Ухвала

іменем україни

3 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою
Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 11 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 12 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго» (далі - ЛМКП
«Теплокомуненерго») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивувало тим, що
підприємство постачало теплову
енергію до квартири відповідачів
АДРЕСА_1, проте останні не оплачували
надані послуги унаслідок чого за
період з 1 листопада 2009 року до 1 червня
2012 року утворилася заборгованість в
розмірі 4 168 грн. 67 коп., яка підлягає
стягненню на користь позивача.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ЛМКП «Теплокомуненерго» про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на ненадання позивачем
послуг з теплопостачання, оскільки з
вересня 2009 року її квартиру
відокремлено від системи центрального
опалення, а відтак сума богу нарахована
та стягується неправомірно, що завдає
моральної шкоди, яку вона оцінює у 10 000
грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 11 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 12 лютого 2014 року, у задоволенні
позову ЛМКП «Теплокомуненерго»
відмовлено, зустрічні позовні вимоги
задоволено частково. Зобов'язано ЛМКП
«Теплокомуненерго» виключити із
системи абоненсткього обліку
нараховану ОСОБА_4 заборгованість в
сумі 4 168 грн. 67 коп. за період з 1
листопада 2009 року до 1 червня 2012 року.

У касаційній скарзі ЛМКП
«Теплокомуненерго» просить ухвалені у
справі судові рішення скасувати і
задовольнити первісний позов у повному
обсязі, відмовивши у задоволенні
зустрічних позовних вимог, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання врегульовано Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 26 Правил
відключення споживачів від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

За правилами п. 25 Правил відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затвердженим наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4
встановлено, що таке відключення
відбувається на підставі рішення
постійно діючої міжвідомчої комісії,
створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади.

Пунктами 2.6, 2.7 Порядку передбачено, що
по закінченню робіт складається акт
про відключення будинку від мереж ЦО та
ГВП, і в десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження.

Ухвалюючи рішення, відмовляючи в
задоволенні первісного позову та
задовольняючи частково зустрічні
позовні вимоги, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з
безпідставного нарахування
заборгованості та її стягнення за
період з листопада 2009 року до червня 2012
року, оскільки власник квартири ОСОБА_4
у встановленому законом порядку
здійснила роботи по відокремленню
квартири від внутрішньобудинкових
мереж ЦО і ГВП, про що свідчать
відповідні дозвіл для розробки проекту
автономного теплопостачання, сам
проект, висновок експертизи щодо
безпечності експлуатації автономного
опалення та акт виконаних робіт.

Крім того, рішенням Артемівського
районного суду м. Луганська від 27
лютого 2012 року також встановлено, що 14
вересня 2009 року були виконані роботи по
відокремленню квартири відповідачів
від внутрішньобудинкових мереж ЦО і
ГВП, що свідчить про неотримання
відповідачами з вказаного періоду
послуг з теплопостачання.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення ст. 68ЖК України,
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та вимоги
Правил відключення споживачів від
мережі централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Доводи касаційної скарги на увагу не
заслуговують й висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 11 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 12 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.