Справа №592/3709/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Чернобай О.І.Номер
провадження 22-ц/788/1212/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 27
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.
,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 26 травня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 26 травня 2014 року позов
ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ПАТ
«Брокбізнесбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 5108,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
та неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
просить зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову банку.

При цьому зазначає, що рішення суду
не містить розрахунку стягнутих сум, з
яких суд виходив при задоволенні
грошових вимог та не перевірено і не
з'ясовано суму заборгованості
відповідача по сплаті кредитних коштів
та відсотків за користування ними.

Вказує, що суд першої інстанції не
встановив момент виникнення
заборгованості на підставі допустимих
доказів і період нарахування
відсотків.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3,
який підтримав доводи апеляційної
скарги, представника позивача ПАТ
«Брокбізнесбанк» Юріна І.І., який
заперечував проти доводів скарги,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
13 червня 2012 року між ПАТ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 укладений ?

кредитний договір № SUCOAU12530005, за
умовами якого позичальник отримала
споживчий кредит в сумі 52504 грн. на
придбання автомобіля з процентною
ставкою 16,08% річних, строком до 29 жовтня
2012 року, зобов'язавшись повернути гроші
та сплатити проценти за користування
кредитом у строки та порядку,
встановленому в договорі.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_5 своїх
договірних зобов'язань перед
кредитором станом на 21 червня 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі
18972 грн. 66 коп., у тому числі, 10207 грн. 73
коп. - по кредиту, 1155 грн. 58 коп. - по
відсоткам за користування кредитом, 459
грн. 02 коп. - по комісії, 6008 грн. 77 коп. - по
пені, 250 грн. - штраф (фіксована частина),
891 грн. 56 коп. - штраф (процентна
складова) (а.с. 5-9).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПАТ «Брокбізнесбанк», суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач своїх зобов'язань за
договором кредиту не виконує,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
з нього на користь банку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

?Як зазначено у ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти)
визначені на розсуд сторін та
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 кредитного
договору передбачене право банку
збільшення в односторонньому порядку
розміру відсоткової ставки за
користування кредитом при зміні
кон'юнктури ринку грошових ресурсів в
Україні, а саме: зміні курсу долару США
до гривні більше ніж на 10% у порівняні з
курсом долару США до гривні,
встановленого НБУ на момент укладання
даного договору; зміні облікової
ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у
страховий (резервний) фонд або зміні
середньозваженої ставки по кредитах
банків України у відповідній валюті (за
статистикою НБУ). При цьому банк
надсилає позичальникові письмове
повідомлення про зміну процентної
ставки протягом 7 календарних днів з
дати вступу в чинність зміненої
процентної ставки. Збільшення
процентної ставки банком у
вищевказаному порядку можливо в
границях кількості пунктів, на яке
збільшилася ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд,
середньозважена ставка по кредитах або
пропорційно збільшенню курсу долара
США (а.с. 11).

Дані умови кредитного договору
ґрунтуються на нормах діючого на час
його укладення цивільного
законодавства, а відповідач на свій
розсуд уклала договір з банком на
вищевказаних умовах (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК
України).

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в абзацах 3 та 4 пункту 28 постанови
від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», при
вирішенні питання щодо правомірності
підвищення банком чи іншою фінансовою
установою процентної ставки суди також
повинні розрізняти умови кредитного
договору, які встановлюють
односторонню зміну умов договору, від
умов договору, що встановлюють
погоджену сторонами процедуру зміни
договору шляхом прийняття
позичальником пропозиції кредитора
про зміну умов договору відповідно до
вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку,
визначеному частиною шостою статті 1056-1
ЦК. Наприклад, не є односторонньою
зміною умов договору та не суперечить
статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої
процентної ставки залежно від зміни
обставин кредитного ризику
(неукладення договору страхування,
припинення договору застави/іпотеки
тощо), якщо в кредитному договорі
визначено обставини, за якими
застосовується інша фіксована
процентна ставка, та її розмір. При
підвищенні процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

Листом банку від 25 грудня 2008 року
ОСОБА_5 повідомлена про підвищення
розміру відсоткової ставки за вказаним
договором кредиту до 27,48 % річних,
починаючи з 01 лютого 2009 року. У випадку
незгоди із зазначеними змінами
кредитного договору, їй було
запропоновано у строк не пізніше 20
січня 2009 року звернутися до банку з
письмовим повідомленням про свою
незгоду та достроково погасити
кредитну заборгованість. (а. с. 16).

Факт відправлення банком вказаного
листа на адресу боржниці
підтверджується реєстром поштових
відправлень № 1009 avt, на якому міститься
штамп поштового відділення (а.с. 17-18).

Суд першої інстанції дав вірну оцінку
зазначеним доказам належного
повідомлення позичальника про
підвищення процентної ставки за
кредитним договором.

Крім того, з розрахунку заборгованості
за кредитним договором, наданого
позивачем, який відповідачем не
спростований, вбачається, що остання
фактично прийняла умови банку та
погодилася сплачувати кредит після
збільшення процентної ставки з 01
лютого 2009 року, своєчасно погашала
щомісячний платіж з урахуванням
підвищених відсотків (а.с. 5-9, 79-81).

Враховуючи положення ч. ч. 2, 3 ст. 205, ч. 2
ст. 642 ЦК України, якщо боржник сплачує
відсотки за новою ставкою, його
фактичні дії вказують на прийняття
пропозиції, отже пропозицію слід
вважати прийнятою і правочин вчиненим,
навіть за відсутності доказів
належного повідомлення боржника.

Відтак, доводи ОСОБА_5 про відсутність
доказів про отримання нею повідомлення
про підвищення процентної ставки, не є
підставою для визнання неправомірними
дій банку щодо одностороннього
підвищення процентної ставки за
кредитним договором.

Крім того, кредитний договір не містить
умови направлення позичальникові
повідомлення про зміну процентної
ставки зі зворотнім повідомленням про
його вручення.

Посилання апелянта на додаткову
угоду № 1 від 15 квітня 2014 року до
кредитного договору від 30 жовтня 2007
року, відповідно до умов якої сторони
домовились, що залишок по кредиту
складає 5970 грн., який нею було повністю
погашено (а.с. 125-126), не впливає на
правильність рішення, оскільки вказана
угода укладена після ухвалення рішення
по справі, отже вона не була предметом
розгляду в суді першої інстанції і
знаходиться поза межами апеляційного
розгляду.

Враховуючи викладене,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 26 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -