РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/5629/14-ц

Пров. №2/668/1647/14

04.07.2014 року Суворовський районний суд
м. Херсона в складі:

головуючої судді
Зуб І.Ю.,

при секретарі
Саранді О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із
зазначеною позовною заявою
посилаючись на те, що має з
відповідачем спільне нажите майно під
час зареєстрованого шлюбу. Просить
визнати за нею право влансості на ?
частину автомобіля Форд Фокус 2003 року
випуску д.н. НОМЕР_1; визнати право
власності на 9/40 частин будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1;
стягнути з відповідача варітсь ?
частини товару (джинсового одягу) в
розмірі 30000,00грн.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити з підстав, зазначених в
позовній заяві. Вважає, що має право на
будинок, оскільки він істотно
поліпшився за час спільного життя.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні визнали позовні
вимоги.

Заслухавши осіб, що беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Сторонни у справі перебували в
зареєстрованомй шлюбі з 10.12.1983 року, що
вбачається із свідоцтва про укладення
шлюбу НОМЕР_2.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 30.05.2014 року шлюб між
сторонами розірвано. Відповідно до
відмітки на рішенні, воно набуло
чинності 11.06.2014 року.

Позовні вимоги в частині поділу майна
подружжя шляхом визнання права
власності на ? частину автомобіля, суд
вважає обгрнутованими, оскільки, як
вбачається із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу право власності
на автомобіль Форд Фокус д/н НОМЕР_1, 2003
року випуску, № кузова (шасі) НОМЕР_3
22.04.2004 року. Таким чином дане майно
придбано під час шлюбу сторін за
сумісні кошти, що узгоджується із
вимогами ст. 60, 61, 70 СК України.

В частині позовних вимог про поділ
майна подружжя, а саме щодо визнання
права власності на будинок, то в цій
частині вимоги необгрнутовані, й
визнання позову в цій частині суд не
приймає, оскільки воно суперечить
вимогам закону.

Відповідно до ст. 62 СК України якщо
майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних труцдових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Так, АДРЕСА_1 належить відповідачу на
підставі договору дарування від 20.07.1990
року, право власності було
зареєстроване в реєстровій книзі № 70
за реєстровим №7680 04.10.1990 року, що
вбачається з відмітки БТІ на договорі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх звернень та заперечень.
Доказування не може грунтуватись на
припущеннях.

Так з боку позивача не надано суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження того факту, що за час
шлюбу вартість будинку суттєво
збільшилась. Тому у суда не має підстав
вважати зазначену вище частку будинку
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, тому в даній
частині позовні вимоги не можуть бути
задоволені.

Щодо позовних вимоги про стягнення з
відповідача 30000,00грн. як половини
варстості джинсового одягу також є
необгрутованими та судом не
приймається визнання відповідачем
позову в цій частині, оскільки воно
суперечить закону.

Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_4
ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємецем.
Він здійснює підприємницьку
діяальність - «роздрібна торгівля з
лотків і на ринках текстильними
виробами, одягом і взуттям», наведене
зазначене у витягу з Єдиного
державного реєстру серія АА №599891.

Відповідачем надана надрукований ним
інвентариційний опис
товарно-матеріальних цінностей, в
якому зазначено, що станом на 22.06.2014
року у ЧП ОСОБА_2 знаходиться на
реалізацій джинсовий одяг на суму
57997,00грн. Наведений документ не є на
думку суду допустими доказом на
підтвердження наявності майна та його
вартості.

Так, не надано суду належних на
допустимих доказів на підтвердження
закупки джинсового одягу, кожної
одиниці, за спільні кошти подружжя, не
надано доказів його дійсної вартості.
Крім того джинсовий одяг не є майном -
яке неможливо поділити внатурі, щоб
давало підстави для стягнення
вартості.

На підставі зазначеного суд дійшов
висновку що в даній частині позовні
вимоги є необгрунтованими.

Таким чином позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 69, 70, 71 СК
України, ст.ст. 60, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Розділити спільне майно подружжя -
визнати право власності на 1/2 частину
автомобіля Форд Фокус д/н НОМЕР_1, 2003
року випуску, № кузова (шасі) НОМЕР_3 за
ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Херсонського
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

СуддяЗуб І. Ю.