Справа № 569/4264/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Рівненський міський
суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Райковській
О.К.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника органу опіки та
піклування - Корнієнка О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського
міського суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що 18 серпня
2006 року було укладено шлюб між нею та
ОСОБА_2. Від цього шлюбу мають спільну
неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Починаючи з січня 2014 року проживають
окремо, між ними було припинено
будь-які сімейні та шлюбні відносини,
життя, яке б ґрунтувалося на почуттях
взаємної любові, дружби та поваги. З
ініціативи Відповідача між ними
постійно виникали сварки, свідком яких
нерідко ставала дитина, що тяжким
чином впливає на її психічний стан та
кожен раз спричиняє душевні страждання
як дитині, так і їй.

Вона разом з сином проживає окремо від
відповідача Спільного господарства не
ведуть, вона не бажає продовжувати
шлюбні відносини з відповідачем, на її
прохання добровільно вирішити цей
спір, відповідач не бажає вчиняти
жодних дій і також не бажає зберегти
сім'ю.

Як мати спільного неповнолітнього
сина, усвідомлюючи свою особисту
відповідальність за виховання та
піклування про дитину, створення для
неї належних соціально-побутових умов
проживання, збереження психічного та
фізичного здоров'я, духовного та
розумового розвитку, вважає за
необхідне визначити місце проживання
дитини разом з нею. З моменту
народження займається вихованням
дитини, любить свого сина і спроможна
забезпечити його всім необхідним.

Протягом тривалого часу відповідач
самоусунувся від необхідності
матеріально забезпечувати свою сім'ю.
За останні три місяці зароблені ним
кошти взагалі не надавав для потреб
сім'ї, незважаючи на неодноразові
прохання та нагадування.

Крім того, відповідач є приватним
підприємцем, його постійні доходи є
мінливими та значними, проте надавати
матеріальну допомогу по утриманню
сім'ї та своєї дитини він не бажає і
відмовляється добровільно надавати їм
матеріальну допомогу. У власності
відповідача є автомобіль, він є членом
гаражного кооперативу та власником
трикімнатної квартири, тобто, його
матеріальне становище досить
стабільне і він є заможною людиною.
Вважає, що він спроможний сплачувати
аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Спору про поділ майна подружжя немає.

Просила розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований Відділом РАГС м.
Рівне (актовий запис № 1293 від 18.08.2006р.).

Визначити місце проживання
неповнолітнього сина ОСОБА_4 з нею.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 1000
(одна тисяча) гривень, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов в межах доводів
позовної заяви. Просила позов
задовольнити повністю. Додатково
пояснила, що на даний час вона
зареєстрована за адресою м.Рівне.
АДРЕСА_1, де проживає разом з сином.
Неповнолітній син зареєстрований за
місцем реєстрації та проживання
відповідача, за адресою АДРЕСА_2. Вона
працює, її середній заробіток
становить 2700-2800 грн., які витрачає на
себе та утримання сина.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково. Не заперечив проти
задоволення позову в частині
розірвання шлюбу, так як збереження
сім'ї неможливе. Позовну заяву в
частині залишення дитини на проживання
з матір'ю не визнав, вважає, що у нього
створені більш належні умови для
проживання неповнолітнього сина.
Підтвердив, що розпорядженням
міського голови визначено спосіб його
участі у вихованні сина, проте
встановленим порядком не зовсім
погоджується. Стосовно аліментів
пояснив, що спроможний сплачувати
аліменти у розмірі 20% від прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку .

Представник органу опіки та піклування
Корнієнко О.А. суду пояснив, що орган
опіки та піклування вважає за доцільне
залишити малолітнього, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, на проживання
з матір'ю ОСОБА_1 Крім того,
розпорядженням міського голови
м.Рівне № 352-р від 08.05.2014р. було
визначено спосіб участі ОСОБА_2 у
вихованні сина.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позовна заява підлягає до
задоволення частково.

