Машівський районний суд Полтавської
Справа № 540/750/14-ц
Номер провадження 2/540/197/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року. Машівський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді
Кравець С.В.

за участю: секретаря
Кольвашенко А.В.

прокурора
Сошина В.В.

представника позивача
Шпак В.В.

представника відповідача-1
Яковенка Р.О.

відповідача-2
ОСОБА_3

представника третьої особи-2
Андрієнка О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Машівка цивільну
справу за позовом прокурора
Машівського району в інтересах держави
в особі Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області до
Машівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_3, треті особи на
стороні відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
відділ Держземагенства у Машівському
районі, Старицьківська сільська рада
про визнання недійсним розпорядження
та договору оренди землі, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в
судовому засіданні 16 липня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у червні 2014 року прокурор звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 28.03.2011 головою Машівської РДА
винесено розпорядження № 202 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування
(оренди) ОСОБА_3 водним об'єктом на
території Старицьківської сільської
ради». На замовлення відповідача-2 ПП
«Полтавська земельна компанія»
виготовила технічну документацію із
землеустрою, яка розпорядженням № 266
від 04.05.2011 голови РДА була затверджена
та передано ОСОБА_3 у користування
(оренду) водний об'єкт площею 4, 8120 га
терміном на 3 роки. На підставі
вказаного розпорядження між
Машівською РДА та відповідачем-2
укладено договір оренди землі (водного
об'єкту) від 30.01.2012. Натомість за
результатами перевірки встановлено, що
вказані розпорядження та договір є
незаконними, оскільки відповідно до ст.
ст. 123, 134 Земельного кодексу України
(далі ЗК), земельні ділянки державної
власності, межі яких не встановлені в
натурі надаються в користування на
підставі проектів землеустрою на
конкурентних засадах (торгах), а також
підлягають обов'язковій державній
експертизі. За таких обставин, з
посиланням на ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України
прокурор вважає вказані розпорядження
та договір оренди недійсними. У зв'язку
з наведеним прокурор просить визнати
недійсним та скасувати розпорядження
голови Машівської РДА № 202 від 28.03.2011
«Про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування
(оренди) ОСОБА_3 водним об'єктом на
території Старицьківської сільської
ради» та № 266 від 04.05.2011 про
затвердження цієї технічної
документації, а також визнати
недійсним договір оренди землі
(водного об'єкту) від 30.01.2012 між
Машівською РДА та ОСОБА_3 про передачу в
оренду земельну ділянку водного фонду
площею 4, 8120 га на території
Старицьківської сільської ради та
зобов'язати відповідача-2 повернути
земельну ділянку державі в особі
Машівської РДА.

Відповідач-2 направив до суду
заперечення в якому просить у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування своїх доводів
зазначив, що він особисто звернувся до
Машівської РДА про надання в оренду
ставка на території Старицьківської
сільської ради, за результатами якої
головою РДА було видано розпорядження
№ 202 про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою. На виконання даного
розпорядження у 2011 році ним було
замовлено та виготовлено вказану
документацію. Під час її виготовлення
він отримав платний висновок відділу
Держкомзему у Машівському районі та
відділу містобудування, архітектури та
ЖГК Машівської РДА, які вважали за
можливе виготовлення технічної
документації та використання водного
об'єкту для промислового вирощування
риби. В послідуючому головою РДА було
затверджено технічну документацію та
між ним та РДА укладено договір оренди
водним об'єктом. Договірні відносини
він виконує в повному обсязі, зокрема
сплачує орендну плату. Вважає
безпідставними доводи прокурора про
виготовлення проекту відведення з
посиланням на ст. 123 ЗК України,
оскільки вона застосовується у випадку
надання земельної ділянки зі зміною
цільового призначення та формування
нової земельної ділянки, а в його
випадку таких підстав не існувало,
оскільки земельна ділянка до цього
перебувала в оренді ОСОБА_5, що є
підтвердженням визначення її меж.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позов
підтримують з підстав викладених у
позовній заяві та просять його
задоволити. Відповідачі заперечують
проти позову за безпідставністю,
представник третьої особи з позовом
також не погоджується.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши надані ними докази, прийшов
до наступного висновку.

Судом установлено, що розпорядженням
голови Машівської РДА № 202 від 28.03.2011
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування
(оренди) ОСОБА_3 водним об'єктом на
території Старицьківської сільської
ради та рекомендовану ОСОБА_3
виготовити технічну документацію, яку
подати на затвердження (а.с.9).

На виконання вказаного розпорядження
ОСОБА_3 у квітні 2011 року була замовлена
та виготовлена технічна документація
із землеустрою на право користування
(оренди) водним об'єктом площею 4, 8120 га
для рибогосподарських потреб на
території Старицьківської сільської
ради (а.с.27-36) та розпорядженням голови
№ 266 від 04.05.2011 була затверджена і
одночасно вирішено передати ОСОБА_3
вказаний водний об'єкт для
рибогосподарських потреб -
промислового вирощування риби
терміном оренди на 3 роки (а.с. 13).

В наступному, розпорядженням № 427 від
14.07.2011 внесено зміни до розпорядження №
266 від 04.05.2011, де слова «для
рибогосподарських потреб -
промислового вирощування риби»
замінено «для рибогосподарських
потреб» (а.с. 38).

На виконання вказаних розпоряджень, 30
січня 2012 року Машівською РДА та ОСОБА_3
укладений договір оренди землі
(водного об'єкту), за умовами якого
останній приймає в користування
земельну ділянку водного фонду на
території Старицьківської сільської
ради загальною площею 4, 8120 га в т.ч.
природоохоронної зони - 2, 3214 га ,
терміном на 3 роки (а.с. 17-24).

Однією з підстав для задоволення
позову прокурором зазначено порушення
Машівською РДА ст. 123 Земельного
кодексу України, з огляду на те, що
земельна ділянка не була виділена в
натурі, а тому повинен був
виготовлятися проект відведення
земельної ділянки, а не технічна
документацію із землеустрою.

Даючи оцінку доводам прокурора в цій
частині, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 123 ЗК України передбачено,
що надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування, які
приймаються на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

09.08.2013 при проведенні перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Державною інспекцією
сільського господарства в Полтавській
області встановлено, що розпорядження
голови Машівської РДА в т.ч. № 202 від
28.03.2011 та № 266 від 04.05.2011 прийняті з
порушенням ст. ст. 123, 124, 134 ЗК України,
так як межі земельних ділянок в натурі
не були встановлені, а тому передача її
в оренду повинна здійснюватися на
підставі проекту землеустрою, а не
технічної документації, а також в них
відсутнє посилання на ст. 134 ЗК та не
вказано на наявність виготовлених
паспортів водних об'єктів та
спеціального водокористування (а.с.
25-26).

На клопотання інспекції від цього ж
числа за № 1890 про усунення недоліків
(а.с.14), Машівською РДА за № 01-24/1491 від
12.09.2013 було відмовлено у зв'язку з
відсутністю підстав та визначено, що
земельна ділянка не була виділена в
натурі (а.с. 15).

Представник відповідача-1 в засіданні
зазначив, що попереднім орендарем
даного ставка був ОСОБА_5, який в
послідуючому від нього відмовився та
ставок був переданий ОСОБА_3 При цьому,
зазначив, що межі земельної ділянки в
натурі визначені не були, але навіть у
випадках наявності технічної
документації у попереднього
орендодавця, в кожному випадку вона
виготовляється окремо на кожного
орендаря.

На спростування доводів позивача
відповідачем-2 було надано технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельними
ділянками ОСОБА_5, відповідної до якої в
останнього за розпорядженням голови
Машівської РДА перебував в оренді
спірний ставок, який першочергово
надавався площею 3,1 га, але в процесі
визначення меж земельної ділянки був
встановлений її розмір 4, 81 га (а.с. 84-100).
Межі та розміри земельної ділянки були
показані зацікавленим сторонам та
посвідчені підписами суміжних
землевласників (а.с. 99 зворотна
сторона).

Таким чином, факт визначення меж
спірної земельної ділянки
підтверджується технічною
документацією на ім'я ОСОБА_5, хоча про
її наявність не було повідомлено
контролюючим органам на момент
проведення перевірки.

За таких обставин, суд визнає
безпідставними доводи прокурора про
необхідність виготовлення в даному
випадку проекту землеустрою, з огляду
на те, що вказана земельна ділянка до
надання її в оренду ОСОБА_3 була
виділена в натурі, тобто визначені її
межі, а відтак позов прокурора з цих
підстав задоволенню не підлягає

Щодо доводів прокурора про наявність
підстав для задоволення позову, з
огляду на недотримання процедури
проведення торгів, суд зазначає
наступне.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 134 ЗК України,
земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
(оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому
числі з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті, зокрема не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі
використання земельних ділянок для
потреб, пов'язаних з користуванням
надрами, та спеціального
водокористування відповідно до
отриманих спеціальних дозволів
(ліцензій).

На спростування доводів
прокурора,ОСОБА_3 було надано дозвіл на
спеціальне водокористування
приватному підприємцю ОСОБА_5 на
орендовані ним ставки в т.ч. в с.
Старицьківка (а.с.82).

Натомість ст. 48 Водного кодексу України
передбачено, що спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
рибогосподарських та інших державних і
громадських потреб.

Виходячи з вказаних положень
Закону, дозвіл на спеціальне
водокористування надається конкретно
визначеній фізичній чи юридичній
особі, яка і зобов'язана дотримуватися
викладених у ньому умов, в т.ч. подавати
щоквартальні звіти та вносити
відповідну плату.

За таких обставин, суд визнає
безпідставними доводи ОСОБА_3, що
вказаний дозвіл діє на ставок, який
перебуває у нього в оренді, з огляду на
те, що він виданий конкретно визначеній
особі ОСОБА_5 та виключно на орендовані
саме ним ставки, а не будь-якою іншою
особою.

Частинами 1, 2 статті 124 ЗК України
передбачено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки (у разі продажу права
оренди) шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки та
здійснюється за результатами
проведення земельних торгів, крім
випадків, встановлених частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Судом не встановлено обставин,
визначених ч.ч.2, 3 ст. 134 ЗК України, за
наявності яких при передачі в оренду
ставка ОСОБА_3 торги не повинні
проводитися.

Відповідно до п.п. в, г ч.3 ст. 152 ЗК
України, захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

За таких обставин, враховуючи те, що
Машівською РДА в порушення вимог
земельного законодавства, зокрема ст.
134 ЗК України, без проведення торгів,
було передано відповідачу-2 в оренду
земельну ділянку (водний об'єкт), що
призвело до порушення державних
інтересів, а тому позов прокурора в
частині визнання недійсними та
скасування розпоряджень голови РДА №
202 від 28.03.2011 та № 266 від 04.05.2011 підлягає
задоволенню.

Цей висновок ґрунтується на правовій
позиції викладеній у Постанові
Верховного Суду України у справі №
3-22гс14 від 03.06.2014 про те, що відповідно до
ст. 124 Земельного кодексу України,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених ч. 2,
3 ст. 134 Кодексу.

Суд також визнає безпідставними доводи
представника третьої особи-2 про
відсутність на той час методики
проведення торгів, оскільки цей факт
жодним чином не надає права державним
органам порушувати вимоги закону.

Відповідно до ст.ст. 215 ЦК України,
правочин є недійсним у зв'язку з
недодержанням в момент його вчинення
стороною (сторонами) загальних вимог,
які необхідні для чинності правочину,
передбачених частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
ЦК.

Частиною 1 статті 203 цього Кодексу
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

За таких обставин, з огляду на
прийняття Машівською РДА незаконних
розпоряджень про надання ОСОБА_3 в
оренду землі (водного фонду) без
проведення торгів, на виконання яких і
був укладений між цими сторонами
договір оренди, а тому оспорюваний
договір слід визнати недійсним.

Частинами 1, 5 статті 216 ЦК України
передбачено, що у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину. Вимога про застосування
наслідків недійсного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою, або
застосована з ініціативи суду.

З огляду на вимоги прокурора про
застосування наслідків недійсності
правочину, щодо повернення ОСОБА_3
державі, в особі Машівської РДА,
земельної ділянки 4, 8120 га з підстав
недійсності договору оренди землі
(водного об'єкту), а тому позов в цій
частині також підлягає задоволенню,

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд виходить з наступного.

Так, позов прокурора був задоволений
частково, з огляду на те, що він був
поданий з двох підстав, і хоча одна з
них не знайшла свого підтвердження в
судовому засіданні, натомість судом
визнано було обґрунтованими доводи про
необхідність проведення торгів, у
зв'язку з чим з цих підстав позов було
задоволено.

Виходячи з викладеного, судовий збір
повинен стягуватися в повному розмірі,
а оскільки при зверненні до суду з
позовом прокурор звільнений від сплати
судового збору, а тому він повинен
стягуватися з відповідачів,
пропорційно до частини задоволених
позовних вимог.

Разом з тим, враховуючи те, що підставою
для задоволення позову слугувати дії
Машівської РДА пов'язані з видачею
незаконних розпоряджень, на виконання
яких був укладений договір оренди
землі з відповідачем-2, який у свою
чергу ніяких порушень не допустив, а
тому суд приходить до висновку, що саме
з Машівської РДА слід стягнути судовий
збір на користь держави в розмірі 243, 60
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 123, 134, 152 ЗК
України, ст. 48 ВК України, ст. ст. 10, 11, 60,
88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов прокурора Машівського району в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області до Машівської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_3, треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
відділ Держземагенства у Машівському
районі, Старицьківська сільська рада
про визнання недійсним розпорядження
та договору оренди землі - задоволити
частково.

Визнати недійсним та скасувати
розпорядження голови Машівської
районної державної адміністрації № 202
від 28.03.2011 «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
користування (оренди) ОСОБА_3 водним
об'єктом на території Старицьківської
сільської ради».

Визнати недійсним та скасувати
розпорядження голови Машівської
районної державної адміністрації № 266
від 04.05.2011 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування (оренди) водним
об'єктом ОСОБА_3 для рибогосподарських
потреб на території Старицьківської
сільської ради».

Визнати недійсним договір оренди землі
(водного об'єкту) від 30 січня 2012 року,
укладений між Машівською районною
державною адміністрацією та ОСОБА_3.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну
ділянку площею 4, 8120 га, що розташована
на території Старицьківської
сільської ради державі в особі
Машівської районної державної
адміністрації.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Машівської районної
державної адміністрації на користь
держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особою, яка не була присутньою під час
проголошення рішення в той же строк з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
у випадку його оскарження, після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та
підписано 21 липня 2014 року

Суддя: