Справа№592/5121/14-ц
Провадження №2/592/1476/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого - судді
Корольової Г.Ю.

при секретарі
Кириченко В.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду м. Суми цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Суми - Авто»
про стягнення заробітної плати,
середнього заробітку та моральної
шкоди,

В С Т А Н
О В И В :

В травні 2014 року позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом
та свої вимоги мотивує тим, що з 08.04.2009
року по 07.05.2014 року вона працювала у
ВАТ «Суми - Авто» З 08.04.2009 року по 13.04.2009
року обіймала посаду бухгалтера -
касира, а з 17.11.2010 року по 07.05.2014 року
займала посаду провідного бухгалтера
центральної бухгалтерії Головного
підприємства ПАТ «Суми - Авто» і
наказом № 42-к від 07.05.2014 року по ПАТ
«Суми - Авто» звільнена з підприємства
за власним бажанням на підставі ст. 38
КЗпП України. Під час звільнення з
підприємства, звернулася до
Генерального директора підприємства
із заявою про виплату при звільненні
усіх належних виплат, у тому числі і
недоплаченої плати у вигляді премії за
період з 2012 року по 07.05.2014 року, однак
підприємство не погасило
заборгованість перед нею, мотивуючи
своє рішення тим, що усі належні
виплати здійснено у відповідності до
вимог чинного законодавства та умов
колективного договору. З даним
рішенням не погоджується, вказуючи, що
відповідно до Положення про оплату
праці головного бухгалтера, підрозділу
бухгалтерії та системного
адміністратора, затвердженого
Генеральним директором ПАТ «Суми
-Авто» 29.11.2011 та погодженого наглядовою
радою товариства 01.12.2011 (далі -
Положення) система оплати праці
головного бухгалтера, підрозділу
бухгалтерії окладно-преміальна і
загальний заробіток складається з
посадового окладу у розмірі,
визначеному у додатку №1 Положення, та
суми премії. Посадовий оклад головного
бухгалтера затверджується у штатному
розкладі підприємства і не може
змінюватися відносно сум, визначених у
додатку №1. Посадовий оклад
працівників підрозділу бухгалтерії
затверджується у штатному розкладі
підприємства та не може змінюватися
для підприємства першої групи відносно
сум, визначених у додатку №1,
помножених на відповідний коефіцієнт,
визначений у таблиці 2, а щомісячний
розмір премії працівників
визначається з урахуванням вимог,
викладених у п.п.2,3,4 Положення. Лише за
невиконання своїх посадових обов'язків
працівник бухгалтерії позбавляється
премії повністю або частково та
рішення про зменшення суми премії
працівнику бухгалтерії приймається на
підставі службової записки головного
бухгалтера і премія нараховується
відповідно до відпрацьованого часу.
Відповідно до Положення, щомісячний
розмір премії головного бухгалтера
залежить від виконання умов,
викладених у розділі 1 Положення та
фактично відпрацьованого часу у
місяці, за який нараховується премія.
Максимальне значення коефіцієнту
якості виконаних робіт дорівнює
одиниці. Для працівників підприємств
першої групи рівень окладу кожного
працівника визначається у відсотках до
окладу головного бухгалтера. Перелік
відсотків викладено у табл.2, де розмір
премії до відсотка загального
заробітку провідного бухгалтера не
нижче 45% і не вище 55%. Позивачка вважає,
що за період з грудня 2011 року по травень
2014 року розмір її заробітку з
урахуванням коефіцієнту якості
виконаних робіт та нарахованої премії
головного бухгалтера визначається
наступним чином: оклад 1545 грн. згідно
штатного розкладу плюс премія в
розмірі 45% від премії головного
бухгалтера і переконана, що ПАТ «Суми -
Авто» заборгувало на її користь
недоплаченої премії 27 476 грн.21 коп., з
яких 3500 грн. - за 2012 рік, 9836,18 грн. - за 2013
рік, 14 140,03 грн. - за 2014 рік, яку і прохає
стягнути з відповідача. Крім того,
прохає стягнути середній заробіток за
весь час затримки по виплаті належної
суми при звільненні по день фактичного
розрахунку та моральної шкоди в
розмірі 1500 грн., яку вона зазнала від
порушених її прав на отримання
вказаної премії, що змусило докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя, шукати кошти необхідні для
забезпечення сім'ї.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі,
підтверджуючи обставини, викладені у
позовній заяві.

Представники відповідача -
Симоненко Ю.Є., Підгорна Н.М. в судовому
засіданні з позовними вимогами не
згодні, вказуючи, що права позивачки не
порушені, при її звільненні були
виплачені всі належні їй виплати,
премія нараховувалася від обсягу
валового доходу і не зважаючи на збитки
підприємства працівникам бухгалтерії
щомісячно нараховувалася премія від 7%
до 11%. Преміювання працівників по
наслідках роботи підприємств
колективним договором взагалі не
передбачено. Крім того вважає, що сума
27 476,21 грн., на стягненні якої наполягає
позивачка нічим не підтверджена. При
звільненні за власним бажанням усі
розрахунки підприємства з позивачкою
були проведені у повному обсязі,
заборгованості підприємства перед
позивачкою після її звільнення немає. У
звязку із викладеним, просить у
задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України,
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Судом досліджено письмові докази,
надані сторонами шляхом їх оголошення,
аналізу та обговорення іх учасниками
процесу:

- копія наказу про переведення ОСОБА_1 -
бухгалтера центральної бухгалтерії
Головного підприємства з 17.11.2010 року
провідним бухгалтером центральної
бухгалтерії з оплатою праці згідно
штатного розпису;

-копія заяви позивачки на адресу
відповідача від 07.05.2011 року щодо
виплати їй преміальної частини за
період з 01.12.2011 р. по день її звільнення
(а.с.14);

-копія заяви позивачки на ім'я
Генерального директора ПАТ «Суми-Авто»
про її звільнення (а.с.12);

- копія наказу №42-к від 07 травня 2014 року
про припинення трудового договору за
ст. 38 КЗпП України (а.с.13);

-копія трудової книжки та паспорту
позивачки (а.с.10-11);

-копія колективного договору між
дирекцією профспілковим комітетом
Публічного Акціонерного Товариства
«Суми-Авто» (а.с.23-26);

-копія положення про оплату праці
головного бухгалтера, підрозділу
бухгалтерії та системного
адміністратора на Публічному
акціонерному товаристві «Суми-Авто»
(а.с.27-32) та копія наказу за №210-2 від 24
листопада 2011 року про внесення змін у
«Положення про оплату праці» згідно
розпорядження Корпорації «УкрАвто»
(а.с.96) та про його ознайомлення
позивачкою (а.с.97);

- перелік порушень, які зменшують
коефіцієнт якості виконаних робіт
(а.с.33-38);

-розрахункові листки невідомої
належності, надані позивачкою в
судовому засіданні (а.с.39);

- копії листів керівнику підприємства,
головному бухгалтеру ПАТ «Суми-Авто»
від голови наглядової ради щодо премії
головного бухгалтера (а.с.63-91);

- копії штатних розписів ПАТ
«Суми-Авто» на 2011 рік, 2012,2013 роки
(а.с.129-138);

- копії табелю робочого часу (а.с.98-124);

- копії особових рахунків ОСОБА_1 про
нарахування заробітної плати та
преміальних (а.с.125-128);

- копія зведених даних визначення
частини фонду заробітної плати з
нарахуванням в загальних обсягах
валового доходу, отриманого ПАТ
«Суми-Авто» по підприємству та в
розмірі видів діяльності з помісячною
розбивкою за 2013 рік.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши та
проаналізувавши надані сторонами
докази, встановив наступні обставини
та визначив відповідні до них
правовідносини:

У відповідність до вимог ч.1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка працювала на Публічного
акціонерному товаристві « Суми-Авто»:
з 08.04.2009 року по 13.04.2009 року обіймала
посаду, а з 17.11.2010 року по 07.052014 року -
посаду провідного бухгалтера і була
звільнена за власним бажанням та боргу
підприємства перед позивачкою за цією
виплатою після її звільнення немає.
Колективним договором премія по
наслідках роботи не передбачена.
Надані позивачкою розрахункові листи,
у яких вказана недоплачена премія, суд
прийняти до уваги не може, оскільки ці
листки не мають ознак офіційних
документів. Окрім того, зазначені
розрахункові листки жодних доказів
того, що й позивачці має
нараховуватись саме в розмірі та
виплачуватись премія, не містять.

Спірні правовідносини врегульовані
наступними законодавчими актами:

У відповідність до ч.1 ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.43 Конституції
України, право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається
законом.

Відповідно до ст.10 Кодексу законів
про працю України, колективний договір
укладається на основі чинного
законодавства, прийнятих сторонами
зобов'язань з метою регулювання
виробничих, трудових і
соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів трудящихся,
власників та уповноважених ними
органів.

Відповідно до ст.13 Кодексу законів про
працю України, …у колективному
договорі встановлюються взаємні
зобов'язання сторін щодо регулювання
виробничих, трудових,
соціально-економічних відносин,
зокрема: …нормування і оплати праці,
встановлення форм, системи, розмірів
заробітної плати та інших видів
трудових виплат (доплат, надбавок,
премій та ін.);

Відповідно до ст.18 Кодексу законів про
працю України, положення колективного
договору поширюються на всіх
працівників підприємства, установи,
організації незалежно від того, чи є
вони членами професійної спілки, і є
обов'язковими як для власника або
уповноваженого ним органу, так і для
працівників підприємства, установи,
організації.

Відповідно до ст.47 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 Кодексу законів
про працю України, При звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.2 Закону України
«Про оплату праці», структура
заробітної плати складає:

Основна заробітна плата. Це -
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Виходячи з положень ст. 3
вказаного Закону, державною соціальною
гарантією, обов'язковою на всій
території України для підприємств усіх
форм власності і господарювання є
мінімальна заробітна плата, розмір
якої встановлюється законодавчо, при
цьому до неї не включаються доплати,
надбавки, заохочувальні та
компенсаційні виплати. Тобто,
обов'язковою виплатою, що здійснюється
роботодавцем працівнику, є лише
виплата основної заробітної плати.

Також, відповідно до ст. 5 того ж
Закону, організація оплати праці
здійснюється на підставі: законодавчих
та інших нормативних актів;
генеральної угоди на національному
рівні; галузевих (міжгалузевих),
територіальних угод; колективних
договорів; трудових договорів.

Відповідно до Закону України «Про
колективні договори та угоди» та ст. 10
КЗпП України, в цілях регулювання
виробничих, трудових та
соціально-економічних відносин та
погодження інтересів працівників та
власника підприємства на підприємстві
укладається колективний трудовий
договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 зазначеного
Закону та ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до п.4.1, 4.2, 4.3 розділу 1У
Колективного договору між дирекцією та
профспілковим комітетом ПАТ
«Суми-Авто» на 2012-2015 р.р., затвердженого
трудовим колективом 02.07.2012 та
зареєстрованого у виконкомі Сумської
міської ради рішенням №434 від 21.08.2012,
реєстровий номер 240 від 06.07.2012, оплату
праці працівників проводити згідно
Статуту ПАТ і КЗпП України.

Як встановлено в судовому засіданні,
порушень п.п.4.11, 4.15 Колективного
договору щодо строків та розміру її
виплати, порушень не вбачається і в
цієї частини позивачкою не
оспорювається, а згідно Положення про
оплату праці головного бухгалтера,
підрозділу бухгалтерії та системного
адміністратора п.2.1 щомісячний розмір
премії головного бухгалтера залежить
від виконання умов, викладених у
розділі 1таблиці 1 Положення та
фактично відпрацьованого часу у
місяці, за який нараховується премія і
максимальне значення коефіцієнту
якості виконаних робіт дорівнює
одиниці, а у пункті 2.7 зазначено, що
доплата не нараховується в тому місяці,
коли розмір коефіцієнту якості
виконаних робіт по підприємству
становить 0,6 балів та нижче.

З наданого суду зведених даних
визначення частини фонду заробітної
плати з нарахуванням в загальних
обсягах валового доходу, отриманого
ПАТ «Суми-Авто» ( в цілому по
підприємству та в розрізі видів
діяльності з помісячної розбивки) за 2013
рік вбачається, що підприємство
працювало без прибутку, але премія
нараховувалася від 7% до 11%, а в листах
щодо премії головного бухгалтера
вказано , що оклад та премія мають бути
скориговані і загальний фонд
заробітної плати з нарахуваннями не
повинен перевищувати 8% від загального
валового доходу підприємства.

Виходячи з доказів, наданих
сторонами та аналізу законодавства,
яке регламентує порядок нарахування та
виплату премій, суд доходить до
висновку, що визнати вимоги позивачки
такими, що вони відповідають чинному
законодавству, немає підстав. При цьому
суд виходить з того, що за своїм
походженням премія відноситься до
«інших заохочувальних та
компенсаційних виплат», порядок її
виплати врегульовується колективним
договором, який діє на підприємстві.
Згідно до наданого колективного
договору, на Публічному акціонерному
товаристві «Суми-Авто» не передбачено
виду премії, а встановлено згідно з
Положенням про оплату праці.

Згідно з Методичними рекомендаціями
щодо організації матеріального
стимулювання праці працівників
підприємств і організацій,
рекомендованими наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 29 січня 2003 року № 23, премія це
основний вид додаткової, понад основну
заробітну плату, винагороди, яка
виплачується працівникам за
результатами їх трудової діяльності та
виробництва в цілому за показниками та
умовами оцінки цих результатів,
визначеними підприємством.

У звязку із викладеним, суд не
знаходить підстав для задоволення
позову. Покласти в основу прийняття
рішення на користь позивачки надані
нею розрахункові листки, суд не може з
вищенаведених причин. Таким чином
позивач та її представник, відповідно
до ч.1 ст.60 ЦПК України, не довили
порушене своє право щодо недоотримання
щомісячної премії в сумі 27 476,21 грн. А
тому позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Оскільки позовна вимога про
стягнення середнього заробітку про
весь час затримки по виплаті належної
суми при звільненні по дань фактичного
розрахунку та стягнення моральної
шкоди є похідними, то відмова у
задоволенні позову про стягнення
премії, є підставою для відмови у
задоволенні вказаних вимог.

Враховуючи викладене, на підставі ст.43
Конституції України, ст.ст.10,13,18,47,116
КЗпП України, ст.ст.2,5 Закону України
«Про оплату праці», керуючись ст.ст. 10,
11, 15, 57-64, 88, 158-159, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Суми-Авто»
про стягнення заборгованості з
заробітної плати, моральної шкоди та
середнього заробітку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Г.Ю.
Корольова