Судом встановлено, що 18 серпня 2006 року
було укладено шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 , зареєстрований відділом РАЦС
Рівненського міського управління
юстиції, актовий запис № 1293.

Від шлюбу сторони мають спільну
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що подружні
стосунки припинені з січня 2014 р., та не
відновлювалися. Суд прийшов до
висновку, що між сторонами відсутні
почуття любові, взаєморозуміння,
проживають окремо. Примирення не
можливе, оскільки взаємної волі сторін
на спільне проживання немає.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги в частині
розірвання шлюбу підлягають до
задоволення, так як подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам подружжя, та
неповнолітньої дитини.

Згідно з ст.. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися орган опіки та піклування
або судом.

Так, з оглянутого судом висновку
органу опіки та піклування № 08-1495 від
10.07.2014р. вбачається, що виступаючи в
інтересах дитини та керуючись ст.. 19 СК
України, Рівненський міськвиконком, як
орган опіки та піклування вважає за
доцільне залишити малолітнього,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.народженнч, на
проживаннч з матір'ю, ОСОБА_1.

При прийнятті зазначеного рішення було
взято до уваги матеріально-побутові
умови обох батьків, характеризуючи
дані відносно батьків, які є
позитивними. Крім того, враховано, що
розпорядженням міського голови м.Рівне
№ 352-р від 08.05.2014р. було визначено спосіб
участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4

Судом встановлено, що мама працює та
отримує дохід від заробітку, в період
її зайнятості дитиною опікується
бабуся, з якою вони проживають. Судом не
встановлено , де і чим займається
батько, період його зайнятості та у
який спосіб він має намір займатися
вихованням та навчанням дитини
протягом дня, так як за його
твердженням він має періодичні
заробітки .

За наведених обставин, суд прийшов до
висновку про доцільність залишення
дитини на проживання з матір'ю, при
цьому судом враховано, що право батька
на участь у вихованні сина закріплено у
розпорядженні міського голови і є
обов'язковим до виконання.

Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Суд прийшов до висновку, що підлягають
до стягнення аліменти в твердій
грошовій сумі оскільки відповідач
має нерегулярні мінливі доходи, на
користь позивачки, так як суд прийшов
до висновку, що дитину слід залишити на
проживання з матір'ю. Позивачкою не
надано, а судом не встановлено доказів
заробітку (доходу) відповідача, згідно
якого сума аліментів в розмірі 1000 грн.,
є хоча б 50% його доходу.

Відповідно до с.7 ЗУ «Про державний
бюджет України» встановлено у 2014р.
прожитковий мінімум на дитину віком вд
6 до 18 років з 01 січня 2014р. в розмірі 1286
грн., 50% якого становить - 643 грн.

Оцінивши в сукупності достовірно
встановлені судом докази, та виходячи
з рівності прав та обов'язків батьків
відносно неповнолітньої дитини, суд
прийшов до висновку, що підлягають до
стягнення аліменти в розмірі по 643 грн.,
щомісячно, до повноліття дитини,
починаючи з 21.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття, що відповідає
засадам розумності, виваженості та
справедливості, та узгоджується з
положенням ч.2 ст. 182 СК України.

Судові витрати підлягають до
стягнення з відповідача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 19,
110, 112, 113, 115, 141, 160 ,161 , 180, 184 СК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 18.08.2006 року відділом
РАЦС Рівненського міського управління
юстиції, актовий запис № 1293,
розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживанні з
матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця смт.Соснове Березнівського
району Рівненської
обл.,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 643
(шістсот сорок три) грн., щомісячно ,
починаючи з 21.03.2014 р. до повноліття
дитини.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів на дитину у межах суми
платежу за один місяць - допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця смт.Соснове Березнівського
району Рівненської
обл.,ідентифікаційний номер НОМЕР_1
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три
) грн. 60 коп. в прибуток державного
бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
О.В.Панас