З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
19 травня 2014 року Центральний
районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Цурканенко Г.С., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві цивільну справу за
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, просив про
стягнення з відповідача суми боргу в
3000 грн. 00 коп., а також витрати на
правову допомогу - 250 грн. 00 коп. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на обставини укладення з
відповідачем у 2013 році договору позики,
за яким свій обов'язок з повернення
коштів відповідач не виконав.
В судове засідання сторони не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись у
встановленому законом порядку.
Представник позивач надав до суду
заяву, в якій просив про розгляд справи
у його відсутність, позов підтримує,
проти заочного розгляду справи не
заперечує. Відомості про поважність
причин неявки у судове засідання
відповідача матеріали справи не
Суд ухвалив про заочний розгляд справи
в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на
підставі наявних в ній даних та
Дослідивши докази, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
Згідно розписки від 06 вересня 2013 року,
ОСОБА_2 зобов'язалась повернути
грн. 14 коп. до кінця 2013 року (а.с. 22)
23 жовтня 2013 року відповідачу було
направлено претензію, згідно якої
запропоновано у строк 10 робочих днів
повернути ОСОБА_1 зазначену суму
заборгованості(а.с. 8)
Відповідач свої зобов'язання у
встановлені строки не виконала
З викладеного, суд робить висновок про
те, що в даному випадку правовідносини
сторін є договірними та регулюються ст.
1046 ЦК України, тобто мають всі ознаки
договору позики за яким позичальник
ухилився від повернення позикодавцю
грошової суми на першу вимогу у розмірі
В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, а в силу ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Таким чином, позов в частині стягнення
грн. 00 коп. підлягають задоволенню.
В той же час, в силу ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Проте,
невиконання умов договору за своєю
правовою природою не є протиправною
поведінкою, тому будь-які передбачені
законом підстави стягнення моральної
Більше того, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження тих обставин, на які
посилається позивач як на підстави для
стягнення з відповідача моральної
шкоди. Отже, у задоволенні вимог в цій
частині слід відмовити.
Більше того, в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Отже, з
відповідача на користь позивача також
слід стягнути судові витрати в розмірі
250 грн. 00 коп.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись 23, 526, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.
10, 60, 88 224-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14731
(чотирнадцять тисяч сімсот тридцять
одна) грн. 00 коп. боргу та 250 (двісті
п'ятдесят) грн. 00 коп. судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Центрального районного суду м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано позивачем до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Батченко