У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоМакарчука М.А. суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної
Т.О., Юровської Г.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_4 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів, за
касаційною скаргою Приватного
підприємства «Грандфінресурс» на
заочне рішення Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 30 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 14 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15
березня 2012 року між ним та Приватним
підприємством «Грандфінресурс» (далі -
ПП «Грандфінресурс») було укладено
договір № 206693 про надання послуг, за
умовами якого ПП «Грандфінресурс»
зобов'язалося вчинити від його імені та
за його рахунок певні дії (надати
послуги), спрямовані на придбання
товару (чи отримання відповідної суми в
позику), зазначеного в додатку № 1 до
даного договору, на умовах діяльності
програми «Альянс України», що
міститься в додатку № 1, який є
невід'ємною частиною договору. На
виконання вказаного договору позивач
сплатив відповідачу одноразовий
комісійний внесок в сумі 3 500 грн. У
подальшому сплатив 12 щомісячних
платежів −? 6 250 грн 20 коп. та 12
адміністративних платежів −? 1 980 грн, а
всього 11 730 грн 20 коп.

Посилаючись на те, що вказаний договір
не відповідає вимогам

ст. 18 Закону України «Про захист прав
споживачів», оскільки містить
несправедливі умови договору стосовно
розподілу коштів, що залежить лише від
волі відповідача, який сам на власний
розсуд приймає таке рішення, процедура
прийняття рішення про передачу товару
є непрозорою, а інформація про
результати проведених конкурсів та
осіб, які отримали право на товар, є
конфіденційною й не може бути
перевірена позивачем; та вимогам ст. 19
даного Закону, що забороняє нечесну
підприємницьку практику, яка вводить
споживача в оману, зокрема таку, як
утворення, експлуатація або сприяння
розвитку пірамідальних схем і
відсутність у відповідача ліцензії на
надані фінансові послуги. ОСОБА_4
просив суд визнати недійсним з моменту
укладення зазначений договір й
стягнути з ПП «Грандфінресурс» на його
користь 11 730 грн 20 коп., сплачених ним на
рахунок відповідача за нікчемним
правочином.

Заочним рішенням Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 30 вересня 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Грандфінресурс» на
користь ОСОБА_4 кошти загальною сумою 11
730 грн 20 коп. як незаконно отримані за
наслідками укладання договору від 15
березня 2012 року № 206693.

У решті заявлених позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 14 квітня

2014 року рішення районного суду в
частині вирішення позовних вимог про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів скасовано та
ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ПП
«Грандфінресурс» про визнання
договору недійсним та стягнення
грошових коштів задоволено.

Визнано недійсним договір № 206693, який
укладено 15 березня

2012 року між ПП «Грандфінресурс» та
ОСОБА_4

Стягнуто з ПП «Грандфінресурс» на
користь ОСОБА_4

11 730 грн 20 коп., сплачених за договором
від 15 березня 2012 року

№ 206693.

Заочне рішення в частині розподілу
судових витрат залишено без змін.

У касаційній скарзі ПП
«Грандфінресурс» просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам
закону рішення апеляційного суду не
відповідає.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову, виходив із того, що умови
оспорюваного договору про надання
фінансових послуг є несправедливими та
непрозорими й спрямовані на введення в
оману споживачів шляхом залучення їх
коштів з метою реалізації
«пірамідальної схеми», що є нечесної
підприємницькою діяльністю.

Апеляційний суд, скасувавши рішення
суду в частині вирішення позовних
вимог про визнання договору недійсним
та стягнення грошових коштів, виходив
із того, що висновки суду першої
інстанції про те, що діяльність ПП
«Грандфінресурс» за угодою сторін є
функціонуванням «пірамідальної
схеми», суперечить змісту п. 7 ч. 3 с. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» у зв'язку з відсутністю в
діяльності товариства головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварності
та отримання компенсації одним
учасником за рахунок інших учасників.

Ухвалюючи нове рішення про задоволення
позовних вимог і визнання укладеного
між сторонами договору недійсним та
стягнення грошових коштів, апеляційний
суд виходив із того, що діяльність ПП
«Грандфінресурс» з адміністрування
фінанансових коштів є фінансової
послугою, яка регулюється Законом
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» та потребує
ліцензії.

Проте повністю погодитися з висновками
апеляційного суду не можна.

Судами встановлено, що 15 березня 2012
року між ОСОБА_4 та ПП «Грандфінресурс»
укладено у простій письмовій формі
договір за № 206693 з додатками до нього №
1 та № 2, за умовами якого (ст. 1)
відповідач за згодою позивача
зобов'язується вчинити від його імені
та за його рахунок певні юридичні дії,
спрямовані на придбання товару,
зазначеного в додатку № 1 до вказаного
договору, на умовах діяльності
програми «Альянс Україна», в тому числі
сформувати реєстр учасників,
забезпечити його адміністрування,
організовувати та проводити заходи по
розподілу грошового фонду, здійснити
оплату товару на користь позивача або
надати йому відповідну суму в позику.
Для цього позивач доручив
відповідачеві використовувати суми
чистих внесків для формування фонду
реєстру та його розподілу, а також
здійснювати оплату товару на користь
учасників реєстру чи надавати
відповідні суми позики.

За ст. 2 цього договору учасник, поряд з
іншим, зобов'язується сплатити
одноразовий комісійний внесок у день
підписання сторонами угоди та
адміністративний платіж не пізніше 15
календарних днів з моменту отримання
дозволу, а також своєчасно сплачувати
загальний платіж, який включає чистий
внесок, за рахунок якого адміністратор
здійснює оплату вартості товару чи
надає відповідні суми у позику, та
адміністративні витрати, що є платою за
послуги адміністратора з організації
діяльності програми.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 додатку № 2 до
вищевказаного договору його предметом
є послуги з формування реєстру
учасників програми «Альянс Україна»,
метою яких є придбання товару,
зазначеного у додатку № 1 до договору.

Після вчасної сплати загального
платежу учасник програми набуває право
брати участь у найближчому заході, коли
фонд реєстру є достатнім (п. 4.1 ст. 4
додатку № 2).

Конкретні Умови отримання учасником
товару визначені у ст. 5 цього додатку.

Адміністратор гарантує придбати на
користь учасника товар або надати
відповідну суму позику, за умов
виконання останнім всіх вимог договору
і додатків до нього (ст. 14 додатку № 2).

Учасник підтверджує, що отримав усі
коректно викладені пояснення від
представника адміністратора, уважно
прочитав та зрозумів умови додатку № 2
та правові наслідки, що засвідчує своїм
підписом (ст. 15 додатку № 2).

На виконання умов даного договору
позивач 15 березня 2012 року сплатив 3 500
грн одноразового комісійного внеску, а
також адміністративних витрат у
розмірі 1 980 грн та щомісячного чистого
внеску на загальну суму 6 250 грн 20 коп. (а.
с. 17-21).

Так, відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 02
червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг»
(введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
та доповнено п. 111, відповідно до якого
до фінансових послуг віднесено послуги
з адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Відповідно до п. п. 3, 4
Прикінцевих положень до цього Закону
фінансові установи зобов'язані
протягом одного року з дня набрання
чинності цим Законом привести свою
діяльність у відповідність із вимогами
цього Закону (тобто до 9 січня 2013 року), а
спеціально уповноважений орган
виконавчої влади у сфері регулювання
ринків фінансових послуг зобов'язаний
у шестимісячний строк з дня
опублікування цього Закону розробити
та затвердити ліцензійні умови
здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього
Закону Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг (як
уповноважений державний орган), 9
жовтня 2012 року затвердила Ліцензійні
умови провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження № 1676 «Про затвердження
Ліцензійних умов провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах») (далі - Ліцензійні
умови).

Ліцензійні умови
закріпили визначення, сутність,
правовий статус учасників (і вимоги до
них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах, та передбачили, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з пунктом 1.2
частини першої Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи ( правова позиція висловлена у
Постанові Верховного Суду України від
25 червня 2014 року у справі № 6-74цс14).

Ухвалюючи нове
рішення, апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув, не перевірив, чи
вимагалось отримання ліцензії для
надання послуг з адміністративного
фінансування активів для придбання
товарів у групах ПП «Грандфінресур» на
час укладення між сторонами спірного
договору, враховуючи, що спірний
договір укладено сторонами 15 березня
2012 року.

За таких обставин
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з підстав, передбачених ч. 2
ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336,
338 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Грандфінресурс»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 14 квітня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О.
Писана Г.В. Юровська