Справа № 353/595/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1600/2014
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тлумацького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України ОСОБА_3 за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Івано-Франківської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль» на ухвалу Тлумацького районного
суду від 15 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Тлумацького районного суду від
15 травня 2014 року в задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Тлумацького районного управління
юстиції, погодженого з начальником
відділу ДВС Тлумацького РУЮ, про
тимчасове обмеження права виїзду за
межі України ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» посилається на
неповне з'ясування обставин справи,
порушення судом норм процесуального
права. Зазначає, що банк є стягувачем у
виконавчому провадженні по
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-3958/2010 року, виданого
Івано-Франківським міським судом 26.05.2011
року про стягнення з ОСОБА_5 на його
користь 1 830 437,91 грн. заборгованості за
кредитним договором, тому
постановлення оскаржуваної ухвали
безпосередньо впливає на права і
обов'язки апелянта. Примусове
виконання рішення полягає у зверненні
стягнення на кошти на інше майно
боржника. Проведення огляду та оцінки
майна пов'язано із стягненням
заборгованості з боржника, так як це є
складовим елементом звернення
стягнення на майно, визначення
початкової ціни примусової реалізації.
Судом не враховано також, що в
прохальній частині подання саме ОСОБА_3
державний виконавець просив тимчасово
обмежити у виїзді за межі України до
виконання взятих на себе зобов'язань.
ОСОБА_6 і ОСОБА_3 є однією особою, що
стверджуєть доданими до подання
документами, про це свідчить
ідентифікаційний номер, відомості
якого співпадають з відомостями, що
містяться в інших документах, зокрема в
договорі іпотеки. Отримання боржницею
повідомлень про необхідність оцінки
майна, яке перебуває на праві власності
у ОСОБА_3, свідчить про факт ухилення її
від виконання судового рішення. Тому
просить оскаржувану ухвалу скасувати,
постановити нову ухвалу, якою подання
головного державного виконавця
відділу ДВС Тлумацького РУЮ
задовольнити.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» апеляційну скаргу підтримав.
ОСОБА_3, належним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи, не
з'явилась, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
подання головного державного
виконавця відділу ДВС Тлумацького РУЮ
про обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із
того, що державним виконавцем не надано
доказів, які б свідчили про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього судом,
а наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Висновок суду не відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до статті 124
Конституції України судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд, передбаченого
статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод.

Положеннями статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
надано право державному виконавцю у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

Як вбачається з матеріалів
справи, 30.11.2010 року Івано-Франківським
міським судом видано виконавчий лист у
справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
згідно якого стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_7
в солідарному порядку на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 014/14-10-836 G175 від 14.11.2009 року у розмірі 231
437,34 доларів США, що в гривневому
еквіваленті за офіційним курсом НБУ
становить 1 830 437,91 грн.

01 вересня 2011 року відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-3958/2010 від 26.05.2011 року по
виконанню зазначеного судового
рішення.

Вимогами державного виконавця
від 12.01.2012 року та 23.01.2012 року
зобов'язано ОСОБА_3 надати
безперешкодний доступ до описаного й
арештованого майна боржника, а саме:
нежитлового приміщення, загальною
площею 325,7 кв.м, котельні, загальною
площею 22,7 кв.м, по вул. Центральна, 41Б в
с. Локітка Тлумацького району. ОСОБА_3
отримала ці вимоги, про що свідчать
повідомлення про їх вручення боржнику.

Згідно акту державного виконавця
від 23.01.2012 року доступ для входу у
вказані приміщення відсутній, що
унеможливило здійснити їх огляд та
провести оцінку.

15 травня 2014 року головний
державний виконавець відділу ДВС
Тлумацького районного управління
юстиції звернувся з поданням про
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_3, так як від виконання рішення
суду боржник ухиляється, у
добровільному порядку борг не погашає,
до відділу державної виконавчої служби
не з'являється, чим ухиляється від
виконання судового рішення.

В матеріалах справи містяться
відповідні документи на підтвердження
доводів, викладених у поданні
державного виконавця.

Законом України "Про виконавче
провадження" передбачено порядок
примусового виконання рішень судів та
визначено загальні заходи примусового
виконання рішень, які полягають у
зверненні стягнення на кошти на інше
майно боржника. Проведення огляду та
оцінки майна пов'язано із стягненням
заборгованості з боржника, так як це є
складовим елементом звернення
стягнення на майно, визначенням
початкової ціни його примусової
реалізації.

Про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону України "Про виконавче
провадження", зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення: надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами; своєчасна явка за
викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
ухилення громадянина від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) або якщо щодо
нього діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання, є підставою для
тимчасової відмови громадянину у
виїзді за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Таким чином, боржниця свідомо
вчинила дії, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у неї були всі реальні
можливості і цьому не заважали будь-які
незалежні від неї об'єктивні обставини
(непереборної сили, події тощо), тобто
ухилилась від виконання зобов'язань,
покладених на неї судовим рішенням.

Відмовляючи в задоволенні
подання, суд першої інстанції
зазначених вимог закону та обставин
справи не врахував.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду першої інстанції постановлена з
порушенням вимог процесуального права,
а тому підлягає до скасування з
постановленням нової ухвали про
задоволення подання державного
виконавця.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 312, 313-315, 317, 377-1 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Тлумацького районного
суду від 15 травня 2014 року скасувати.

Подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Тлумацького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження права виїзду за
межі України ОСОБА_3 задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, у
праві виїзду за межі України до
фактичного виконання рішення
Івано-Франківського міського суду від
30 листопада 2010 року про стягнення на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.