Номер справи 623/906/14-ц
Номер провадження 2/623/419/2014
РІШЕННЯ

іменем України

10 липня 2014 року
м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області

у складі: головуючого судді - Бутенка
В.М.

при секретарі судового засідання -
Костенко В.В.

судового розпорядника - Максименка Р.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_3 до
Студенокської сільської ради
Ізюмського району Харківської області,
третя особа: Ізюмська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовною заявою до
Студенокської сільської ради
Ізюмського району Харківської області,
третя особа: Ізюмська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування, а саме на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті сестри ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 2-3).

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, її інтереси у судовому
засіданні представляла її представник
ОСОБА_2, яка підтримала позовні вимоги і
просить |||суд позов задовольнити
повністю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_2 вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її рідна сестра
ОСОБА_5, після смерті якої залишилося
спадкове майно у вигляді: житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок під
літ. А-1, який складається з наступних
приміщень: -1-І - веранда - 4,0 кв.м., -1-ІІ -
коридор - 3,9 кв.м., -1-ІІІ - комора - 4,1 кв.м.,
-1-1 - кухня - 10,3 кв.м., -1-2 - житлова - 14,8
кв.м., загальна площа 37,1кв.м., житлова
площа 25,1 кв.м.; а - прибудова, а1 - ганок, Б
- літня кухня, б -прибудова до «Б»,
В,Г,Е,И,Л - сараї, Д - душ, Ж - погріб, З -
убиральня, №1 паркан, №2,№3 - хвіртка, №4
- колонка, №5 - колодязь, вартістю 53 040
гривень.

Вона, як рідна сестра померлої,
прийняла спадщину шляхом звернення із
заявою від 07.06.2013 року до нотаріальної
контори про прийняття спадщини у строк
шість місяців. Інших спадкоємців не
має.

Вона звернулась до нотаріуса з питань
отримання свідоцтва про право спадщину
за законом, почала збирати необхідні
документи за запитами нотаріуса. Проте
тільки тепер їй стало відомо, що за
життя її сестра ОСОБА_5 не провела
державної реєстрації свого права
власності на об'єкт нерухомості й вона
не може отримати витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином нотаріус не має можливості
оформити їй свідоцтво про право на
спадщину на вказане майно й їй було
рекомендовано звернутися до суду з
питання визнання права власності на
вказаний будинок у порядку
спадкування.

Представник відповідача Студенокської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області, представник
третьої особи Ізюмської державної
нотаріальної контори Харківської
області в судове засідання не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, надали суду заяви про розгляд
справи без їх участі, заперечень на
позов не мають||| (а.с. 30, 49, 48).

Вислухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_2, перевіривши і
дослідивши матеріали справи|речі|, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені факти і відповідні
їм правовідносини.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України
особа має конституційне право на
судовий захист своїх цивільних прав і
може звернутися із позовом про захист
порушеного, оспореного або невизнаного
права у спосіб, передбачений ЦК
України.

Позивачка на підставу своїх вимог
посилається на статті 1225, 1262, 1258 ЦК
України, а згідно зі ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту права на
вчинення певних дій (на підставі
вказаних статей ЦК), позивач в силу ст. 10
ЦПК України зобов'язана довести
правову та фактичну підставу своїх
вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Як установлено судом і підтверджується
матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася ОСОБА_5, та ІНФОРМАЦІЯ_3
народилася ОСОБА_3, батьками яких є
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 6, 7), відповідно
копії свідоцтва про шлюб від 01.10.1959р. та
витягу з державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб
підтверджується дошлюбне прізвище
ОСОБА_3 - ОСОБА_3 (а.с. 8, 5).

Згідно повторного свідоцтва про смерть
Серія НОМЕР_1 від 06 червня 2013 року
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.
Студенок Ізюмського району
Харківської області (а.с. 9).

Згідно довідки Студенокської
сільської ради від 02.12.2013 року
вбачається, що гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була
зареєстрована і постійно проживала за
адресою: АДРЕСА_1, з 1989 року по день
смерті. Згідно погосподарської книги №
10, особистий рахунок НОМЕР_2,
домоволодіння значиться за померлою
ОСОБА_5 (а.с. 10).

Технічним паспортом, виготовлений
09.01.2014р. КП Ізюмське міське бюро
технічної інвентаризації, де в
характеристиці будинку, господарських
будівель та споруд вказано рік
побудови - 1926-1970р.; висновком КП
Ізюмське міське бюро технічної
інвентаризації про технічний стан та
вартість житлового будинку 53040 грн.,
вбачається належність померлої ОСОБА_5
на праві приватної власності належить
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок під
літ. А-1, який складається з наступних
приміщень: -1-І - веранда - 4,0 кв.м., -1-ІІ -
коридор - 3,9 кв.м., -1-ІІІ - комора - 4,1 кв.м.,
-1-1 - кухня - 10,3 кв.м., -1-2 - житлова - 14,8
кв.м., загальна площа 37,1кв.м., житлова
площа 25,1 кв.м.; а - прибудова, а1 - ганок, Б
- літня кухня, б -прибудова до «Б»,
В,Г,Е,И,Л - сараї, Д - душ, Ж - погріб, З -
убиральня, №1 паркан, №2,№3 - хвіртка, №4
- колонка, №5 - колодязь, вартістю 53 040
гривень (а.с. 11-13, 14, 15).

Главою 86 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема
Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів.

Відповідно ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст.
1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи,
часом відкриття спадщини в такому
випадку є день смерті особи.
Спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України передбачено, що спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття
особою спадщини обумовлюється або
постійним проживанням спадкоємця із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або, в разі відсутності
наведених вище обставин - поданням до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.
1270 ЦК України строк.

Відповідно до змісту ст. 1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід з боку
батька, так і з боку матері.

Судом установлено, що спадкоємцем
після смерті спадкодавця ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, є її рідна сестра
ОСОБА_3.

Інших спадкоємців за заповітом або
першої черги спадкування за законом не
має.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Отже, право на оформлення спадщини у
судовому порядку пов'язане з відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Відповідно до п.1 Глави 13 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок),
нотаріус відмовляє у вчиненні
нотаріальної дії, якщо не подано
відомості (інформацію) та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії.

Відповідно до п. 3 Глави 13 Порядку
нотаріус на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, зобов'язаний викласти причини
відмови в письмовій формі і роз'яснити
порядок її оскарження. У цих випадках
нотаріус протягом трьох робочих днів
виносить постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до Листа Верховного Суду
України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08
(пункт 11) при розгляді справ про
визнання права власності на спадкове
майно необхідно враховувати, що за
наявності правовстановлюючих
документів на нього, документального
підтвердження місця, часу відкриття
спадщини, підстав закликання до
спадкування та за відсутності спору
між спадкоємцями свідоцтво про право
на спадщину на підставі статей 1296, 1297
Цивільного кодексу України, ст. 34
Закону України від 2 вересня 1993 р. №
3425-ХІІ «Про нотаріат» видається
нотаріусом.

У відповідності відповідей Ізюмської
державної нотаріальної контори
Харківської області від 21.03.2014 року №
830/02-14, від 21.05.2014 року № 1404/02-17,
матеріалами спадкової справи № 369/2013р.,
вбачається, що після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, заведена
спадкова справа № 369/2013 року, до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернулася сестра
померлої, ОСОБА_3. Свідоцтво про право
на спадщину не видавалось (а.с. 27, 43-47, 50).

Позивачка також після звернення до
нотаріальної контори з питань
отримання свідоцтва про право спадщину
за законом, почала збирати необхідні
документи за запитами нотаріуса. Проте
стало відомо, що вона не може отримати
витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Таким чином
нотаріус не має можливості оформити їй
свідоцтво про право на спадщину на
вказане майно й їй було рекомендовано
звернутися до суду з питання визнання
права власності на вказаний будинок у
порядку спадкування (а.с. 50).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця
права, на спадщину.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.
1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, незважаючи на те, що у
спадкодавця ОСОБА_5 відсутні
реєстраційні документи на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, який
збудовано до 1970 року, тобто до 01.01.2004 р.
(моменту набрання чинності норм, які
пов'язували набуття права власності з
моментом державної реєстрації),
враховуючи наявність технічного
паспорту від 09.01.2014р., складеного за
результатами інвентаризації, суд
вважає, що після смерті ОСОБА_10,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, залишилося
спадкове майно у вигляді житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказане майно входить до складу
спадщини та позивачка має право на
визнання за нею права власності в
порядку спадкування за законом.

У задоволенні позовних вимог
відповідач не заперечував (а.с. 30).

Порушень чиїх або законних прав, свобод
чи інтересів не виявлено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судові витрати, які позивачка сплатила
за судовий збір, не компенсуються їй у
зв'язку із вимогами про це позивачки
(а.с. 1).

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Студенокської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області, третя особа:
Ізюмська державна нотаріальна контора,
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті сестри ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на: житловий
будинок під літ. «А-1», загальною площею
- 37,1 кв.м., житловою площею - 14,8 кв.м.;
господарські будівлі та споруди:
прибудова під літ. «а», ганок під літ.
«а1», літня кухня під літ. «Б», прибудова
до «Б» під літ. «б», сараї під літ. «В»
«Г» «Е» «И» «Л», літній душ під літ. «Д»,
погріб під літ. «Ж», вбиральня під літ.
«З», паркан №1, хвіртки під №2 №3,
колонка під №4, колодязь під №5, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Правовстановлюючі документи на право
приватної власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_5 - визнати
втративши силу.

Судові витрати по справі залишити за
позивачкою ОСОБА_3.

Рішення|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання| може| бути| оскаржене| в
апеляційному| порядку|ладу|| в 10-денний|
строк з дня проголошення| рішення, а
неприсутніми сторонами у той же строк з
дня отримання копії
рішення,|розв'язання,вирішення,розв'язу
ван шляхом| подачі апеляційної скарги|
до Апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний
суд.

Головуючий: суддя -

Повний текст рішення складено 14 липня
2014 року.