Номер провадження: 22-ц/785/6344/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі:
Счастлівцевій Л.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство «Домінантна» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом та після уточнення позову
просив стягнути з ОСОБА_4 на його
користь решту завданої ДТП
матеріальної шкоди в розмірі 13 500 грн,
2500 грн. витрати на правову допомогу, 5 000
грн. моральної шкоди та всі судові
витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 11.12.2013р., близько 07 год. 50 хв., на
перехресті рівнозначних доріг
Урицького - К. Цеткін м. Котовськ,
ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Renault
Kangoo», державний номер НОМЕР_1, допустив
порушення вимог п. 16.12 Правил
дорожнього руху, не надав перевагу
належному йому на праві власності
автомобілю «Ford Fusion», державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який
рухався праворуч, в результаті чого
допустив зіткнення автомобілів та
його автомобілю були завдані механічні
пошкодження.

Унаслідок пошкодження автомобіля йому
була завдано матеріальних збитків на
загальну суму 24 175,4 грн. та моральна
шкода на суму 5 000 грн.

«Страхове товариство «Домінантна»
виплатило йому страхове відшкодування
на суму 11 474,74 грн., тому залишок
матеріальної шкоди в розмірі 13 500,6 грн.
він просив стягнути з ОСОБА_4

ОСОБА_4 та його представник позов не
визнали, посилаючись на його
безпідставність.

Рішенням суду від 21.05.2014р. позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 500 грн на
відшкодування моральної шкоди та 243,60
коп. судові витрати.

У апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду в
частині відмови у задоволенні позову
скасувати та ухвалити у цій частини
нове рішення про задоволення цих вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач, указуючи на законність та
обгрунтованість рішення суду, просить
залишити його без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
заперечення позивача, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягла частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом установлено, що 11.12.2013р. у м.
Котовську Одеської області сталося
зіткнення автомобілів під керуванням
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, в результаті якого
було пошкоджено автомобілі.

Винним у вчиненні зазначеного
правопорушення згідно постанови
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 07.01.2017р. визнано
ОСОБА_4, якого було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.4 ст. 122 КУпАП з накладення стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Між водієм автомобіля марки «Renault Kangoo»,
д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ТДВ «СТ
«Домінантна» був укладений поліс № АС/
6744491 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на строк з 11.09.2013р. по 10.09.2014р.

За цим договором страхування ліміт
відповідальності страховика
становить: життю і здоров'ю 100 000 грн.,
шкода майну - 50 00 грн., франшиза - 1000 грн.

17.03.2014р. ОСОБА_6 звернувся до страховика
про виплату страхового відшкодування і
страховим актом від 25.03.2014р. було
визначено страхове відшкодування у
розмірі 11 474,74 грн., яку ОСОБА_6 одержав
за платіжним дорученням № 1093 від 26.03.2014.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки ОСОБА_4 як володілець джерела
підвищеної безпеки, з вини якого було
пошкоджено автомобіль позивача, то він
на підставі ст. ст. 1167, 1187, 1194 ЦК України
повинен відшкодувати завдану моральну
шкоду та сплатити різницю між
фактичним розміром шкоди і стразовою
виплатою (страховим відшкодуванням).
Ураховуючи те, що між ОСОБА_4 та ТДВ «СТ
«Домінантна» укладено поліс
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів, то
завдану ОСОБА_2 майнову шкоду повинна
відшкодувати Страхове товариство, до
якого за уточненими позовними вимогами
позивача не пред'являлися.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду першої інстанції не
можна.

Ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страховим
випадком є подія, внаслідок якої
завдана шкода третім особам під час
ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 61 ЦПК України
підставами звільнення від доказування
являються: обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі та вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно - правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Як видно з матеріалів справи ТДВ «СТ
«Домінантна» у своїх запереченнях на
позов від 11.04.2014р. визнала розмір
страхового відшкодування на суму 11 474,74
грн. та просила розглянути справу без
її участі. При цьому вона виходила з
того, що вартість матеріального збитку
без ПДВ згідно звіту № 5765 від 06.02.2014р.
складає 12 474,74 грн., а франшиза складає 1
000 грн., а/с.53-54.

Згідно страхового акту від 25.03.2014р. та
платіжного доручення №1093 від 26.03.2014р.
саме ця сума була виплачена ОСОБА_6, а/с.
74-75.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених ч.2 цієї
статті.

За положеннями п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням її майна

Ст. 1194 ЦК України установлено, що особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданою нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Ураховуючи ці вимоги закону та наявні
матеріали справи, якими достовірно
встановлено, що з вини водія ОСОБА_8
було пошкоджено автомобіль позивача,
унаслідок чого ОСОБА_9 було завдано
матеріальну шкоду і моральну шкоду на
суму 500 грн.( за відрахування страхового
відшкодування, що підлягає стягненню
зі страховика), суд правильно стягнув з
ОСОБА_4 на користь позивача суму
франшизи та моральну шкоду, в розмірі
встановленому судом.

Позивач не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що йому була завдана моральна
шкода у більшому розмірі, чим визначено
судом.

Проте суд безпідставно не стягнув з
відповідача на користь позивача суму
франшизи в розмірі 1 000 грн.

Відповідно до положень ст. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового

збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи належать
витрати на правову допомогу, витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведення судових експертиз.

Суд першої інстанції правильно визнав,
що судовий збір та витрати на правову
допомогу є судовими витратами по
справі. Однак помилково не відмовив у
задоволенні цих вимог.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як видно з матеріалів справи адвокат
ОСОБА_3 на підставі договору від 03.01.2014р.
надавав позивачу правову допомогу за
що останній сплатив йому 2 500 грн.

Суд першої інстанції частково
задовольняючи позовні вимоги позивача
правильно стягнув у пропорційному
порядку судовий збір, однак помилково
не провів розподіл судових витрат на
правову допомогу, тому ця помилка суду
підлягає виправленню.

Ураховуючи викладене вище та приймаючи
до уваги і те, що апеляційним судом
частково задовольняються позовні
вимоги позивача стосовно матеріальної
шкоди, тому судові витрати на правову
допомогу підлягають стягненню
відповідно до розміру задоволених
позовних вимог (як стосовно
матеріальної шкоди так і моральної
шкоди в сумі 300 грн. При цьому колегія
суддів не встановила підстав для
збільшення розмір стягнення судового
збору, оскільки судом було стягнуто 243,60
грн., що було сплачено позивачем.

За наявності таких обставин рішення
суду на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України в
частині стягнення франшизи і розподілу
судових витрат підлягає зміні, а в
решті - без змін.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 травня 2014 року в частині відмови у
задоволенні матеріальної шкоди та
розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду на суму 1 000 грн. та
витрати на правову допомогу в розмірі
300 грн.

В решті рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржене шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф.
Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький