

при секретарі Чуліпі Н.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Радивилів
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Бугаївської сільської ради
Радивилівського району Рівненської
області, ОСОБА_4 про визнання частково
недійсним рішення органу владних
повноважень, частково недійсним
Державного акту про право власності на
землю та визнання права власності на
частину земельної ділянки,

В С Т А НО В И В:

Позивачі звернулись з даним позовом
до суду.

В обґрунтування позовних вимог
посилаються на те, що їхній батько
ОСОБА_5 та чоловік відповідачки ОСОБА_4
мав на праві особистої власності
житловий будинок по АДРЕСА_1.

27.03.2001 року він помер. Після його
смерті позивачі та відповідач ОСОБА_4
успадкували в рівних частках
незакінчений житловий будинок, 89%
готовності, та приналежні до нього
господарські будівлі та споруди, що
знаходяться в АДРЕСА_1.

Будинок був розміщений на земельній
ділянці площею 0,2302 га. На даний час їм
стало відомо, що в 2003 році відповідач
ОСОБА_4 отримала у власність дану
земельну ділянку згідно рішення
Бугаївської сільської ради №56, на
підставі якого їй був виданий
державний акт серія ЯБ №068233 04 квітня 2005
року про право власності на земельну
ділянку.

На час смерті батька, отримані
свідоцтва про право на спадок
винесення оскаржуваного рішення
відповідачем Бугаївською сільською
радою про надання у власність ОСОБА_4
земельної ділянки з цільовим
призначенням обслуговування будинку і
господарських споруд, вони, позивачі
були неповнолітніми, а ОСОБА_4 оформила
всю земельну ділянку лише на себе.

У відповідності до ст.120 Земельного
кодексу України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності
користуванні іншої особи припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи переходить право
власності на земельну ділянку або її
частину на якій вони розміщені без
зміни її цільового призначення.

Їхній батько до дня смерті був
землекористувачем спірної земельної
ділянки. Після отримання спадщини вони
та відповідач ОСОБА_4 набули право на
користування нею. Однак, Бугаївська
сільська рада видала рішення №56 від
19.09.2003 року про виділення у власність
спірної земельної ділянки площею 0,2302
га для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд лише
на ОСОБА_4, хоча на той час вони були
співвласниками даного будинку з
надвірними спорудами і кожному з них
належало по 1/3 його частині.

02.11.2007 року було зареєстровано право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1
згідно якого вони та відповідач ОСОБА_4
є співвласниками і кожному з них на
праві спільної часткової власності
належить 1/3 частина домоволодіння.

Оскільки вони та відповідач ОСОБА_4 є
рівноправними співвласниками
домоволодіння то мають рівне право на
отримання права власності на земельну
ділянку в рівних частках.

Просять визнати рішення №56 від
19.09.2003 року Бугаївської сільської ради
про надання у приватну власність
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,2302 га
по АДРЕСА_1 частково недійсним, визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за
кожним на 1/3 частину земельної ділянки
по АДРЕСА_1, визнати державний акт серія
ЯБ №068233 від 04.04.2005 року про право
власності на земельну ділянку
недійсним в частині 2/3, яка належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
та представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали із
обставин викладених у позовній заяві і
просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнала і не
заперечувала щодо його задоволення.

Представник Бугаївської сільської
ради позов визнала частково. Не
заперечує, що позивачі мають право на 1/3
частину земельної ділянки кожний.
Позовні вимоги в частині визнання
рішення №56 від 19.09.2003 року Бугаївської
сільської ради про надання ОСОБА_4
дозволу на виготовлення технічної
документації на право власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд площею 0,2302 га по АДРЕСА_1
частково недійсним не визнає. Показала,
що на час винесення даного рішення
позивачі були неповнолітніми і дозвіл
на оформлення права власності на всю
земельну ділянку був наданий матері
позивачів ОСОБА_4

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, суд
знаходить, що позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого 30.01.2002 року
спадкоємцем майна ОСОБА_5 померлого
27.03.2001 року є в рівних частках: його
дружина ОСОБА_4 та його неповнолітні
діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Спадкове майно
на яке видано це свідоцтво складається
з незакінченого житлового будинку, 89%
готовності та приналежних до нього
господарських будівель та споруд, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

04 квітня 2005 року ОСОБА_4 на підставі
рішення №56 від 19.09.2003 року Бугаївської
сільської ради був виданий державний
акт серія ЯБ №068233 на право власності на
земельну ділянку площею 0,2302 га, що
знаходиться, по АДРЕСА_1 і призначена
для обслуговування житлового будинку і
господарських споруд.

У відповідності до ст.120 Земельного
кодексу України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи переходить право
власності на земельну ділянку або її
частину на якій вони розміщені без
зміни її цільового призначення.

02.11.2007 року було зареєстровано право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1,
згідно якого позивачі та відповідач
ОСОБА_4 є співвласниками і кожному з них
на праві спільної часткової власності
належить 1/3 частина домоволодіння.

Оскільки позивачі та відповідач
ОСОБА_4 є рівноправними співвласниками
домоволодіння то мають рівне право на
отримання права власності на земельну
ділянку в рівних частках.

А тому суд приходить до висновку, що
рішення №56 від 19.09.2003 року Бугаївської
сільської ради про надання ОСОБА_4
надання дозволу на виготовлення
технічної документації на право
власності на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд площею 0,2302 га по
АДРЕСА_1 є частково недійсним.

Судом встановлено, що позивачі мають
право на 1/3 частину земельної ділянки
по АДРЕСА_1.

Оскільки рішення №56 від 19.09.2003 року
Бугаївської сільської ради про надання
ОСОБА_4 про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на право власності на земельну ділянку
для обслуговування для обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд площею 0,2302 га по АДРЕСА_1 визнано
частково недійсним, а тому й Державний
акт серія ЯБ №068233 від 04.04.2005 року про
право власності на земельну ділянку є
недійсним в частині 2/3, яка належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.78, 81, 86, 87, 88, 120, 152, 155 ЗК
України, ст.268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212,
213, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Бугаївської сільської ради
Радивилівського району Рівненської
області, ОСОБА_4 про визнання частково
недійсним рішення органу владних
повноважень, частково недійсним
Державного акту про право власності на
землю та визнання права власності на
частину земельної ділянки - задовільти.

Визнати рішення №56 від 19.09.2003 року
Бугаївської сільської ради про надання
ОСОБА_4 дозволу на виготовлення
технічної документації на право
власності на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, площею 0,2302 га по
АДРЕСА_1 часткового недійсним.

Визнати за ОСОБА_1, право
власності на 1/3 частину земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер №НОМЕР_1 право
власності на 1/3 частину земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Визнати Державний акт серія ЯБ
№068233 від 04.04.2005 року про право
власності на земельну ділянку
недійсним в частині 2/3, яка належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк
апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили по закінченню цього
строку, а при поданні апеляційної
скарги рішення набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлено
7 липня 2014 року.

Суддя:
Бірук В.О.