У Х В А Л А

22 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоЮровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О.,

Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,

Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Управління державної міграційної
служби України в Чернігівській області
про визнання незаконною та скасування
реєстрації місця проживання,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, в якому зазначала, що
рішенням Виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 188 ОСОБА_6
було виділено двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Даний ордер на квартиру було
видано 20 липня 2012 року на сім'ю з трьох
осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_4 та їх доньку

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказувала,
що, заважаючи на те, що з відповідачем
відносини істотно погіршилися та що
шлюб між ними розірвано, останній чинив
їм перешкоди та не допускав до
належного житла.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 19 лютого 2013 року
позов ОСОБА_4 у власних інтересах та в
інтересах малолітньої дитини було
задоволено повністю. Вселено позивачку
з дитиною до квартири та зобов'язано
відповідача не чинити перешкоди у
користуванні квартирою.

ОСОБА_6, маючи намір створення
штучних перешкод у повній реалізації
їхнього з дитиною конституційного
права на житло, зареєстрував без їхньої
згоди та відома своїх батьків - ОСОБА_7
та ОСОБА_8, які формально зареєстровані
за даною адресою, але там не проживають.

На підставі наведеного ОСОБА_4
просила визнати незаконною та
скасувати реєстрацію ОСОБА_7 та ОСОБА_8
в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 20 лютого 2014 року, позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконною та скасовано
реєстрацію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у квартирі
АДРЕСА_1.

Ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року у справі

№ 6-12079св14 касаційну скаргу ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено частково.
Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 20 лютого 2014
року скасовано, провадження у справі
закрито.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_4 про
перегляд ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами, в
тому числі й судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального закону, зокрема п. 7 ч. 2
ст. 16 ЦК України, ст. 65 ЖК Української
РСР.

Одночасно ОСОБА_4 просить поновити
строк подання заяви про перегляд
ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року.

За змістом положень ст. ст. 73, 360 ЦПК
України питання про поновлення строку
на подання вказаної заяви має
вирішуватись колегією суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Клопотання про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення підлягає задоволенню, з огляду
на зазначені заявником обставини, які
свідчать про поважність причини його
пропуску.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник надав:

- ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 25 травня 2012 року.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Із доданої до заяви ухвали не
вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК
України підстави для перегляду ухвали
колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

від 09 липня 2014 року, оскільки у
зазначеному судовому рішенні предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог і фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою, про
перегляд якої подано заяву.

Крім того, ухвалою колегії суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року провадження у
справі було закрито з тих підстав, що
зазначена справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства, спір
належить до компетенції
адміністративного суду. За таких
обставин судом касаційної інстанції в
ухвалі від 09 липня 2014 року норми
матеріального права не було
застосовано.

Відповідно до положень п. 5 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 вересня 2011
року № 11 «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України»
неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Із урахуванням вищевказаного
колегія суддів суду касаційної
інстанції дійшла висновку про те, що у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк на звернення
до суду з заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали колегії суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_4,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_5, до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання
незаконною та скасування реєстрації
місця проживання, за заявою ОСОБА_4 про
перегляд ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийГ.В. Юровська

Судді:

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

4

№ 6-44207зп14Суддя-доповідач: Юровська Г.В.