Справа № 261/3130/14-ц
Провадження № 2/261/1323/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
11
липня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Фунжий О.А.,
при секретарі Рубаковій Г.А., за участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
квартира АДРЕСА_1 в Петровському районі
м. Донецька належала на праві спільної
сумісної власності відповідачу та його
матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3
померла, заповіту не залишила. Єдиним
спадкоємцем першої черги після її
смерті є відповідач як син померлої.
Він вважається таким, що прийняв
спадщину, оскільки на час її відкриття
постійно проживав зі спадкодавцем. 27
жовтня 2013 р. між сторонами укладено
договір купівлі-продажу належної
відповідачу квартири. Умови договору
позивачем виконані повністю, він
передав відповідачу грошові кошти, про
що останній надав йому відповідну
розписку. Однак, посвідчити договір у
нотаріальній конторі не має
можливості, оскільки продавець
ухиляється від нотаріального
оформлення договору. На підставі
викладеного позивач просить суд
визнати за відповідачем право
власності на 1/2 частину зазначеної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті матері, визнати
договір купівлі-продажу квартири
дійсним, та визнати за ним право
власності на квартиру.

В судовому засіданні позивач
підтвердив позовні вимоги та їх
обґрунтування, наполягаючи на
задоволенні позову.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про явку до суду повідомлений
належним чином, в зв'язку з чим суд
відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив
про заочний розгляд справи.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_1, на підставі договору
міни від 23 вересня 1995 р., реєстровий №
245, належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3, та її сину ОСОБА_2 (а.с.
5, 20-24).

Згідно зі ст. 372 ЦК у разі поділу майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом, при
цьому право спільної сумісної
власності на нього припиняється.

Отже, слід визначити частки в спільній
сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1
в Петровському районі м. Донецька за
ОСОБА_3, ОСОБА_2, визнавши по 1/2 частині
квартири за кожним власником, а право
спільної сумісної власності на
квартиру припинити.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
визнання права власності, суд виходить
з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла (а.с. 11),
заповіту не залишила, в зв'язку з чим
відкрилася спадщина, до складу якої
увійшла належна їй 1/2 частина спірної
квартири.

Згідно зі ст. 1261 ЦК спадкоємцем першої
черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 як
син померлої, який відповідно до ст. 1268
ЦК вважається таким, що прийняв
спадщину, оскільки на час її відкриття
постійно проживав разом із
спадкодавцем (а.с. 16).

З урахування того, що ОСОБА_2 був
власником 1/2 частини вказаної квартири,
після смерті ОСОБА_3 він став власником
всієї квартири.

27 жовтня 2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
зазначеної квартири, що
підтверджується відповідною розпискою
(а.с. 6). У встановленому законом порядку
договір купівлі-продажу в нотаріальній
конторі не посвідчено.

Згідно ст. 220 ЦК, якщо сторони
домовились відносно усіх умов угоди, що
підтверджено письмовими доказами, і
сталось повне або часткове виконання
договору, але одна з сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони досягли згоди по всім умовам
договору, тобто договір виконали, але
продавець ухиляється від
нотаріального посвідчення угоди, що є
підставою для визнання угоди дійсною
та визнання за позивачем права
власності на вказану квартиру.

Згідно ст. 12 Закону "Про власність"
громадянин набуває право власності на
майно, отримане внаслідок укладення
угод, незаборонених законом.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач набув спірну квартиру
внаслідок укладення договору
купівлі-продажу, що є підставою для
визнання за ним права власності на
вказану квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.
220, 372, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК, ст. 12 Закону "Про
власність", ст. 212-215, 224-227 ЦПК, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності задовольнити.

Визначити частки в спільній сумісній
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.,
ОСОБА_2, визнавши по 1/2 частині квартири
за кожним власником.

Право спільної сумісної власності
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.,
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 припинити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 27 жовтня 2013 р.,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
квартиру АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення
відповідачем може бути подано до
місцевого суду протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на це рішення може
бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області через місцевий суд
протягом десяти днів зі дня його
проголошення.

Суддя
О.А. Фунжий