Провадження : 22ц/790/5320/14
Головуючий 1-ї інстанції - Пілюгіна
Справа №2- 635/3099/14
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н-.Ф.

суддів - Бобровського
В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 16 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення суми авансового
платежу, -

В С
Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення суми авансового внеску в
розмірі 46 421,78 грн., посилаючись на те, що
у лютому 2014 року між сторонами було
укладено усну угоду про продаж їй
дачної земельної ділянки АДРЕСА_1.
Однією з умов угоди була розстрочка
платежу вартості ділянки протягом
одного року з моменту реєстрації
договору купівлі-продажу .

Вона передала відповідачу в
якості авансу 4 000 доларів США, що за
курсом НБУ становить 46 421,78 грн., про що
свідчить розписка ОСОБА_1 про
отримання ним вказаної грошової суми.

В подальшому, відповідач
відмовився від послуг нотаріуса і
забрав свій пакет документів. На її
вимоги повернути безпідставно набуті
грошові кошти, відповідач відмовився,
мотивуючи свою відмову тим, що отримані
ним гроші є залогом, який поверненню не
підлягає, що змусило її звернутися до
суду із даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову
заперечував та пояснив, що він дійсно є
власником зазначеної дачної земельної
ділянки, яку він збирався продати
ОСОБА_3 за суму еквівалентну 62 000
доларів США.

У лютому 2014 року позивачка
передала йому завдаток 4 000 доларів США,
про що він надав розписку і одночасно
оплатив послуги ріелтора в сумі 2000
доларів США. При цьому сторони
домовились про укладання нотаріальної
угоди купівлі-продажу, проте позивачка
у призначений день до нотконтори не
з'явилась, повідомивши, що не має суми в
обумовленому розмірі, на що він
запропонував ОСОБА_3 повернути їй
отриману ним грошову суму в розмірі 2 000
доларів США, але позивачка відмовилась
і таким чином укладання договору
купівлі-продажу не відбулось з її вини.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 16 червня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 суму авансового внеску в
розмірі 46 421,78 грн., а також суму
судового збору в розмірі 423,03 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права
та неповне з'ясування обставин справи.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд
першої інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з того, що
оскільки договір купівлі - продажу
укладено не було, вказана сума в
розмірі 46 421,78 грн. є авансом та підлягає
поверненню.

У відповідності до статті 570 ЦК
України завдатком є грошова сума або
нерухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Ознакою завдатку є те, що він
одночасно виступає і способом платежу
і способом забезпечення виконання
зобов'язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у
рахунок майбутньої угоди
купівлі-продажу земельної ділянки
АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 03
лютого 2014 року, сплатила ОСОБА_1 аванс
у розмірі 4 000 доларів США (а.с.25).

Частина 2 статті 570 ЦК України
встановлює презумпцію авансу, якщо в
правочині не визначено, що така сума є
завдатком.

На відміну від завдатку, аванс - це
лише спосіб платежу. Він не виконує
забезпечувальної функції, а виконує
функцію попередньої оплати. У разі
видачі авансу кредитор не може бути
зобов'язаний до повернення авансу у
подвійному розмірі і, відповідно, до
відшкодування збитків.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що сплачені ОСОБА_3 в
рахунок виконання майбутнього
договору платежі є авансовими, а тому
повинні повертатися у тому розмірі, в
якому вони надавалися.

Оскільки договір не укладено, суд
першої інстанції, встановивши
обставини справи повно, надавши
доказам належну оцінку, дійшов
обґрунтованого висновку, що 46 421,78 грн. є
аванс, і він підлягає стягненню з
ОСОБА_1, з яким повинен був укладатися
договір купівлі - продажу і якому
ОСОБА_3 передала грошові кошти.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, підстав для його
зміни або скасування не вбачається.
Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 16 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -