АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4415/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А.М. Доповідач - Варенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Городничої
В.С.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 19 березня 2014 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення пені та штрафу за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що 19
серпня 2008 року між ним та відповідачем
було укладено договір за №DNXRRX12960037,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 2905,05 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 19.08.2009 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана ним заява з Умовами
надання кредиту фізичним особам
"Розстрочка" (Стандарт) складає між ним
та Банком Договір.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не
виконував, а тому станом на 21.02.2013 року
має заборгованість перед позивачем за
кредитним договором, що складається із:
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - 33041,63 грн.;
штрафу (процентна складова) - 1850,15 грн.
Просив стягнути з відповідача на його
користь вказану заборгованість за
кредитним договором.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 19
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено у зв'язку зі спливом
позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог в
цих частинах.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції посилався
на положення ст.ст.257, 258 ЦК України та на
те, що кредитний договір №DNXRRX12960037 був
укладений між сторонами 19 серпня 2008
року строком до 19 серпня 2009 року і
основний кредитний договір у вигляді
заяви позичальника домовленості
сторін щодо встановлення спеціального
строку позовної давності не містить, а
оскільки Банк звернувся до суду з
пропуском строку позовної давності,
відповідач заявив клопотання про
застосування строків позовної
давності, є підстави для застосування
ст. 267 ЦК України.

Погодитись з такими висновками суду
першої інстанції не можна, оскільки суд
дійшов їх із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судом установлено, що 19 серпня 2008 року
між сторонами було укладено кредитний
договір №DNXRRX12960037, відповідно до якого
Банк надав Позичальнику кредит у
розмірі 2905,05 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 19.08.2009 року, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 71,17 грн. та
єдиноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 465,6
грн., в обмін на зобов'язання
позичальника з повернення кредиту,
сплати процентів, винагороди, комісії в
обумовлені у Заяві та Умовах про
надання споживчого кредиту фізичним
особам строки.

Відповідач був ознайомлений та згодний
з Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, про що зазначав у
заяві від 19.08.2008 року (а.с.8).

Згідно п.п.5.5. п.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт), терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років (а.с.13).

Відповідно до вимог ч.5 ст.261 ЦК України,
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Як вбачається з договору
№DNXRRX12960037, позичальник зобов'язаний був
виконати його умови та повернути
кредитні кошти у строк до 19.08.2009 року,
отже позовна давність за вимогами
кредитора про повернення кредитних
грошових коштів, повинна обчислюватись
з моменту настання строку погашення
кредиту.

У зв'язку з наведеним, висновок суду про
сплив строку позовної давності за
вимогами банку про стягнення
заборгованості ґрунтується на
неправильному застосуванні норм
матеріального права. Відповідно до
ст.258 ЦК України, спеціальна позовна
давність встановлюється тривалістю в
один рік до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Проте, ч.1 ст.259
ЦК України передбачено, що позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі. При укладанні кредитного
договору №DNXRRX12960037 від 19.08.2008 року
відповідач погодився з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), які були
надані йому у письмовій формі. Своїм
підписом на заяві позичальника
підтвердив факт надання йому повної
інформації про умови кредитування в
Приватбанку. П.п.5.5. Умов встановлено
сторонами термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним Договором тривалістю 5 років
(а.с.8, 13). Таким чином, сторони у
письмовій формі домовились про
збільшення строку позовної давності по
кредитному договору до 5 років.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Враховуючи зазначене,
сторони досягли згоди та уклали
кредитний договір, в якому передбачили,
що позовна давність, встановлена
законом, збільшена за домовленістю
сторін до 5 років.

Відповідно до п.п. 5.1 п.5 Умов, у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, позичальник
сплачує банку пеню в розмірі 1,25% від
суми простроченої заборгованості по
кредиту за кожний день прострочки, але
не менше 1 гривні (а.с.12).

Підпунктом 5.3 пункту 5 Умов,
передбачено, що у разі порушення
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язується
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5
% від суми позову (а.с.13).

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 21.02.2013 року має
заборгованість перед позивачем, згідно
його розрахунку, за кредитним
договором, що складається із: пені за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором - 33041,63 грн.; штрафу
(процентна складова) - 1850,15 грн. (а.с.5-6).

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. Відповідно до частини 1 статті
611 ЦК України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України,
неустойкою є штраф або пеня, та право на
неї виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
кодексу. Якщо позичальник своєчасно не
повернув речі, визначені родовими
ознаками, він зобов'язаний сплатити
неустойку відповідно до вимог ст.ст. 549 -
552 ЦК України.

Згідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України, -
розмір неустойки (пеня, штраф) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України,
а саме: з урахуванням того, що розмір
пені, нарахованої позивачем, значно
перевищує розмір збитків, про що
зазначає в своїх запереченнях на позов
і відповідач (а.с.25-27), та виходячи з
засад виваженості, розумності та
справедливості, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні пені
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - в розмірі
3000,00 грн.

Також підлягає скасуванню рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
стягненні штрафу в розмірі 5% від суми
позову, з ухваленням в цій частині
нового рішення про стягнення з
відповідача на користь позивача
штрафу в розмірі 5 % від суми позову, що
складає, з урахуванням задоволених
позовних вимог позовної заяви від
23.02.2013 року, 348,07 грн., відповідно до
п.п.5.3 пункту 5 Умов.

В задоволенні решти позовних вимог в
цих частинах слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 19
березня 2014 року - скасувати і ухвалити
нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН №
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, , р/р
3111, МФО № 305299) пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитним договором №DNXRRX12960037 від 19
серпня 2008 року у розмірі 3000,00 грн. та
штраф (процентна складова) у розмірі
348,07 грн.

В задоволенні решти позовних вимог в
цих частинах відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: