22-ц/772/1763/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Романчук Р. В.Категорія:
54Доповідач: Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Ковальчука О.В.

При секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою відповідача на рішення
Вінницького міського суду від 13.03.2014
року, -

В С Т А Н О В И Л
А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди, мотивуючи позов тим,
що відповідно до наказу від 19.08.2013 року
№904-к вона була звільнена з посади
інженера виробничо-технічного відділу
Вінницького міжрайонного управління
газового господарства Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Вінницягаз» в зв'язку із скороченням
чисельності працівників на підставі п.
1 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення
незаконним, оскільки воно було
проведене із порушенням встановленого
законом порядку та положень КЗпП
України, так як у відповідача змін в
організації виробництва і праці
фактично не відбулось, переведення на
іншу роботу не пропонувалось, хоча така
можливість була, після її звільнення
відповідачем збільшено чисельний
склад працівників, внаслідок чого
прийнято на роботу працівника
аналогічної кваліфікації та
посадовими обов'язками, які були
покладені на неї до звільнення.
Внаслідок незаконного звільнення, та
подій, що його супроводжували, їй було
заподіяно значної моральної шкоди та
спричинено моральних страждань, що
проявились в порушенні звичайного
життєвого укладу, приниженні честі і
гідності, хвилюваннях. Вказану
моральну шкоду оцінює в 40 000 грн. 00 коп.
Просить поновити її на посаді інженера
виробничо-технічного відділу
Вінницького міжрайонного управління
газового господарства Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз", стягнути з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 14 443 грн. 46 коп., 40 000 грн. 00 коп. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вінницький міський суд
Вінницької області 13 березня 2014 року
вирішив позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 на посаді
інженера виробничо-технічного відділу
Вінницького міжрайонного управління
газового господарства Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз".

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 14 443 (чотирнадцять тисяч
чотириста сорок три) грн. 46 коп., 2 000 (дві
тисячі) грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та 114 (сто чотирнадцять)
грн. в рахунок відшкодування понесених
судових витрат.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" судовий збір на користь
держави в розмірі 164 (сто шістдесят
чотири) грн. 43 коп.

Рішення в частині поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за один місяць в розмірі 2 252 (дві тисячі
двісті п'ятдесят дві) грн. допустити до
негайного виконання.

В задоволені позову в іншій
частині відмовити.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Вінницягаз» просить рішення
скасувати як незаконне і ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід частково задоволити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення, коли
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

У рішенні суду обов'язково повинні
бути зазначені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення відповідає.

З наказу №904-к від 19.08.2013 р. "Про
припинення трудового договору
(контракту)" та трудової книжки
позивача вбачається, що останню було
звільнено з посади інженера
виробничо-технічного відділу
Вінницького міжрайонного управління
газового господарства Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Вінницягаз» в зв'язку з скороченням
чисельності працівників, відповідно до
п. 1 ст. 40 КЗпП України.

В день звільнення позивачеві було
видано трудову книжку і проведено
розрахунок.

Відповідно до наказу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" №211 від 26.04.2013 року "Про
зміни в штатному розкладі та
скорочення працівників ПАТ
"Вінницягаз", у зв'язку з впровадженням
змін в організації виробництва і праці,
необхідністю подальшого приведення у
відповідність посад та підрозділів
товариства (Головного підприємства та
відокремленого підрозділу),
збалансування фактичних витрат
підприємства до наявних фінансових
можливостей: 1) внесено зміни в
організаційну структуру Вінницького
та Жмеринського МУГГ та 2) проведено
відповідну оптимізацію чисельності
працівників шляхом скорочення у
відповідності до ч. 1 ст. 40 КЗпП. Було
наказано, зокрема, з 08.07.2013 року внести
зміни в організаційну структуру
Вінницького МУГГ, а саме, Тиврівський
цех вивести зі складу Вінницького МУГГ,
всі інші підрозділи в складі
Вінницького МУГГ ліквідувати.
Скоротити такі посади та виключити їх
зі штатного розпису ПАТ "Вінницягаз",
зокрема посаду " інженера
виробничо-технічного відділу", яку
займала позивач.

Відповідно до наказу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" №212 від 26.04.2013 р. "Про
попередження щодо вивільнення"
відповідно до наказу ПАТ №211 від 26.04.2013
року "Про зміни в штатному розкладі та
скорочення працівників ПАТ
"Вінницягаз", відповідно до п. 2 ст. 49
КЗпП України, наказано попередити
працівників Вінницького МУГГ про
наступне їх звільнення з 08.07.2013 р. в
зв'язку зі змінами в штатному розкладі
та скороченням працівників відповідно
до п.1 ст. 40 КЗпП України згідно списку.

Водночас із попередженням
працівників про звільнення
відповідачем було доведено до відома
державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням їх професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці, що підтверджується
копією звіту форми №4-ПН (план) про
заплановане вивільнення працівників
за станом на 08.05.2013 р.

Як вбачається з листків
непрацездатності, виданих КЗ ЦПМСД №5
позивач перебувала на амбулаторному та
стаціонарному лікуванні та була
звільнена від роботи з 08.07.2013 року по
16.08.2013 року.

Відповідно до наказу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" від 19.06.2013 року №288 "Про
зміни в підпорядкуванні структурних
підрозділів ПАТ "Вінницягаз", на
виконання наказу №211 від 26.04.2013 року
"Про зміни в штатному розкладі та
скорочення працівників ПАТ
"Вінницягаз", наказу №284 від 19.06.2013 року
"Про зміни в організації виробництва та
штатному розкладі працівників
головного підприємства та Вінницького
МУГГ", наказу №285 від 19.06.2013 року "Про
зміни в організації виробництва
Вінницького та Жмеринського МУГГ",
наказано створити з 01.07.2013 року
управління і відділи ПАТ "Вінницягаз" в
складі, зокрема, планово-виробничого
(та технічного розвітку) відділу.

З листа за підписом голови правління
ПАТ "Вінницягаз" №08-31-2013 від 19.06.2013 року
адресованого голові ОПО ПАТ
"Вінницягаз" вбачається, що
адміністрація просить дати згоду на
звільнення працівників в зв'язку зі
змінами у штатному розкладі та
скороченням (наказ №211 від 26.04.2013 року) з
08 липня 2013 року. Зазначено, що список
додається.

Як вбачається з Витягу з протоколу
засідання президії Об'єднаної
профспілкової організації ПАТ
"Вінницягаз" №П-5 від 19.04.2013 року було
погоджено наказ ПАТ "Вінницягаз" "Про
зміни в штатному розкладі та
погодження скорочення працівників ПАТ
"Вінницягаз", з метою удосконалення
системи управління, підвищення
ефективності виробництва, приведення
фактичних витрат підприємства до
наявних фінансових можливостей,
проведення оптимізації чисельності
працівників шляхом скорочення згідно
п. 1 ст. 40 КЗпП України працівників
головного підприємства та Вінницького
МУГГ, згідно списків з 8 липня 2013 року.

Як вбачається з протоколу
засідання президії Об'єднаного
профспілкового комітету Об'єднаної
профспілкової організації ПАТ
"Вінницягаз" №П-8 від 05.07.2013 року в ході
розгляду поданого адміністрацією
списку, було вирішено дати згоду на
скорочення працівників згідно списку з
08.07.2013 року та запропонувати особам
працездатного віку, що підлягають
скороченню, іншу роботу за рахунок
вакантних посад. Як вбачається із
списку, позивач зазначена у списку
працівників, які підлягають скороченню
з 08.07.2013 року.

З листа за підписом голови ОПО ПАТ
"Вінницягаз" від 05.07.2013 року №45
адресованого голові правління ПАТ
"Вінницягаз" вбачається, що у відповідь
на звернення щодо надання згоди на
звільнення працівників, Об'єднана
профспілкова організація ПАТ
"Вінницягаз" погоджує скорочення
працівників згідно наказу № 211 від
26.04.2013 року з 08 липня 2013 року.

З довідки Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" від 23.10.2013 року
№07-15-3307, вбачається, що в зв'язку з
удосконаленням системи управління,
пов'язаної з припиненням господарської
діяльності Вінницького міжрайонного
управління газового господарства було
проведеного скорочення служб та
відділів, які входили до складу
управління, де виконувалися типові
(аналогічні) функції відділів
головного підприємства, в тому числі
виробничо-технічного відділу, в якому
працювала інженером позивач. На час
скорочення та станом на 22.10.2013 року
посади, які могли б відповідати позивач
за своїм освітньо-кваліфікаційним
рівнем відсутні.

Відповідно до штатного розкладу
апарату управління Вінницького
міжрайонного управління газового
господарства Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" на 1 січня 2013
року, затвердженого головою правління
ПАТ "Вінницягаз" Кривак О.А. в штатному
розкладі наявна посада інженера
виробничо-технічного відділу.

Відповідно до штатного розкладу
апарату управління Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" на 1 липня 2013 року,
затвердженого головою правління ПАТ
"Вінницягаз" Кривак О.А. в штатному
розкладі наявна посада інженера
планово-виробничого відділу
виробничо-технічного управління.

Відповідно до довідки Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" від 25.11.2013 року №07-15-375,
станом на 09.07.2013 року відсутній штатний
розклад працівників апарату
управління та робітників Вінницького
міжрайонного управління газового
господарства ПАТ "Вінницягаз" у зв'язку
з припиненням господарської
діяльності даного управління.

Згідно довідки Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" №07-15-4034 від 12.12.2013 року
вбачається, що при проведені змін в
організації виробництва згідно наказу
№211 від 26.04.2013 року було виявлено
зникнення ряду документів, в тому числі
книги реєстрації наказів Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" та книги руху трудових
книжок.

З Положення про Вінницьке
міжрайонне управління газового
господарства - філію Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" вбачаться, що філія є
відокремленим структурним
підрозділом Товариства, яке не має
статусу юридичної особи, здійснює
частину делегованих господарських
функцій Товариства відповідно до мети
(цілей), задач та предмету діяльності
Товариства (п.1.3.).

Позивач за весь період роботи у
Вінницькому міжрайонному управлінні
газового господарства була членом
первинної профспілкової організації і
відповідно проводилися відрахування
членських внесків із заробітної плати.

Однак, в порушення вимог ст. 43 КЗпП
України розірвання трудового договору
було проведено без попередньої згоди
первинної профспілкової організації,
членом якої була позивач. Доказів
ліквідації первинної профспілкової
організації станом на час винесення
наказу Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" №212 від 26.04.2013
р. "Про попередження щодо вивільнення"
відповідачем до суду не надано.

Позивач не запрошувалася на засідання
профспілкового комітету Об'єднаної
профспілкової організації ПАТ
"Вінницягаз" 05.07.2013 року на якому було
вирішено дати згоду на скорочення
працівників та не була присутня на
даному засіданні. Відповідач, в
порушення вимог ст. 43 КЗпП України,
розірвав трудовий договір пізніше як
через місяць з дня одержання згоди
Об'єднаної профспілкової організації
ПАТ "Вінницягаз" на звільнення
позивача.

Суд прийшов до правильного
висновку, що в даному випадку
відповідачем було порушено вимоги ст. 43
КЗпП України та згода профспілкового
органу на звільнення позивача від
05.07.2013 року надана з порушенням вимог
ст. 43 КЗпП України. Підстав,
передбачених ст. 43-1 КЗпП України для
розірвання трудового договору без
згоди виборного органу первинної
профспілкової організації в судовому
засіданні не встановлено.

На час розгляду справи в суді,
первинна профспілкова організація,
членом якої була позивач, не діяла, тому
суд не мав можливості звернутися до
виборного органу первинної
профспілкової організації та запитати
згоду виборного органу первинної
профспілкової організації на
звільнення позивача відповідно до
положень ст. 43 КЗпП України.

З роз'яснень п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
№ 9 "Про практику розгляду судами
трудових спорів" слідує, що розглядаючи
трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення. При проведенні
звільнення власник або уповноважений
ним орган вправі в межах однорідних
професій і посад провести перестановку
(перегрупування) працівників і
перевести більш кваліфікованого
працівника, посада якого скорочується,
з його згоди на іншу посаду, звільнивши
з неї з цих підстав менш
кваліфікованого працівника. Якщо це
право не використовувалось, суд не
повинен обговорювати питання про
доцільність такої перестановки
(перегрупування). У випадках зміни
власника підприємства (установи,
організації) чи його реорганізації
(злиття з іншим підприємством,
приєднання до іншого підприємства,
поділу підприємства, виділення з нього
одного або кількох нових підприємств,
перетворення одного підприємства в
інше, наприклад, державного
підприємства в орендне підприємство
або підприємства в господарське
товариство) дія трудового договору
працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП
в редакції від 19 січня 1995 року). При
реорганізації підприємства або при
його перепрофілюванні звільнення за п.
1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи.

При цьому мається на увазі, що
роботодавець зобов'язаний
запропонувати працівнику, який
вивільнюється, всі наявні вакансії, які
може виконувати працівник, і не лише за
місцем його роботи в певному
структурному підрозділі, а всі
вакансії, які є в юридичної особи.

В судовому засіданні встановлено,
що у відповідача дійсно мали місце
зміни в організації виробництва і
праці.

Відповідачем не було надано суду
доказів того, що позивач була належним
чином, як це передбачено ст. 49-2 КЗпП
України, персонально попереджена про
звільнення з роботи та ознайомлена з
наказом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" №212 від 26.04.2013
р. "Про попередження щодо вивільнення",
тому на підставі викладеного суд
приходить до висновку, що звільнення
позивача проведено з порушенням вимог
ст. 49-2 КЗпП України.

Крім того, всупереч вимогам ст.49-2
КЗпП України, відповідачем не було
запропоновано позивачу іншу роботу.

Згідно штатного розкладу апарату
управління Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" на 1 липня 2013
року, затвердженого головою правління
ПАТ "Вінницягаз" Кривак О.А. в штатному
розкладі наявна посада інженера
планово-виробничого відділу
виробничо-технічного управління,
аналогічна посаді, яку займала позивач
до звільнення.

Отже, на момент звільнення
позивача вже діяв новий штатний розпис
і відповідач мав можливість
запропонувати позивачу роботу за її
спеціальністю, однак позивачу дана
посада, як і будь-яка інша робота на
підприємстві, запропоновані не були.
Натомість, як вбачається з наказу №1084а
від 20.09.2013 року на посаду інженера
планово-виробничого відділу було
прийнято іншу особу.

Згідно із положеннями ст. 235 КЗпП
України у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу. Рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, прийняте органом,
який розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Середній заробіток позивача за час
вимушеного прогулу за період з 20 серпня
2013 року по 13 березня 2014 року складає 23 198
грн. 40 коп. (144 роб. дня х 161, 10 грн.).

Разом з тим, враховуючи положення
ст. 11 ЦПК України, суд приходить до
висновку, що позов в цій частині
підлягає задоволенню в межах заявлених
позовних вимог в розмірі 14 443 грн. 46 коп.

При визначенні розміру моральної
шкоди суд враховує характер та обсяг
заподіяних позивачеві моральних
страждань, ступінь вини відповідача в
спричиненні цієї шкоди, та виходячи з
засад об'єктивності та справедливості
приходить до висновку, що позовні
вимоги в цій частині слід задовольнити
частково та стягнути з відповідача на
користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 2 000 грн.

Беручи до уваги всі встановлені
судом факти і відповідні їм
правовідносини, належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо та в їх сукупності, суд
першої інстанції дійшов підставного
висновку про те, що відповідачем
допущено порушення вимоги норм чинного
трудового законодавства при
звільненні позивача, тому права
позивача на працю підлягають судовому
захисту шляхом часткового задоволення
її позовних вимог а саме, шляхом
поновлення її на роботі та стягнення з
відповідача на користь позивача
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

З огляду на викладене ухвалене
судом рішення є законним і
обґрунтованим, а апеляційна скарга -
безпідставною.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 13.03.2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: