Справа № 159/6596/13-ц
Провадження № 2/159/45/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
15 липня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді Бойчука
П.Ю.,

за участю: секретаря Спасюк
К.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Ярмолюка В.І.,

експерта Посікан
Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі справу
за позовом ОСОБА_4 до Ремонтного
житлово-комунального підприємства № 2
м. Ковеля про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом
до Ремонтного житлово-комунального
підприємства № 2 м. Ковеля (далі по
тексту - РЖКП № 2 м. Ковеля) про
відшкодування шкоди.

Позовні вимоги позивач
обґрунтувала тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Дана квартира
розташована на п'ятому поверсі
п'ятиповерхового будинку. РЖКП № 2 м.
Ковеля є балансоутримувачем даного
будинку, обслуговує цей будинок та є
виконавцем послуг з утримання будинку
та прибудинкової території. За останні
роки відповідач не виконує покладені
на нього обов'язки щодо здійснення
поточного ремонту конструктивних
елементів, інженерних систем і
технічних пристроїв будинку та
елементів зовнішнього благоустрою,
внаслідок чого дах будинку почав
протікати, що, в свою чергу, призвело до
залиття квартири позивача дощовими та
талими водами і пошкодження цієї
квартири. Відповідно до локального
кошторису, складеного на замовлення
позивача працівниками ПП "Приватбуд",
вартість відновлювального ремонту
становить 11615 грн. Оскільки квартира
потребує відновлювального ремонту, а
відповідач відмовляється його
провести, позивач була змушена
звернутись до суду з даним позовом.
Просила суд стягнути з відповідача на
її користь заподіяну внаслідок залиття
квартири майнову шкоду в розмірі 11615
грн. Крім цього позивач вказує, що їй
внаслідок залиття квартири було
завдано моральну шкоду, яка полягає в
порушенні права власності, стражданнях
та хвилюваннях з приводу пошкодження
її майна. Моральну шкоду вона оцінює у
3000 грн., яку також просила стягнути з
відповідача. На підтвердження своїх
вимог позивач надала відповідні
документальні підтвердження /а.с. 1-5/.

В ході судового розгляду справи
представник позивача ОСОБА_1 зменшила
позовні вимоги в частині розміру
майнової шкоди. Просила суд стягнути з
відповідача на користь позивача 6868 грн.
заподіяної майнової шкоди, 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати по справі /а.с. 146/.

В судове засідання позивач ОСОБА_4
не з'явилась, однак подала суду заяву
про розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю з
підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені позовні
вимоги підтримала повністю з підстав,
викладених в позовній заяві. Суду
пояснила, що позивач є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідач є
балансоутримувачем даного будинку,
обслуговує даний будинок та є
виконавцем послуг з утримання будинку
та прибудинкової території. Вказувала
на те, що пошкодження майна позивача
виникло в зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем своїх
обов'язків щодо підтримання даху
житлового будинку в належному стані та
проведення поточних його ремонтів.
Вважає, що вина відповідача в
заподіянні майнової шкоди позивачу
доведена повністю, а тому просила
стягнути цю шкоду в розмірі,
встановленому висновком експерта. Крім
цього вказувала на те, що позивачу
завдано моральну шкоду, яку вона оцінює
в 3000 грн. Моральна шкода, завдана
позивачу, полягає в переживаннях та
стражданнях з приводу пошкодження
квартири та її ремонту, відсутності
можливості вільно користуватись
квартирою, погіршенні відносин в сім'ї,
створенні дискомфорту та в порушенні, в
зв'язку з цією ситуацією, спокою.
Просила стягнути з відповідача в
користь позивача моральну шкоду у
вказаному розмірі та судові витрати по
справі.

Представник позивача ОСОБА_5,
поділяючи позицію представника ОСОБА_1,
позов підтримала повністю та просила
його задовольнити.

Представник відповідача Ярмолюк
В.І. в судовому засіданні позовні
вимоги визнав частково. Зокрема визнав
факт заподіяння майнової шкоди
позивачу шляхом затікання квартири,
однак заперечував проти його розміру.
Вказував на те, що вартість ремонту
квартири є значно меншою, ніж зазначено
у висновку експерта, оскільки під час
обстеження квартири працівниками РЖКП
не було виявлено слідів шпаклювання
стелі, в той час як експерт в своєму
висновку зазначив про необхідність
застосування шпаклівки. Таким чином
застосування цієї шпаклівки вважає
покращенням житла позивача, а тому
відповідач не може нести майнової
відповідальності за таке покращення.
Зазначив, що причинний зв'язок між
діями відповідача та настанням шкоди
не доведено, а тому просив відмовити в
задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, показання
свідків, дослідивши наявні серед
матеріалів справи письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

За змістом зазначеної норми закону
у правовідносинах по відшкодуванню
шкоди діє презумпція вини заподіювача
шкоди. Обов'язок доказування наявності
шкоди та її розміру покладається на
позивача, відсутність його вини у
заподіянні шкоди повинен довести
відповідач.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди",
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Для наявності деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення:

а) наявність шкоди,

б) протиправна поведінка заподіювача
шкоди,

в) причинний зв'язок між шкодою та
поведінкою заподіювача,

г) вина.

Таким чином, під час вирішення спору
про відшкодування майнової шкоди,
завданої залиттям квартири, суду
необхідно з'ясувати: що стало причиною
залиття, хто в цьому винен, тобто в
результаті чиїх дій (бездіяльності) це
сталося, причинний зв'язок між діями
(бездіяльністю) та спричиненою шкодою,
розмір збитків.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги",
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил; аварія -
пошкодження інженерних мереж,
обладнання або конструктивних
елементів споруд, що виникло з
техногенних або природних причин, які
перешкоджають їх подальшій
експлуатації відповідно до технічних
умов; балансоутримувач будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", до числа
житлово-комунальних послуг належать
зокрема послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій, тощо).

Балансоутримувач, згідно пункту 2
частини 1 статті 24 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", має
право визначати порядок утримання,
експлуатації ремонту майна, а згідно
пункту 5 частини 2 статті 24 цього Закону
- забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил.

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 24 даного
Закону, балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити належні експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі, а також умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил.

Відповідно до п.п. 1, 2, 7, 10 ч. 2 ст. 21
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", виконавець зобов'язаний:

- забезпечувати своєчасність та
відповідну якість житлово
-комунальних послуг згідно
із законодавством та умовами
договору, в тому числі
шляхом створення систем управління
якістю відповідно до
національних або міжнародних
стандартів;

- здійснювати контроль
за технічним станом
інженерного обладнання будинків,
квартир, приміщень;

- утримувати в належному
технічному стані,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт
внутрішньобудинкових мереж,
вживати заходів щодо
ліквідації аварійних
ситуацій, усунення порушень
якості послуг у терміни,
встановлені договором
та/або законодавством;

- своєчасно за власний рахунок
проводити роботи з усунення
виявлених неполадок, пов'язаних з
отриманням житлово-комунальних
послуг, що виникли з його вини.

Відповідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 184 ЖК України,
фінансування затрат на експлуатацію та
ремонт (поточний і капітальний)
житлового фонду місцевих Рад народних
депутатів здійснюється за рахунок
коштів житлово-експлуатаційних
організацій, а в разі недостачі цих
коштів - за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач має право на
відшкодування збитків, завданих його
майну та/або приміщенню, шкоди,
заподіяної його життю чи здоров'ю
внаслідок неналежного надання або
ненадання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

ОСОБА_4 на підставі договору
дарування квартири від 26 жовтня 2004
року, є власником квартири АДРЕСА_1.
Дана обставина не оспорюється
сторонами та підтверджується витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 02 грудня 2004 року та
будинковою книгою на вказану квартиру
/а.с.7, 8-9/.

З копії технічного паспорта
вбачається, що квартира АДРЕСА_1
розташована на п'ятому поверсі
п'ятиповерхового будинку /а.с.10-11/.

Балансоутримувачем будинку, в
якому розташовані квартира позивача, є
відповідач. Дана обставина визнається
сторонами, а тому не підлягає
доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

З досліджених в судовому засіданні
копій заяв представника позивача
ОСОБА_5 до начальника РЖКП-2 м. Ковеля
від 26 грудня 2012 року, від 31 лютого 2013
року, від 08 липня 2013 року, претензії від
26 грудня 2012 року, скарги від 01 серпня 2013
року, вбачається, що ОСОБА_5
неодноразово зверталася з заявами про
те, що в квартирі АДРЕСА_1 протікає дах,
внаслідок чого в даній квартирі
пошкоджено стелю /а.с. 18, 19 (зворот), 20, 21/.

Актами обстеження квартири
позивача від 28 грудня 2012 року та від 12
липня 2013 року підтверджено, що дійсно
мало місце затоплення квартири
дощовими водами та комісією було
зафіксовано обсяги пошкоджень /а.с.12, 13/.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є
працівниками відповідача, підтвердили,
кожен окремо, факт існування даних
актів та їх відповідність фактичним
обставинам.

Факт пошкодження квартири позивача
через затікання з даху підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9, та ОСОБА_10

Окрім цього дана обставина
підтверджується також фотознімками,
долученими до матеріалів справи /а.с.
49-63/. Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10
підтвердили, що на даних фотознімках
зафіксовано квартиру позивача.

Як вбачається з копії повідомлення
РЖКП-2 м. Ковеля № 1070 від 30 серпня 2011
року, проведення ремонту даху над
квартирою позивача планувався на 2-й
квартал 2012 року (за наявності коштів)
/а.с. 18 (зворот)/.

25 січня 2013 року начальником РЖКП-2
м. Ковеля було направлено позивачу
повідомлення за вих. № 98 про те, що
ремонт покрівлі над квартирою позивача
буде проведений у весняний період 2013
року згідно існуючого графіку робіт
/а.с.19/.

Як вказала позивач, ні ремонт
покрівлі над її квартирою, як і
усунення пошкоджень в квартирі,
відповідачем не проведені.

Як вбачається із змісту ст. 1192 ЦК
України з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

З дослідженого в судовому
засіданні висновку № 7046-7047 судової
будівельно-технічної експертизи від 16
травня 2014 року вбачається, що в
квартирі позивача виявлені
пошкодження, причиною їх виникнення
було протікання покрівлі над
квартирою, вартість відновлювального
ремонту (розмір завданої матеріальної
шкоди), проведення якого необхідно для
усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1
Волинської області складає 6868,00
грн. /а.с. 107-120/.

Експерт Посікан Л.І. в судовому
засіданні підтримала зазначений
висновок та вказала, що, зважаючи на
характер пошкодження квартири, для її
приведення до належного стану
застосування шпаклівки є обов'язковим,
а її кількість, вказана у висновку, є
мінімальною.

Зазначені показання експерта в
судовому засіданні повністю
спростовують твердження представника
відповідача щодо покращення майна
позивача через застосування шпаклівки.

В суду немає підстав ставити під
сумнів даний висновок експерта. Не
навів таких підстав і представник
відповідача. Клопотання про проведення
повторної експертизи не він заявляв, а
тому суд визнає цей доказ належним,
допустимим та таким, що спростовує
розрахунок шкоди, наданий попередньо
як позивачем, так і відповідачем.

Аналізуючи зазначені докази в
сукупності, суд визнає, що:

- позивачу було завдано майнової
шкоди шляхом пошкодження її квартири
через затікання води з даху будинку;

- невчасний ремонт даху
відповідачем та тривале зволікання
відповідачем з його проведенням вказує
на протиправну поведінку відповідача
(бездіяльність) в даній ситуації;

- причинний зв'язок між заподіяною
шкодою та поведінкою відповідача
доведена висновком експерта;

- майнова шкода позивачу заподіяна
з вини відповідача.

Таким чином суд вважає доведеною
наявність всіх необхідних умов для
деліктної відповідальності
відповідача.

Отже, на підставі досліджених
в судовому засіданні доказів,
беззаперечно встановлено, що
встановлено, що внаслідок невиконання
відповідачем РЖКП-2 м. Ковеля обов'язку
щодо утримання будинку АДРЕСА_1 в
належному стані, було затоплено
квартиру НОМЕР_1, що знаходиться за
вищезазначеною адресою та спричинено
майнову шкоду позивачу на суму 6868,00
грн., яка підлягає стягненню з
відповідача в користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, в
тому числі, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості (ст.
23 ЦК України).

Суд вважає переконливими твердження
позивача та її представника, що
внаслідок протиправних дій
відповідача, їй завдана моральна шкода,
яку вона пов'язує з розладом
нормального життя, нервової напруги та
переживань, з приводу втрачених
якостей житла, іншого майна,
необхідності вчиняти дії у свій
вільний час, пов'язаних з потребою
у проведенні відновлювального
ремонту квартири, витратами часу на
проведення обстеження квартири для
визначення розміру матеріальної шкоди,
звернення до суду за захистом її
порушеного права, неможливості
врегулювання питання мирним
шляхом.

Разом з тим, враховуючи характер та
обсяг страждань, яких зазнала позивач,
а також виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
визначає розмір відшкодування
моральної шкоди в 1000,00 грн., тобто в
меншій сумі, ніж просила позивач.

Крім цього, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88
ЦПК України, стягує з відповідача на
користь позивача понесені і
документально підтверджені останньою
судові витрати по справі в сумі 2568 грн.,
пов'язані з проведенням експертизи та
правовою допомогою адвоката (1568 грн. +
1000 грн.) /а.с. 106, 147/.

Оскільки позивач звільнена від
сплати судового збору при звернені до
суду з даним позовом на підставі Закону
України "Про захист прав споживачів",
суд, в силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України,
стягує з відповідача в дохід держави
судовий збір в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 22,
23, 526, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", Закону України "Про захист
прав споживачів", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до Ремонтного
житлово-комунального підприємства № 2
м. Ковеля про відшкодування шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Ремонтного
житлово-комунального підприємства № 2
м. Ковеля Волинської області в користь
ОСОБА_4 заподіяну внаслідок залиття
квартири майнову шкоду в сумі 6868 (шість
тисяч вісімсот шістдесят вісім)
гривень 00 копійок, заподіяну немайнову
(моральну шкоду) в сумі 1000 (одну тисячу)
гривень 00 копійок та судові витрати по
справі в сумі 2568 (дві тисячі п'ятсот
шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Ремонтного
житлово-комунального підприємства № 2
м. Ковеля Волинської області в дохід
держави судовий збір в сумі 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при його оголошенні - протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 18 липня 2014 року.

Головуючий

П.Ю.Бойчук