Справа № 161/8997/14-ц
Провадження № 6/161/428/14
У Х В А Л А

07 липня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючої судді - Кирилюк В.Ф.,

при секретарі - Поліщук Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець ВДВС
Луцького РУЮ Лопушанська І.Ф.
звернулася в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 Подання мотивує
тим, що на виконанні у ВДВС Луцького РУЮ
знаходиться виконавчий лист виданий
Луцьким міськрайонним судом 03.12.2013 року
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 аліментів в розмірі по 600 грн. на
кожну дитину, синів ОСОБА_4, 2000 року
народження та ОСОБА_1 - 2001 року
народження, починаючи з 27 серпня 2013
року і до досягнення старшою дитиною
повноліття. В примусовому порядку
рішення суду не виконано, боржник на
виклики ДВС не з'являється, на вимогу
про погашення заборгованості по
аліментах не реагує.

Просить суд, з метою забезпечення
виконання рішення суду тимчасово
обмежити право виїзду за межі України
боржнику ОСОБА_1.

Головний державний виконавець ВДВС
Луцького РУЮ Лопушанська І.Ф. розгляд
справи просила проводити у її
відсутності, вимоги подання підтримує
в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що подання до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України,
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів подання, на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції у
Волинській області знаходиться
виконавчий лист виданий Луцьким
міськрайонним судом 03.12.2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 600
(шістсот) грн. на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 27 серпня 2013 року
і до досягнення старшою дитиною
повноліття.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Луцького РУЮ
Лопушанської І.Ф. від 06.12.2013 року за
вищевказаним виконавчим листом
відкрито виконавче провадження та
зобов'язано боржника виконати рішення
суду в добровільному порядку. В
добровільному порядку боржником
зобов'язання не виконані (а.с. 29).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду

в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), до
виконання зобов'язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону
передбачено, що паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено в
випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї
статті. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта в таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції
України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України, і в'їзду в
Україну громадян України», в їх
системному зв'язку, вбачається, що
право особи на свободу пересування
може бути обмежено лише у виключних
випадках у зв'язку з навмисними діями
останнього, що спрямовані на ухилення
від виконання обов'язків по виконанню
рішення суду.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника -- фізичної особи
або керівника боржника -- юридичної
особи за межі України -- до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

З матеріалів справи судом встановлено,
що головним державним виконавцем
вчинено ряд дій щодо визначення обсягу
майна боржника та накладено арешт на
нього. Однак в матеріалах подання
відсутні докази вчинення державним
виконавцем дій щодо своєчасного і
повного виконання рішення суду,
спрямованих звернення стягнення на
наявне у боржника майно і кошти.

А тому, у суду відсутні підстави
вважати, що державний виконавець
здійснив всі необхідні заходи для
своєчасного і повного виконання
рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності
до ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» не використано надані
йому права у точній відповідності із
законом та допущено порушення прав та
законних інтересів боржника, не надано
доказів на підтвердження обставин
умисного ухилення боржника від
виконання рішення суду та намір вибути
за межі України з метою невиконання
цього рішення, а тому суд приходить до
висновку, що зазначене подання є
передчасним.

Крім того, вказаний у поданні захід
виконання рішення суду порушує
Конституційні права боржника, а саме
права людини і громадянина, відповідно
до яких, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

З врахуванням викладеного в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК
України, ст. 33 Конституції України, ст.313
ЦК України, ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України, і в'їзду в
Україну громадян України», ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф. Кирилюк