У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну
розміру аліментів та стягнення
заборгованості по сплаті аліментів, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому
просила змінити розмір стягуваних
аліментів та стягнути з ОСОБА_7 на її
користь на утримання синів: ОСОБА_8,
ОСОБА_13 та ОСОБА_9 аліменти у розмірі 600
грн на кожну дитину, щомісячно, а також
стягнути заборгованість по аліментах у
розмірі 13 174 грн 33 коп.

В обґрунтування вимог позивач
посилалася на те, що рішенням
Бородянського районного суду
Київської області з ОСОБА_7 на її
користь стягнуто аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 300 грн на кожну дитину до
досягнення ними повноліття та на
утримання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 400 грн щомісячно, до досягнення
ним повноліття.

Вказувала, що на сьогоднішній день суми
стягуваних аліментів недостатньо,
оскільки вона не працює, їй потрібно
доглядати за дітьми, коштів, які
виплачує відповідач на утримання
дітей, недостатньо, також відповідач
має заборгованість по аліментах,
внаслідок чого просила позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 26 лютого 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_6 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6,
на утримання синів - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до
рішень Бородянського районного суду
Київської області від 19 серпня 2008 року
та від 27 липня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн на кожну
дитину, щомісячно, починаючи з 27 серпня
2013 року і до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 486 грн,
щомісячно, починаючи з 27 серпня 2013 року
до досягнення дитиною повноліття.
Вирішено питання про стягнення
судового збору. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду в частині збільшення
розміру стягуваних аліментів із
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову у задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням
Бородянського районного суду
Київської області від 19 серпня 2008 року
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання сина ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 300 грн на кожну
дитину, щомісячно, починаючи з 02 квітня
2008 року і до досягнення ними
повноліття.

Рішенням Бородянського районного
Київської області від 27 липня 2010 року
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 400 грн щомісячно
з 30 вересня 2009 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення заборгованості по
аліментах, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що заборгованість по аліментах
нарахована виконавчою службою, яка і
повинна її стягувати.

Задовольняючи частково позовні вимоги
у частині зміни розміру аліментів, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що прожитковий мінімум
у 2013 році збільшився, тому вважав, що
необхідно збільшити розмір стягуваних
аліментів з відповідача до Ѕ частини
прожиткового мінімуму на одну дитину
відповідного віку.

Проте погодитись із такими висновками
судів не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилався на те, що він працює
приватним підприємцем, стабільного
доходу не має, заробляє недостатньо,
щоб сплачувати більший розмір
аліментів, а також у нього від іншого
шлюбу народився син.

Як суд першої інстанції, так і
апеляційний суд на зазначене уваги не
звернули та у порушення ст. ст. 212-214, 315
ЦПК України виходили лише з того факту,
що прожитковий мінімум у 2013 році
збільшився, при цьому не врахували, що
для визначення підстав для збільшення
розміру аліментів необхідно
встановлювати юридично важливі
обставини, визначені ст. 192 СК України,
які б підтверджували саме зміну,
погіршення або поліпшення
матеріального або сімейного стану
платника та одержувача аліментів, а
також їх здоров'я, а не збільшення
прожиткового мінімуму. При цьому,
позивачем наявність таких обставин в
силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, що є її
процесуальним обов'язком, під час
розгляду справи не доводились.

При цьому, суди попередніх інстанцій
присуджуючи стягнення аліментів у
збільшеному розмірі, починаючи з 27
серпня 2013 року, тобто з дня подачі
позову, що передбачено ч. 1 ст. 191 СК
України, яка визначає присудження
аліментів, не врахували, що зміна їх
розміру регулюється положеннями ст. 192
СК України, і аліменти у новому розмірі
повинні сплачуватися з дня набрання
рішенням законної сили.

За таких обставин оскаржувані рішення
суду у частині позовних вимог про зміну
розміру аліментів підлягають
скасуванню з передачею справи в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В іншій частині правильність рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
не перевіряється, оскільки сторонами
не оскаржувалися.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Бородянського
районного суду Київської області від 24
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 26 лютого 2014
року у частині позовних вимог про зміну
розміру аліментів скасувати, справу в
цій частині передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.О. Кузнєцов О.В.
Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчука