АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/557/14 Доповідач - Бершадська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 6 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною про визнання незаконним та
скасування наказу про оголошення
догани та відшкодування завданої
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною, в
якому просив скасувати наказ №7С від 20
червня 2013 року про оголошення йому
догани за невиконання розпорядження
директора від 21 травня 2013 року №72 "Про
надання документів обласним
управлінням "Тернопільекоресурси"
(надання видаткових накладних, акту
звірення взаємних розрахунків за
період з 1 липня 2010 року по 25 квітня 2013
року, письмового пояснення щодо
причини неможливості надання
видаткових накладних).

Свої вимоги обгрунтовував тим, що
доповідними записками від 8 травня та 14
травня 2013 року відповідачем ставилась
йому вимога про надання видаткових
накладних стосовно ТОВ "Екологічна
компанія "Данко", а розпорядженням №72
від 25 травня 2013 року його зобов"язано
надати все ті ж документи, а у разі їх
відсутності "надати чітке письмове
пояснення про причини неможливості їх
надання". Всі наявні у нього документи
він надав, про що зазначив у своїх
службових записках, а причиною
неможливості надання решту була їх
відсутність.

Вважає, що в його діях відсутній склад
дисциплінарного проступку, а також, що
наказ про оголошення йому догани
видано з порушенням порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності. Зазначив, що
безпідставним оголошенням догани йому
заподіяно моральну шкоду, яка полягає в
приниженні його ділової репутації,
втраті спокою, душевної рівноваги,
постійному перебуванні в напрузі, яку
оцінює в 3000 грн.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 6 березня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною від 20 червня 2013 року №7С про
оголошення ОСОБА_1 догани.

Стягнуто із Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною в користь ОСОБА_1 500
грн. грошового відшкодування завданої
моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Державне підприємство з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просило рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що в обов"язки ОСОБА_1
входило виконання розпоряджень
керівництва компанії, однак останній
відмовився надати будь-які пояснення
щодо невиконання розпорядження №72 від
21 травня 2013 року. Внаслідок невиконання
даного розпорядження підприємствву
було заподіяно шкоду на суму 4061,52 грн.,
оскільки при належному виконанні
розпорядження можна було б встановити
їхнє місцезнаходження та надати
господарському суду для вирішення
позову підприємства.

Державне підприємство з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною подало клопотання, в якому
просило слухати справу в його
відсутності та подану апеляційну
скаргу підтримало.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав та
пояснив, що в телефонному режимі він
повідомляв відповідача, що згідно
відповіді начальника управління
"Тернопільекоресурси" (він на той час
був звільнений з роботи, а поновлення
на роботі відбулось лише в січні 2013
року) від 31 липня 2012 року Сеньківа В.М.
вказні документи витребувані СБУ. Про
це було відомо і Державному
підприємству з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною,
оскільки тоді воно зверталось з
запитом до СБУ про повернення
вилучених документів. Беручи до уваги
те, що він про точне місцезнаходження
документів не знав, так як вони не
повертались в обласне управління, то у
своїх відповідях повідомляв, що
надсилає всі наявні документи, з чого
слідує відсутність ненаданих
витребовуваних документів. Йому було
відомо, що по запиту від липня 2012 року
підприємство забрало документи з СБУ
без відома працівників обласного
управління. В нього ніхто не вимагав
пояснення про невиконання даного
розпорядження, акт про відмову дати
пояснення від 14 червня 2013 року
сфальсифіковано, так як всі вимоги до
нього оформлялись доповідними
записками і надсилались електронною
поштою. Вважає, що відповідач
упереджено ставиться до нього і виніс
догану щоб в подальшому звільнити з
роботи. Моральна шкода полягає в тому,
що всі знайомі його запитують, знаючи
про упуреджене до нього ставлення і
попереднє звільнення з роботи, про те,
чи його ще не звільнили з роботи і це
принижує його.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та вивчивши матеріали справи
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення.

Скасовуючи наказ про притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач надав всі
наявні в нього витребовувані
документи, а також що відповідачу було
відоме місцезнаходження ненаданих
документів, а тому ненадання письмової
відповіді, яке є упущенням в роботі
позивача, не може бути підставою для
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани.

Суд вважав, що незаконне оголошення
догани завдало моральної шкоди
позивачу, яку стягнув у розмірі 500 грн.

Колегія повністю з такими висновками
суду не погоджується.

Судом встановлено, що у відповідь на
доповідні записки Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною від 8
травня та 15 травня 2013 року ОСОБА_1, як
начальник обласного управління
"Тернопільекоресурси", направляв
наявні в нього документи, про що чітко
зазначав у своїх службових записках.
Однак розпорядженням №72 від 21 травня
2013 року відповідач зобов"язав позивача
надати ряд документів, що
витребовувались ним раніше, а в разі їх
відсутності вимагав надати чітке
письмове пояснення про причини
неможливості їх надання. У відповідь на
дане розпорядження 24 травня 2013 року
ОСОБА_1 надіслана службова записка, в
якій зазначено, що з витребовуваних
документів в наявності є лише платіжне
доручення №162 від 29 грудня 2012 року, яке
було направлене.

Судом також встановлено, що відповідно
до повідомлення начальника обласного
управління "Тернопільекоресурси"
Сеньківа В.М. від 31 липня 2012 року №146
(який займав цю посаду після звільнення
ОСОБА_1 з посади з 21 травня 2012 року і до
виконання рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 18 вересня 2012
року про поновленні його на роботі 10
січня 2013 року), що частина
витребовуваних видаткових накладних
по ТОВ "Екологічна компанія "Данко"
вилучені СБУ, про що було відомо
відповідачу й підтвердженням цього є
заява від 27 липня 2012 року №860/07 за
підписом директора Державного
підприємства "Укрекоресурси" Радіонова
Д.В.

Наведене свідчить про те, що Державне
підприємство з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
зобов"язувало ОСОБА_1 надати документи,
частина яких була вилучена СБУ, про що
йому було відомо.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 надав всі
наявні в управлінні витребовувані
документи, про що зазначав у своїх
службових записках та те, що позивач не
був достовірно обізнаним про їх
фактичне місцезнаходження, оскільки
вони були вилучені СБУ, а тому за таких
обставивн ненадання чіткого
письмового пояснення про
місцезнаходження витребовуваних
документів із-за необізнаності не може
бути підставою для притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності.
Крім цього, як ствердив ОСОБА_1, що він
надсилаючи акт СБУ про вилучення
документів в телефонному режимі
повідомляв Державне підприємство з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною про відсутність
будь-якої іншої інформації щодо їх
місцезнаходження.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком суду про те,
що мало місце упущення в роботі ОСОБА_1

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв"язків і
вимагають додаткових від нього зусиль
для організації свого життя.

Отже, позивач повинен довести суду, що
внаслідок оголошення йому догани він
зазнав моральних страждань і це
вимагало від нього додаткових зусиль
для організацції свого життя.

Однак, таких доказів позивач не надав і
не довів цього відповідно до ст. 60 ЦПК
України в суді апеляційної інстанції.
Його пояснення про те, що знайомі
запитували чи не звільнили його ще з
роботи, знаючи про попереднє
звільнення, не свідчать про заподіяння
моральної шкоди.

За таких обставин рішення суд в частині
стягнення моральної шкоди слід
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні таких вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 6 березня 2014
року в частині стягнення моральної
шкоди скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною про стягнення моральної
шкоди відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.В. Бершадська