У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
«Укргазбанк» на рішення апеляційного
суду Сумської області від 25 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ
«Укргазбанк») звернулось до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
мотивуючи його тим, що 16 липня 2008 року
між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого відповідач отримав у
кредит грошові кошти в розмірі 329 197 грн
зі сплатою 18 % річних за користування
грошовими коштами та зі строком
повернення до 10 липня 2038 року. На
забезпечення виконання ОСОБА_6 взятих
на себе зобов'язань за кредитними
договором 16 липня 2008 року було укладено
договір іпотеки, предметом якого є
майнові права на нерухомість,
будівництво якої незавершене, а саме:
квартира під будівельним АДРЕСА_1. Крім
того, 16 липня 2008 року між ОСОБА_7 та
позивачем було укладено договір
поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_7
взяла на себе зобов'язання нести
солідарну відповідальність разом із
ОСОБА_6 за належне виконання останнім
умов кредитного договору.

Оскільки ОСОБА_6 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання за
договором, станом на 13 серпня 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі 285
033 грн 30 коп., яка складається із
строкової кредитної заборгованості в
розмірі 247 298 грн 26 коп., із
заборгованості зі сплати процентів у
розмірі 29 861 грн 33 коп., а також із пені
за прострочення сплати процентів та
строків повернення кредиту в розмірі 7
873 грн 71 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути солідарно
з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 285 033 грн 30 коп.

Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 24 жовтня 2013 року
позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7
на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 285 033 грн 30 коп.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 25 грудня 2013 року заочне
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 24 жовтня 2013 року змінено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7
на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 265 341 грн 32 коп.

Розстрочено сплату заборгованості за
кредитним договором на 36
місяців зі сплатою до 10 числа кожного
місяця по 7 370 грн 59 коп.

У касаційній скарзі ПАТ АБ
«Укргазбанк» просить суд касаційної
інстанції скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
заочне рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
того, що розмір неустойки відповідно до
вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає
зменшенню, оскільки відповідач не має
простроченої заборгованості за тілом
кредиту, станом на 11 грудня 2013 року
ОСОБА_6 сплачено 81 898 грн 74 коп. на
погашення тіла кредиту та 239 248 грн 95
коп. на погашення процентів за
користування кредитними коштами. Крім
того, враховуючи положення ст. 217 ЦПК
України, а також враховуючи те, що
позивач скористався своїм правом на
дострокове стягнення частини кредиту,
строк повернення якої не настав,
апеляційний суд вирішив розстрочити
виконання рішення суду зі сплати
відповідачами заборгованості за
кредитним договором.

Проте з такими висновками апеляційного
суду повністю погодитись не можна,
оскільки вони зроблені при неповному
з'ясуванні обставин справи та з
порушенням норм процесуального та
матеріального закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак висновки апеляційного суду не
відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону з наступних
підстав.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Судами встановлено, що 16 липня 2008 року
між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого відповідач отримав у
кредит грошові кошти в розмірі 329 197 грн
зі сплатою 18 % річних за користування
грошовими коштами та зі строком
повернення до 10 липня 2038 року (а. с. 7 - 13).

На забезпечення виконання ОСОБА_6
взятих на себе зобов'язань за
кредитними договором 16 липня 2008 року
між позивачем та ОСОБА_6 було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є майнові права на нерухомість,
будівництво якої незавершене, а саме:
квартира під будівельним АДРЕСА_1 (а. с.
15 - 20).

16 липня 2008 року між ОСОБА_7 та позивачем
було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого ОСОБА_7 взяла
на себе зобов'язання нести солідарну
відповідальність разом із ОСОБА_6 за
належне виконання останнім умов
кредитного договору (а. с. 23 - 24).

Із розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається, що
станом на 13 серпня 2013 року
заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ АБ
«Укргазбанк» становить 285 033 грн 30 коп
(а.с. 26). Зазначена заборгованість
складається зі строкової кредитної
заборгованості в розмірі 247 298 грн 26
коп., заборгованості зі сплати
процентів у розмірі 29 861 грн 33 коп., а
також пеня за прострочення сплати
процентів та строків повернення
кредиту становить 7 873 грн 71 коп.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

У п. 27 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам також роз'яснено, що положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК України, які мають іншу
правову природу.

Зменшуючи розмір неустойки,
апеляційний суд не врахував, що до суду
першої інстанції відповідачі не
зверталися із відповідною заявою про
зменшення розміру неустойки. Із
матеріалів справи вбачається, що
відповідачі належним чином були
повідомлені про місце, дату і час
судового засідання (а. с. 52), що не
позбавляло останніх можливості
порушити питання про зменшення розміру
неустойки відповідно до вимог ч. 3 ст. 551
ЦК України у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтею 217 ЦПК України передбачено, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду може
бути надана у виняткових випадках, що
обумовлюють об'єктивні ускладнення при
виконанні судового рішення або
наявність яких робить його виконання
неможливим.

З урахуванням вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК
України (принципи змагальності та
диспозитивності цивільного процесу)
судовий захист здійснюється лише за
зверненням суб'єктів цивільного
процесу.

Застосовуючи до спірних правовідносин
положення ст. 217 ЦПК України,
апеляційним судом не було наведено
обставин, які б могли ускладнити або
зробити неможливими виконання
судового рішення про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
крім того, апеляційний суд фактично
вийшов за межі доводів апеляційної
скарги, оскільки відповідачами не було
заявлено клопотання про застосування
апеляційним судом положень,
передбачених ст. 217 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, рішення
апеляційного суду не може залишатися в
силі, допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 25 грудня 2013 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

Судді:

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк