У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А., розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі Відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» до ОСОБА_6 про стягнення
витрат на підготовку фахівця, за
касаційною скаргою Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 13 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Державне підприємство
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом»)
звернулось до суду із зазначеним
позовом до ОСОБА_6, мотивуючи
його тим, що 3 вересня 2007 року між
позивачем, Севастопольським
національним університетом ядерної
енергії та промисловості (далі -
Університет) та ОСОБА_6 було укладено
договір № 1668/07-175-Ю про підготовку
фахівця освітньо-кваліфікаційного
рівня «бакалавр» за спеціальністю
«електричні станції», термін дії якого
встановлено до 31 серпня 2011 року.
Умовами зазначеного договору було
встановлено, що Університет проводить
навчання ОСОБА_6 на денній формі
навчання, а позивач здійснює оплату за
навчання відповідача, порядок
розрахунків за навчання відповідача
встановлюються на підставі договору.

Оскільки ОСОБА_6 порушив умови договору
від 3 вересня 2007 року, не
дотримався встановленого угодою рівня
успішності та відмовляється
відшкодувати позивачу витрати на його
навчання, ДП «НАЕК «Енергоатом»
просило суд стягнути з відповідача на
свою користь 51 900 грн на відшкодування
витрат, понесених за підготовку
фахівця.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 30
квітня 2013 року позов ДП «НАЕК
«Енергоатом» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ДП «НАЕК
«Енергоатом» 51 900 грн на
відшкодування витрат на підготовку
фахівця.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 13 листопада
2013 року рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 30 квітня 2013 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ДП «НАЕК
«Енергоатом» 27 239 грн на
відшкодування витрат на підготовку
фахівця.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ДП «НАЕК
«Енергоатом» просить суд касаційної
інстанції скасувати рішення
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині визначення розміру витрат на
навчання, апеляційний суд виходив із
того, що умовами договору від 3 вересня
2007 року № 1668/07-175-Ю та договору від 1
січня 2010 року № 2-10-12-10 не було
передбачено, що ОСОБА_6 зобов'язаний
відшкодувати інші витрати
Університету, не пов'язані з його
навчанням.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна, оскільки вони
зроблені при неповному з'ясуванні
обставин справи та з порушенням норм
процесуального та матеріального
закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак висновки апеляційного суду не
відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону з наступних
підстав.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Судами встановлено, що 3 вересня 2007 року
між ДП «НАЕК «Енергоатом»,
Університетом та ОСОБА_6 було укладено
договір № 1668/07-175-Ю про
підготовку фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр» за спеціальністю
«електричні станції». Зазначеним
договором встановлено, що термін
навчання становить 4 роки (а. с. 8 - 10).

Вищезазначений договір було укладено
на підставі договору від 6
березня 2006 року № 1668/07- НАЕК, відповідно
до умов якого позивач доручив
Університету здійснювати підготовку,
перепідготовку, підвищення
кваліфікації та рівня
професіоналізації кадрів атомної
енергетики (а. с. 16 -19).

Умовами договору від 3 вересня 2007 року
№ 1668/07-175-Ю встановлено, що навчання
відповідача оплачує ДП «НАЕК
«Енергоатом», порядок розрахунків за
навчання встановлюється основним
договором від 6 березня 2006
року № 1668/07-НАЕК (п. 1.4 договору).

У свою чергу відповідач відповідно до
умов договору від 3 вересня 2007 року №
1668/07-175-Ю зобов'язувався опанувати всі
види професійної діяльності,
передбачені відповідними
кваліфікаційними характеристиками
спеціальності, та своєчасно здавати
заліки і іспити не нижче встановленого
пунктом 4.2 договору рівня успішності та
відшкодувати ДП «НАЕК «Енергоатом»
вартість навчання, зокрема у випадку
порушення або невиконання умов
договору, що призвело до неукладання з
ним договору про підготовку фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст», та у випадку розірвання
договору на підставі недотримання
відповідачем успішності згідно із п. 4.2
договору (а. с.9).

28 лютого 2008 року та 1 вересня 2009 року між
ДП «НАЕК «Енергоатом», Університетом
та ОСОБА_6 було укладено додаткові
угоди, згідно з якими сторони угод
визначили вартість навчання на 2007-2009
роки (а. с. 11 - 12).

1 січня 2010 року між сторонами
вищезазначених правочинів було
укладено договір № 2-10-12-10, згідно з яким
була встановлена вартість послуг на
підготовку фахівця на період з 1 січня
по 31 грудня 2010 року (а. с. 13 - 15).
Відповідно до пункту 5.1 зазначеного
договору відповідач зобов'язувався
повністю відшкодувати ДП «НАЕК
«Енергоатом» витрати, понесені ним на
підготовку фахівця за весь час
навчання відповідно до договору від 3
вересня 2007 року № 1668/07-175-Ю та цього
договору, зокрема у випадку
невиконання ОСОБА_6 зобов'язань щодо
дотримання при навчанні встановленого
договором рівня успішності.

Із розрахунку витрат на підготовку
курсанта ОСОБА_6 від 28 березня
2011 року вбачається, що за період з 1
вересня 2007 року по 31 серпня 2010
року ДП «НАЕК «Енергоатом» сплатило
Університету 51 900 грн, з яких витрати на
навчання становлять 27 239 грн, витрати на
оновлення матеріальної бази та
оновлення Університету - 24 661 грн
(а. с. 52 - 53).

Протоколом № 2 засідання комісії
позивача від 24 вересня 2010 року було
прийнято рішення про виключення із
квоти підприємства з 1 серпня 2010 року за
результатами успішності за 2009-2010
навчальний рік 25 студентів, у
тому числі ОСОБА_6, у зв'язку і
невиконанням трьохсторонніх договорів
про підготовку бакалавра в
Університеті.

Враховуючи, що відповідач не виконав
взятих на себе зобов'язань відповідно
до укладених угод щодо дотримання
середнього показника успішності на
третьому курсі Університету, із ним не
було укладено договір про його
підготовку як фахівця за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«спеціаліст» за підсумками закінчення
третього курсу.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до пункту 1.2 договору від 3
вересня 2007 року № 1668/07-175-Ю загальна
вартість навчання ОСОБА_6 визначається
відповідно до умов зазначеного
договору та відповідно до кошторису
витрат.

Пунктом 3.1.2 договору від 6 березня 2006
року № 1668/07-НАЕК встановлено, що оплата
здійснюється відповідно до кошторису
витрат та графіку фінансування
підготовки фахівця.

Згідно із пунктом 4.6 договору від 3
вересня 2007 року № 1668/07-175-Ю ОСОБА_6
зобов'язувався за власний рахунок
відшкодувати позивачу грошовими
коштами вартість навчання, яке
визначається ДП «НАЕК «Енергоатом»
відповідно до основного договору
(договір від 6 березня 2006 року №
1668/07-НАЕК).

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині визначення розміру грошової
суми, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь ДП «НАЕК
«Енергоатом», апеляційний суд належним
чином не перевірив доводи позивача про
те, що за навчання відповідача ДП «НАЕК
«Енергоатом» перерахувало
Університету грошові кошти в розмірі 51
900 грн, зазначений розмір витрат на
навчання визначався на підставі
договору про підготовку фахівця,
додаткових угод до нього, а також
кошторису витрат на навчання. На
порушення вимог ст. 212 ЦПК України
апеляційним судом належним чином не
було досліджено кошториси витрат на
навчання відповідача (а. с.
20, 24, 32, 39, 44, 49), не встановлено, із яких
складових визначалась вартість
навчання ОСОБА_6 відповідно до
укладених договорів,
невстановлення зазначених обставини
призвело до передчасного висновку про
часткове задоволення позовних вимог ДП
«НАЕК «Енергоатом».

Враховуючи зазначене, рішення
апеляційного суду не може залишатися в
силі, допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 13 листопада
2013 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

Судді:

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк