АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц-791/2014/14
інстанції Ігнатенко П.Я.
Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 01 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г., Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення
Суворовського районного суду м.Херсона
від « 28» травня 2010р. в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 про стягнення кредитної
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
про визнання договору недійсним,
розірвання угод,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року публічне акціонерне
товариство «Мегабанк» звернулося до
суду з наведеним вище позовом,
зазначаючи, що 10 липня 2007 року банк
уклав із ОСОБА_7 кредитний договір, за
умовами якого останній отримав кредит
у розмірі 15477 доларів США зі сплатою 13%
річних за користування кредитом та
кінцевим терміном повернення - 09.07.13р.

В забезпечення виконання ОСОБА_7
зобов'язань за кредитним договором
банк уклав із ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5
договори поруки від 10.07.2007р., а з ОСОБА_7 -
договір застави, предметом якого є
автомобіль Chevrolet Lacetti, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 належним
чином не виконує зобов'язання щодо
повернення кредиту частинами і сплати
процентів за користування кредитом,
позивач, з врахуванням уточнень в
процесі судового розгляду, просив суд
розірвати кредитний договір, стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
від 10.07.2007 року в розмірі 12819,35 доларів
США, що еквівалентно 102541,99 грн. та 3293,33
грн., яка складається з простроченої
заборгованості за кредитом в сумі 2907,94
доларів США, що еквівалентно 23260,61 грн.,
частини кредиту, яка підлягає сплаті
достроково в сумі 9027 доларів США, що
еквівалентно 72206,97 грн., заборгованості
за відсотками за користування кредитом
в сумі 884,41 доларів США, що еквівалентно
7074,40 грн., штрафу за невиконання п.1.1.
кредитного договору в сумі 2326, 06 грн.,
штрафу за невиконання п.3.2.3. кредитного
договору в сумі 592,35 грн., в тому числі за
рахунок звернення стягнення на предмет
застави - автомобіль Chevrolet Lacetti NF 196,
реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом
надання банку права продати його
будь-якій особі - покупцю від імені
боржника з наданням банку права зняти
автомобіль з реєстраційного обліку.

В жовтні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
про, з врахуванням послідуючих змін та
уточнень, розірвання укладених з
банком договорів кредиту та застави з
тих підстав, що банк з 20.09.2008 року в
односторонньому порядку збільшив
процентну ставку з 13% до 14% і він в
зв'язку із суттєвим підвищенням курсу
гривні до долара США, погіршенням
життєвого рівня та умов заробітку не
спроможний виконувати умови договору
кредиту.

Ухвалою від 16 листопада 2009 року суд
об'єднав позови ПАТ «Мегабанк» та
ОСОБА_7 в одне провадження.

Рішенням суду від 28 травня 2010 року
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
задоволено, а у задоволенні позову
ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
оскаржуючи рішення суду в частині
стягнення з них солідарно з іншими
відповідачами кредитної
заборгованості, просять його скасувати
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
банку у задоволенні вимог, заявлених до
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначаючи, що при
вирішенні спору суд не врахував ту
обставину, що укладені з ними договори
поруки припинили свою дію через
припинення поруки з підстав,
передбачених ч.1 ст. 559 ЦК України.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили. В судовому
засіданні представник позивача -
Скрипніченко Н.М. доводи скарги не
визнала, рішення суду просила залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрутованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, заявлені
до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як до поручителів у
спірних правовідносинах, суд виходив з
того, що вони несуть солідарну з
боржником відповідальність за
кредитним договором відповідно до умов
укладених з ними угод.

Однак до такого висновку суд прийшов,
допустивши порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору у оскарженій частині.

Так судом встановлено, що 10 липня 2007
року між ОСОБА_7 та відкритим
акціонерним товариством «Мегабанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Мегабанк» був укладений договір про
надання ОСОБА_7 кредиту на придбання
автомобіля у розмірі 15477 доларів США на
строк по 09 липня 2013 року зі сплатою 13%
річних за користування грошовими
коштами /а.с. 23-25/.

У забезпечення виконання ОСОБА_7 своїх
зобов'язань за кредитним договором 10
липня 2007 року банк уклав із ОСОБА_6 та із
ОСОБА_5 договори поруки, відповідно до
умов яких кожний із поручителів
зобов'язувався солідарно і в повному
обсязі відповідати за виконання
зобов'язань позичальником за наведеною
вище угодою.

Одночасно пунктом 2.4.1 договорів поруки
передбачено право кредитора змінити
умови кредитного договору без згоди
поручителя, якщо внаслідок цього не
збільшується обсяг відповідальності
поручителя /а.с. 27, 29/.

У зв'язку з прийняттям Правлінням
Національного банку України постанови
№107 від 21.04.2008р. «Про регулювання
грошово-кредитного ринку» щодо
підвищення облікової ставки, зміни
кон'юнктури кредитного ринку, що
призвело до значного збільшення
вартості грошово-кредитних ресурсів,
відповідно до умов кредитного договору
банк в односторонньому порядку з 20
вересня 2008 року збільшив процентну
ставку за кредитним договором з 13% до 14%
річних.

Згода ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на зміну
процентної ставки отримана не була.

Згідно із ч.1 ст. 553; ч.1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Із конструкції ст. 554 ЦК України
випливає, що хоча поручитель і
пов'язаний із боржником певними
зобов'язальними відносинами, він є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором. Це підтверджується його
правом висувати заперечення проти
кредитора і в тому разі, коли боржник
від них відмовився або визнав свій борг
(ч.2 ст. 555 ЦК України).

За положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть
участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови у
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Порука при цьому не зберігається й у
тій частині зобов'язання, яка була
забезпечена порукою до зміни
зобов'язання.

Наведені вище правові позиції щодо
застосування ст. 559 ЦК України
викладені в постановах Верховного Суду
України, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судових
рішень з підстави, передбаченої п.1 ч.1
ст. 355 ЦПК України і відповідно до ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковими для суду
(постанова від 19.12.2011р., справа №6-67цс14
та ін. ).

Враховуючи, що збільшення процентної
ставки за укладеним із ОСОБА_7
кредитним договором, в порушення умов
договорів поруки, відбулося без згоди
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, як поручителів,
колегія суддів приходить до висновку,
що правовідносини поруки між ними та
банком з часу збільшення процентної
ставки припинилися, а тому відсутні
правові підстави для покладення на них
відповідальності за невиконання
кредитних зобов'язань солідарно з
боржником.

Отже, рішення суду в частині
задоволення позовних вимог, заявлених
ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у позові в
цій частині з підстав, передбачених ч.1
ст. 559 ЦК України.

У зв'язку з цим, відповідно до положень
ст. 88 ЦПК України рішення суду в частині
розподілу судових витрат підлягає
зміні із стягненням на користь
позивача понесених ним і документально
підтверджених судових витрат із ОСОБА_7
та ОСОБА_8 в рівних частинах, а саме: по
533,42 грн. - витрат по сплаті судового
збору і по 60 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В решті частині рішення суду в
апеляційному порядку не оскаржене, а
тому його законність та
обґрунтованість в силу ст. 303 ЦПК
України колегією суддів не
перевірялися.

На підставі викладеного, ч.1 ст. 559 ЦК
України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 28 травня 2010 року в частині
задоволення позовних вимог, заявлених
до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати і
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної
заборгованості відмовити за
необґрунтованістю.

Це ж рішення суду в частині розподілу
судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» по 533,42 грн. в рахунок
відшкодування витрат по оплаті
судового збору та по 60 грн. в рахунок
відшкодування оплачених позивачем
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

Згідно з оригіналом:

Суддя
Л.В.Пузанова