Провадження № 2/752/457/14
14.07.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Гончарову І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення часток у спільній сумісній
власності подружжя та стягнення
в липні 2013 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулася до Голосіївського
районного суду міста Києва з позовом до
ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про
визначення часток у спільній сумісній
власності подружжя та стягнення
компенсації, при цьому пояснив
05.07.2008р. було зареєстровано шлюб між
позивачем та відповідачем. Від шлюбу
подружжя має неповнолітнього сина:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу
подружжям у спільну сумісну власність
було придбано автомобіль марки Hyundai
Accent, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.
Вищезазначений автомобіль було
зареєстровано за відповідачем згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
30.10.2008р. Разом з цим позивач зазначила,
що у неї з відповідачем подружнє життя
не склалося та вона подала позов про
розірвання шлюбу. У зв'язку з
вищевикладеним позивач просила:
визначити частки позивача і
відповідача у спільній сумісній
власності по 1/2 частці за кожним та
поділити майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
автомобіль НОМЕР_1 Hyundai Accent 1493 МКП 2R,
стягнути із відповідача на користь
вартості автомобіля НОМЕР_1 Hyundai Accent 1493
Позивач та її представник у судовому
засіданні позов підтримали та просили
задовольнити позовні вимоги повністю.
Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю, зазначивши, що спірний
автомобіль Hyundai Accent було придбано
відповідачем за рахунок власних коштів
свого батька ОСОБА_4 згідно розписки
від 24.10.2008р., в наслідок чого спірний
автомобіль не є спільною сумісною
Врахувавши надані сторонами пояснення,
з'ясувавши обставини, на які вони
посилалися, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов повністю, у зв'язку
Судом встановлено, що 05.07.2008р. між
позивачем та відповідачем було
зареєстровано шлюб згідно свідоцтва
про одруження від 05.07.2008р. серії НОМЕР_4
Вбачається, що від шлюбу позивач і
відповідач мають неповнолітнього сина:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва
про народження від 24.11.2009р. серії
Разом з цим, за час шлюбу відповідачем
було придбано за Договором
купівлі-продажу № 24/10/2008-6252 автомобіль
марки Hyundai Accent, об'єм двигуна 1493 см. куб.,
кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2., вартістю
Відповідно до квитанції від 24.10.2008р. за
№ 33-1397К було сплачено за автомобіль
кошти у сумі 8000,0 грн.
Відповідно до квитанції від 27.10.2008р.
було сплачено за автомобіль кошти у
Вищезазначений автомобіль було
зареєстровано за відповідачем згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
Судом встановлено, що станом на день
розгляду справи автомобілем
користується відповідач.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 60 СК
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
Разом з цим у положеннях п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007 р. за № 11 роз'яснено, що спільною
сумісною власністю подружжя, що
підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368
ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.
Таким чином згідно визначеної законом
презумпції автомобіль марки Hyundai Accent,
об'єм двигуна 1493 см. куб., кузов №
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, набутий за час
шлюбу, вважається спільною сумісною
власністю позивача і відповідача,
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя зазначене майно було
придбано, зареєстровано чи ким внесено
Разом з цим суд зазначає, що надана
відповідачем розписка від 24.10.2008р. про
взяття останнім в свого батька ОСОБА_4 у
належним доказом для підтвердження
обставини щодо внесення позичених
коштів відповідачем в якості оплати
вартості автомобіля марки Hyundai Accent,
об'єм двигуна 1493 см. куб., кузов №
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.
При цьому наявність розписки від
24.10.2008р. не виключає та не спростовує
презумпцію, що вартість автомобіля
було оплачено за рахунок спільних
коштів подружжя відповідно до положень
ч. 2 ст. 61 СК України. Судом встановлено,
що наявність правовідносин позики із
третьою не перебуває у
причиново-наслідковому зв'язку із
придбанням автомобіля відповідачем,
оскільки таккий причиново-наслідковий
зв'язок не доведено належними доказами.
В той час як в силу правил ч.4 ст.60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Більш того суд звертає увагу, що згідно
наведеної розписки відповідач отримав
проте згідно квитанції від 24.10.2008р.за №
33-1397К було оплачено за автомобіль лише
використано отримані за розпискою
кошти для оплати вартості автомобіля.
До того ж згідно квитанції від 27.10.2008р.
вартість автомобіля було оплачено
Разом з цим положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК
України унормовано, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 ЦПК
України суд не бере до розгляду докази,
які не стосуються предмета
Крім того суд зазначає, що рішенням
Голосіївського районного суду міста
не встановлено факт використання
відповідачем отриманих за розпискою
від 24.10.2008р. коштів для оплати вартості
автомобіля марки Hyundai Accent, об'єм двигуна
1493 см. куб., кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.
Таким чином, обставини встановлені
даним судовим рішенням не мають
преюдиціного значення для розгляду
даної справи, оскільки не стосуються
предмету доказування у даній
конкретній цивільній справі.
У зв'язку із наведеним та враховуючи
презумпцію визначену ст. 60 і ч. 2 ст. 61 СК
України, суд приходить до висновку, що є
спільною сумісною власністю позивача і
відповідача як подружжя спірний
автомобіль марки Hyundai Accent, об'єм двигуна
1493 см. куб., кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.
Разом з цим відповідно до ч. 1ст. 69 СК
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що ідеальні частки позивача і
відповідача становлять по 1/2 частки у
належному їм на праві сумісної
власності автомобілі марки Hyundai Accent,
об'єм двигуна 1493 см. куб., кузов №
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.
Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 70 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 СК України,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
Таким чином положеннями ст. 70 СК
України визначено, що обов'язковою
умовою призначення грошової
компенсації є лише згода того з
подружжя, якому наведена грошова
компенсація призначається, і не
передбачається обов'язковість згоди
При цьому Верховним Судом України у
листі від 01.07.2013 «Аналіз деяких питань
застосування судами законодавства про
право власності при розгляді цивільних
справ» роз'яснено, якщо виділ у натурі
частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим у силу неподільності речі
(автомобіль, музичний інструмент тощо),
співвласник у такому випадку має право
на одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Причому компенсація співвласникові
може бути надана лише за його згодою. Не
можна вважати усталеною практику
вирішення справ зазначеної категорії з
питання, чи є підставою для відмови в
позові неможливість співвласників
(наприклад, у зв'язку з їх матеріальним
становищем) виплатити компенсацію, чи
не призведе покладення на них такого
обов'язку до звернення стягнення на
квартиру і її примусового продажу.
Враховуючи наведене суд приходить до
висновку про необхідність присудити
позивачу за її згоди компенсацію у сумі
в автомобілі марки Hyundai Accent, кузов №
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

У зв'язку із наведеним суд приходить до
висновку, про необхідність стягнути із
відповідача на користь позивача кошти
у сумі 394,0 грн. в якості компенсації
понесених судових витрат на оплату
судового збору згідно квитанції від
27.06.2013.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку про необхідність
задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60,
109, 118, 119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
часток у спільній сумісній власності
подружжя та стягнення компенсації, -
задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у
спільній сумісній власності по 1/2
частці за кожним та поділити майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя автомобіль НОМЕР_1
Hyundai Accent 1493 МКП 2R.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6) на
користь ОСОБА_1 39450 (тридцять дев'ять
тисяч чотириста п'ятдесят) гривень
компенсації половини вартості
автомобіля НОМЕР_1 Hyundai Accent 1493 МКП 2R,
припинити право сумісної власності
ОСОБА_1 на зазначене майно.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6) на
користь ОСОБА_1 394,0 (триста дев'яносто
чотири) гривень в якості компенсації
понесених судових витрат на оплату
судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя