Справа № 2-3314/11
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 червня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за уточненим позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про виділ в натурі
частини земельної ділянки та усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини
земельної ділянки та усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою.
ОСОБА_1 неодноразово уточнювала свої
позовні вимоги та в останній редакції
свого уточненого позову просить суд:
провести розподіл земельної ділянки
АДРЕСА_1 між нею та відповідачем згідно
варіанту, який запропоновано експертом
при проведенні судової земельної
експертизи; виділити обом
співвласникам двір загального
користування площею 0,0060 га для проходу
та обслуговування житлового будинку.
Вхід зі сторони АДРЕСА_1 зробити
загальним для проходу та користування
обох сторін; усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
загального користування розміром 0,0060
га шляхом зобов'язання відповідача
ОСОБА_3 знести за власний рахунок ним
самочинно збудовані споруди: навіс,
кухня літня літ. «В», зазначені на
схематичному плані літ. «Г», «Д», «В» та
дерев'яний паркан за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_2 відкрити проїзд та
не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні
двором загального користування по
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що їй (3/4 частини) із
відповідачем (1/4 частина) на праві
спільної часткової власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1. Земельна
ділянка, на якій розташоване зазначене
домоволодіння перебуває у власності
Білгород-Дністровської міської ради,
сторони ж по справі є користувачами
вказаної земельної ділянки. На даний
час позивач має намір здійснити
державну реєстрацію права власності
земельної ділянки, на якій розташована
належна їй на праві власності частина
житлового будинку. Однак, у зв'язку із
тим, що відповідач чинить їй перешкоди
у користуванні зазначеної земельної
ділянкою та сторони не можуть
досягнути домовленості щодо порядку
користування земельною ділянкою,
розташованої по АДРЕСА_1, позивач була
змушена звернутися до суду із
відповідною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, згідно письмової заяви
просить справу розглядати у її
відсутності, уточнені позовні вимоги
підтримує, просить задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, згідно письмової заяви
просить справу розглядати у його
відсутності, проти задоволення
позовних вимог заперечує.

Представник третьої особи, виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради, у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини
справи та перевіривши їх наявними
доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач є співвласниками житлового
будинку АДРЕСА_1. Позивачу на підставі
свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від
26.12.1988 року, зареєстрованого
Білгород-Дністровським міжміським БТІ
та записане в реєстрову книгу №13, за
реєстровим №1846 належить ? частини
вказаного будинку. Власником інших1/4
частин будинку є ОСОБА_2

В процесі судового розгляду справи
позивачем неодноразово уточнювалися
позовні вимоги та змінювався
відповідач по справі. Підставою для
зміни відповідача було наступне.

Так, з 1998 року на підставі свідоцтва про
право власності на спадщину ОСОБА_2 є
власником ? частини будинку АДРЕСА_1. (що
встановлено рішенням Апеляційного
суду Одеської області від 17.02.2012 року (т.
2, а.с. 56-57) та у відповідності до ч. 3 ст. 61
ЦПК України не підлягає повторному
доказуванню).

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.11.2007 року було визнано дійсним,
укладений 28.08.2007 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 договір купівлі-продажу ?
частини будинку АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_4 право власності на вказану ?
частину будинку, яке 13.01.2009 року
зареєстроване КП
«Білгород-Дністровське БТІ», що
підтверджується наданою реєстраційною
службою Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
інформацією з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
28.04.2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 17.02.2012 року (т. 2, а.с. 56-58)
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.11.2007 року було скасоване. Рішення
набрало законної сили з моменту його
проголошення.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 червня 2013 року, залишеною в силі
ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 01.11.2013 року (т. 2, а.с. 95-98) було
допущено поворот виконання рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.11.2007 року та зобов'язано КП
«Білгород-Дністровське БТІ» та відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області скасувати запис про
державну реєстрацію права власності на
ім'я ОСОБА_4 на ? частини будинку
АДРЕСА_1 та поновити запис про державну
реєстрацію права власності на ім'я
ОСОБА_3 на зазначену ? частину будинку.

Відповідно до довідки, наданої КП
«Білгород-Дністровське БТІ» від 04.03.2014
року, на виконання ухвали суду від
10.06.2013 року до реєстрових книг
реєстрації прав власності КП
«Білгород-Дністровське БТІ» внесено
відомості про скасування запису про
державну реєстрацію права власності на
ім'я ОСОБА_4 на ? частини будинку
АДРЕСА_1. Таким чином на теперішній час
власником ? частини будинку АДРЕСА_1 є
ОСОБА_2

З огляду на вищевикладене, в уточненій
позовній заяві ОСОБА_1 було зазначено
належного відповідача ОСОБА_2

Земельна ділянка, на якій розташоване
зазначене домоволодіння перебуває у
власності Білгород-Дністровської
міської ради, сторони ж по справі є
користувачами вказаної земельної
ділянки, що підтверджується
схематичним планом Б-Дністровського
міжрайонного бюро технічної
інвентаризації про склавшийся порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 4).

Між сторонами по справі не був
встановлений порядок користування
зазначеною земельною ділянкою та на
даний час між останніми склалися
неприязні стосунки, постійні
непорозуміння з приводу користування
вищевказаною земельною ділянкою
призводять до сутичок та незручностей,
які виражаються у обмеженому доступі
до належної позивачу частини житлового
будинку.

На даний час позивач має намір оформити
право власності на земельну ділянку на
якій розташована належна їй на праві
власності частина житлового будинку
НОМЕР_1. Рішенням
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області №59 від 24.02.2011 року "Про
надання дозволу на розробку технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки
громадянам України в м.
Білгород-Дністровському" ОСОБА_1 було
надано дозвіл на розробку технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки у
спільну сумісну власність громадянам
України в м. Білгород-Дністровському
Одеської області для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Із пояснень позивача вбачається, що
відповідачем було самовільно
захоплена земельна ділянка площею 358
кв.м., а позивачу була залишена земельна
ділянка площею 229 кв.м. при загальній
площі земельної ділянки 691 кв.м. і
земельної ділянки загального
користування площею 34 кв.м. Своїми
діями відповідач порушує право
позивача, як належного користувача
земельної ділянки на вільне
користування нею та право останньої,
передбачене ст. 116, 118 Земельного
кодексу України на оформлення права
власності на зазначену земельну
ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до п. 19 Постанови №7 від
16.04.2004 року Пленуму Верховного Суду
України у справах за позовом
учасників спільної власності на землю
про встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування
плодово-ягідних насаджень
співвласників, можливість проходу з
вулиці на подвір'я тощо. Враховуються
також вимоги санітарних правил і
правил протипожежної безпеки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що право позивача, як належного
землекористувача підлягає захисту
шляхом задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 та вважає за доцільне визначити
та виділити земельну ділянку в натурі
для подальшої її приватизації
позивачем.

В даному спорі виділення в натурі
земельної ділянки не є її виділенням у
власність або користування, а
проводиться з метою визначення меж
земельної ділянки для її наступної
приватизації.

Для повного та всебічного з'ясування
обставин по справі судом призначалася
судова земельна експертиза, відповідно
до висновку якої був встановлений
варіант розділу земельної ділянки по
АДРЕСА_1 між землекористувачами. (т.1,
а.с. 28-32). Суд вважає запропонований
порядок розділу земельної ділянки
таким, що не ущемляє законні права
співвласників та підлягає
застосуванню.

Крім того відповідач самовільно закрив
позивачу в'їзд на земельну ділянку, на
якій розташована частина житлового
будинку, належна позивачу, що
підтверджується матеріалами справи.

Так, позивачем було самовільно
збудовано споруди: навіс, кухня літня
літ. «В», зазначені на схематичному
плані літ. «Г», «Д», «В» та дерев'яний
паркан за адресою: АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 29, 32,
34).

Своїми діями відповідач порушує право
позивача як землекористувача
загальною земельною ділянкою, а саме
позбавляє позивача можливості
користуватися земельною ділянкою
загального користування та
перешкоджає вільному доступу позивача
до належного їй майна. Самостійно
здійснити відповідну перебудову з
метою усунення вказаних порушень прав
позивача відповідач відмовляється, у
зв'язку з чим суд вважає за доцільне
зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний
рахунок ним самочинно збудовані
споруди: навіс, кухня літня літ. «В»,
зазначені на схематичному плані літ.
«Г», «Д», «В» та дерев'яний паркан за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст.41 Конституції України
громадянин має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно ст.96 Земельного кодексу України
землекористувачі зобов'язані
забезпечувати користування землі за
цільовим призначенням, не порушувати
прав власників суміжних земельних
ділянок та землекористувачів,
дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю.

Відповідно до п. 7 ст. 376 ЦК України, у
разі істотних відхилень від проекту, що
суперечить спільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

З огляду на вищевикладене суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 377 ЦК України, 96, 116,118, 152 ЗК
України, ст.ст. 3, 11, 58-60, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору Виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про виділ в натурі
частини земельної ділянки та усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою - задовольнити в повному
обсязі.

Провести розподіл земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двір
загального користування площею 0,0060 га
для проходу та обслуговування
житлового будинку. Вхід зі сторони
АДРЕСА_1 зробити загальним для проходу
(проходу та проїзду на велосипеді;
проїзду на транспортному засобі по
наявному шляху; право прокладання та
експлуатації ліній електропередачі,
зв'язку, трубопроводів , інших лінійних
комунікацій та інш.) та користування
обох сторін.

Частину земельної ділянки 0,0743 - 0,0060, що
залишилась 0,0683 га розділити
пропорційно ідеальних часток на
будинок, ОСОБА_1 (3/4 частини) 1-му
співвласнику:

- виділити в особисте користування
земельну ділянку №1 площею:

- частка двору загального користування
- 0,0060 х 3/4 = 0,0045 га.

- у особисте користування земельна
ділянка - 0,0683 х 3/4 = 0,0512 га, в т.ч.
передбачити сервітут на право
"встановлення будівельних риштувань та
складування будівельних матеріалів з
метою ремонту будівель та споруд"
(веранди "літ. а"), площею - 0,0002 га.

2-му співвласнику ОСОБА_2 виділити в
особисте користування земельну
ділянку №2 площею:

- частка (1/4 частини) двору загального
користування - 0,0060 х 1/4 = 0,0015 га.

- у особисте користування, земельна
ділянка - 0,068 х 1/4 = 0,0171 га.

за літньою кухнею "Б" і житловим
будинком "А" в користування ОСОБА_2
залишити земельну ділянку шириною 0,55 м
для обслуговування захищаючих
конструкцій під час ремонтних робіт.

Усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою загального
користування розміром 0,0060 га шляхом
зобов'язання відповідача ОСОБА_3 знести
за власний рахунок ним самочинно
збудовані споруди: навіс, кухня літня
літ. «В», зазначені на схематичному
плані літ. «Г», «Д», «В» та дерев'яний
паркан за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 відкрити проїзд та
не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні
двором загального користування по
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: