Справа № 195/885/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.07.2014 року с-ще
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Тетеревятникова А.П.,
при секретарі Мартиновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 27250
гривень, інфляційні витрати в сумі 105
гривень та три проценти річних від
загальної простроченої суми в сумі 188
гривень.

Позов мотивовано тим, що 15.08.2013 року він
позичив відповідачу 27250 гривень на
строк до 03.03.2014 року, що підтверджується
письмовою розпискою.

На теперішній час у нього виникла
необхідність в грошових коштах, проте
відповідач ухиляється від виконання
свого обов?язку повернути грошові
кошти. На його прохання про добровільне
повернення боргу відповідач не
відповідає та не реагує.

У зв'язку з тим, що відповідач не бажає
повернути гроші він змушений
звернутися до суду. Для нього вказана
сума е значною, i невиконання
відповідачем своїх зобов'язань ставить
його у вкрай тяжке матеріальне
становище.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу, згідно до якої боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Вважає, що з урахуванням встановленого
індексу інфляції та трьох процентів
річних від простроченої суми боргу є
правомірними.

Інфляційні втрати вираховуються за
формулою: І = (sі : qm х Q х s) : 100%, де І - сума
інфляційних втрат в конкретний місяць
прострочення повернення боргу; sі -
відсоток місячних інфляційних втрат (sі
= Іі - 100, де Іі - місячний індекс
інфляції; джерело - офіційний сайт
Державного комітету статистики в
Інтернеті); qm - кількість днів у місяці; Q
- кількість днів прострочення
повернення боргу; s - сума
заборгованості.

- станом на 26.05.2014 року (27 250,00 грн. - сума
заборгованості) інфляційні втрати
складають:

березень 2014 р.: (0,2% : 28 х 28 х 21 000): 100% = 42
грн; квітень 2014 р.: (0,3% : 30 х 30 х 21 000): 100% = 63
грн.

Сума інфляційних втрат від
несвоєчасного повернення боргу
відповідачем складає: 42+63 = 105,00 (сто
п'ять) грн.

3% річних від простроченої суми
вираховуються за формулою: Р = 3% х q : 365 х
s : 100%, де Р - сума процентних нарахувань
за всі дні затримки повернення боргу; q -
кількість днів прострочки; 365 -
кількість днів у році; s - сума
заборгованості.

Станом на 26.05.2014 року (84 днів прострочки,
27250 грн. - сума заборгованості) 3% річних
від простроченої суми складають: 3% х 84 :
365 х 27 250,00 : 100% = 188, 00 (сто вісімдесят
вісім) грн.

Загальна сума заборгованості складає:
27 250 + 105 + 188 = 27543 (двадцять сім тисяч
п'ятсот сорок три) грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов, може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного
законодавства.

Пунктом 1 ч.і, ч. 2, 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і
знаходяться у нього або інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими вимогами.

Вищевикладені обставини дають
підстави припускати, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, тому вважає за
необхідне накласти арешт на належне
ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно в межах
суми позову: 27543 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги повністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
судового засідання був повідомлений
неодноразово, що підтверджується
відповідними повідомленнями, від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності та заперечень на
позов, тому суд вважає можливим
застосувати наслідки ст. 224 ЦПК України
та ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
позивача, суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги
посилаючись на наступне.

Як було доведено письмовою розпискою
від 15.08.2013 року позивач позичив
відповідачу 27250 гривень на строк до
03.03.2014 року.

У встановлений строк відповідач не
повернув грошові кошти внаслідок чого
повинен сплати позивачу інфляційні
витрати від простроченої суми та три
проценти річних, що становлять:

- станом на 26.05.2014 року (27 250,00 грн. - сума
заборгованості) інфляційні втрати
складають:

березень 2014 р.: (0,2% : 28 х 28 х 21 000): 100% = 42
грн; квітень 2014 р.: (0,3% : 30 х 30 х 21 000): 100% = 63
грн.

Сума інфляційних втрат від
несвоєчасного повернення боргу
відповідачем складає: 42+63 = 105,00 (сто
п'ять) грн.

3% річних від простроченої суми
вираховуються за формулою: Р = 3% х q : 365 х
s : 100%, де Р - сума процентних нарахувань
за всі дні затримки повернення боргу; q -
кількість днів прострочки; 365 -
кількість днів у році; s - сума
заборгованості.

Станом на 26.05.2014 року (84 днів прострочки,
27250 грн. - сума заборгованості) 3% річних
від простроченої суми складають: 3% х 84 :
365 х 27 250,00 : 100% = 188, 00 (сто вісімдесят
вісім) грн.

Загальна сума заборгованості складає:
27 250 + 105 + 188 = 27543 (двадцять сім тисяч
п'ятсот сорок три) грн.

Відповідач до суду не з?явився, не
спростував позовні вимоги.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов, може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного
законодавства.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.
526, ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошовий борг в сумі 27250 (двадцять сім
тисяч двісті п'ятдесят) гривень,
інфляційні втрати в сумі 105 (сто п'ять)
гривень і три процента річних від
загальної простроченої суми за весь
час прострочення в сумі 188 (сто
вісімдесят вісім) гривень, сплачені
судові витрати в сумі 397 (триста
дев?яносто сім) гривень 23 копійки, а
всього: 27543 (двадцять сім тисяч
дев'ятсот сорок) гривень 23 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Томаківський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку
починаючи з дати постановлення
відповідної ухвали.

Суддя: А. П. Тетеревятников