АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7419/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Брага А. В. Доповідач - Черненкова
Л.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Дерев`янка
О.Г., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2014 року
про відмову у скасуванні заходів
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_2 до фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк», третя особа
ОСОБА_7 про визнання правочинів
дійсними та визнання права власності
на майно та за зустрічним позовом
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_2, фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа товарна
біржа нерухомості «Троїцька» про
визнання правочинів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

13 червня 2014 року до суду надійшла заява
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з
проханням скасувати заходи
забезпечення позову, вжиті відповідно
до ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.10.2009
року у даній справі з посиланням на
набрання чинності рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
28 березня 2013 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2014 року
у задоволенні заяви ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою
суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
звернувся з апеляційною скаргою в якій
просив ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву ОСОБА_2 про
скасування заходів забезпечення
позову: скасувати заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від
06.10.2009 року, якою накладено арешт на
нерухоме майно будівлі та споруди, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що
складається з будівлі автосалону (літ.
Ж-1), загальною площею 1104,7 кв.м, будівлі
охорони (літ.З,1), № 5, № 6 - шлагбауми, № 7 -
хвіртка, № 8 - огорожа, № 9 - огорожа, № 10 -
сходи, № 11 - підпірна стіна, № 12-20 -
інформаційні щити, I, II - мостіння,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухвали, порушення
судом норм процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи в
апеляційному суді Дніпропетровської
області, що підтверджено поштовими
повідомленнями. Клопотання
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
відкладення розгляду справи,
посилаючись на свою хворобу, судова
колегія не задовольняє, оскільки не
вбачає підстав для визнання неявки
представника відповідача в судове
засідання суду апеляційної інстанції
за поважною причиною у зв'язку з
відсутністю підтверджуючих
документів. З урахуванням положень
статті 305 ЦПК України, судова колегія
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності осіб, які не з'явились до
суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Прийшовши до висновку про відмову у
скасуванні заходів забезпечення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що представником не надано суду
належних та достатніх доказів
виконання вказаного рішення суду, що
свідчить про те, що необхідність
збереження заходів забезпечення
позову не відпала, тому в задоволенні
заяви про скасування заходів
забезпечення позову слід відмовити.

Судова колегія вважає, що судом першої
інстанції правильно вирішено питання
про відмову у скасуванні заходів
забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.10.2009
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6,
третя особа: ОСОБА_7 про визнання
правочинів дійсними та визнання права
власності, - задоволено заяву апелянта
ВАТ ВТБ Банк про забезпечення позову, і
якою накладено арешт на нерухоме майно
будівлі та споруди, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з
будівлі автосалону (літ. Ж-1), загальною
площею 1104,7 кв.м, будівлі охорони
(літ.З,1), № 5, № 6 - шлагбауми, № 7 -
хвіртка, № 8 - огорожа, № 9 - огорожа, № 10 -
сходи, № 11 - підпірна стіна, № 12-20 -
інформаційні щити, I, II - мостіння, право
власності на які зареєстровано за
ОСОБА_2 (а.с. 155 том 1).

14 жовтня 2009 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 зверталась до апеляційного суду
про скасування заходів забезпечення
позову (а.с.227-230 том1).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03.11.2009
року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про
скасування заходів забезпечення
позову відмовлено (а.с.245 том1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 березня 2010 року
об'єднані в одне провадження позов ВАТ
«ВТБ Банк» до ОСОБА_2, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним, та позов ОСОБА_2
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6,
третя особа: ОСОБА_7 про визнання
правочинів дійсними та визнання права
власності (а.с.138 том 2).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14 лютого 2013 року
вказані позовні вимоги роз'єднані з
виділенням в окреме провадження позов
ОСОБА_2 про визнання правочинів
дійсними та визнання права власності
(а.с.57-58 том 4).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 жовтня 2013 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 лютого 2014 року, - позовні
вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2,
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа:
товарна біржа нерухомості «Троїцька»
про визнання правочинів недійсними
було задоволено.

Правочини визнані недійсними стосовно
нерухомого майна, на яке накладено
арешт судом і щодо якого заявник та
апелянт просять скасувати заходи
забезпечення позову.

Вказане нерухоме майно було предметом
спору і як визнано судовими
інстанціями незаконно було
реалізовано через публічні торги за
договором купівлі-продажу саме ОСОБА_2,
який у даній справі просить скасувати
заходи забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч.3 ст.154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу.

Відповідно до вимог ст.154 ЦПК України
суд може скасувати заходи забезпечення
позову в будь-якій справі, що
знаходиться в його провадженні, якщо не
буде потреби в забезпеченні позову.

Відповідно роз'ясненням в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
п.10 - заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції про відмову у
скасуванні заходів забезпечення
позову відповідає вимогам закону,
зокрема ст. ст. 151,152,154 ЦПК України, і
підстав для скасування заходів
забезпечення позову, які визначені
ухвалою апеляційного суду, - не має.

Доводи апелянта про те, що рішення суду
про визнання правочинів недійсними не
містять заходів примусового виконання
рішення, а отже не передбачає
фактичного його виконання
відповідачами (боржниками) у справі
внаслідок його загальної
обов'язковості, - судова колегія вважає
неспроможними, оскільки заходи
забезпечення позову судом були вжиті
саме з метою недопустимості відчуження
спірного нерухомого майна набутого
ОСОБА_2 за недійсними правочинами, а
доказів щодо виконання рішення суду
(скасування реєстрації права власності
за недійсними правочинами) заявником
суду не надано; крім того, оскільки
правочини, внаслідок яких ОСОБА_2
придбав спірне нерухоме майно, визнані
недійсними то він не є власником
вказаного майна, а тому, вжиті заходи
забезпечення позову щодо цього майна
не порушують права, свободи та інтереси
зазначеної особи.

Крім того, заходи забезпечення позову
вжиті у справі за позовом ОСОБА_2 про
визнання правочинів дійсними та
визнання права власності, який
виділено в окреме провадження, та
результатів розгляду вказаного позову
в даній справі не має.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
не є такими, щоб надавали законні
підстави для скасування ухвали суду.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що ухвала суду про відмову
у скасуванні заходів забезпечення
позову постановлена з дотриманням
процесуальних норм права, а доводи
викладені в апеляційній скарзі визнати
обґрунтованими не можна, а тому
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, судове рішення залишається
без змін.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218
ЦПК України, судова колегія судової
палати, -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2014 року
про відмову у скасуванні заходів
забезпечення позову - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко