Справа № 2-15/01
Провадження № 6/177/390/14
У Х В А Л А

Іменем України

07.11.2014 Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у судовому засіданні
подання державного виконавця відділу
ДВС Криворізького РУЮ
Дніпропетровської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
виконання її аліментних зобов’язань
на користь Дитячого будинку № 2 , -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2014 року державний виконавець
відділу ДВС Криворізького РУЮ
Дніпропетровської області ОСОБА_1
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за
межі України до моменту фактичного
виконання нею аліментних зобов’язань,
згідно рішення Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 19.04.2001 року, про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньок
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини
доходу на утримання дітей до їх
повноліття, починаючи стягнення з
30.01.2001 року.

В обґрунтування подання вказувала, на
те що на виконанні у державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції
Дніпропетровської області,
знаходиться виконавче провадження №
32996015 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-15 від 19.04.2001 року,
виданого Криворізьким районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення аліментів ОСОБА_2. Виконавче
провадження відкрито 11.06.2012 року.

Боржник є громадянкою України,
добровільно рішення суду не виконує,
кошти на утримання дітей не сплачує.
Факт несплати коштів підтверджується
матеріалами виконавчого провадження, а
саме: довідкою-розрахунком про
заборгованість за несплату аліментів,
дохід з якого можна провести утримання
не отримує.

Заборгованість по сплаті аліментів
згідно складеного розрахунку станом на
01.11.2014 року, становить 34270,24 грн.

Боржник неодноразово викликалася до
відділу ДВС для сплати заборгованості
попереджалася про кримінальну
відповідальність за ст. 164 КК України,
але заходи, щодо відшкодування
заборгованості не вживає, що свідчить
про те, що боржник ухиляється від
сплати аліментів.

В результаті вжитих заходів
встановлено відсутність майна, на яке
можна звернути стягнення органами
державної виконавчої служби.

Державний виконавець Озімок Т.А. до
початку розгляду справи надала до суду
заяву, в якій підтримала подання у
повному обсязі та просила його
задовольнити, також просила розглянути
справу за її відсутності.

Розгляд даного подання, відповідно до
ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, здійснюється
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

В зв’язку з тим, що сторони правом на
участь в судовому засіданні не
скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши вказане подання,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст. 12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними, в тому числі, з
метою захисту прав і свобод інших
громадян.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України та в’їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов’язань, але лише до
моменту виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів для
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
заборгованості по аліментам понад 3
місяці може бути звернено стягнення на
майно боржника, а відповідно до ч.10
вказаної статті Закону – за наявності
заборгованості по аліментам у розмірі,
що сукупно перевищує суму відповідних
платежів за 6 місяців, державний
виконавець звертається до
правоохоронних органів.

В рішенні Європейського Суду з прав
людини у справі Півень проти України,
яке є джерелом права в Україні, суд
дійшов висновку, що відповідно до
українського законодавства саме на
державній виконавчій службі лежить
обов’язок належно, у повному обсязі і
без затримок виконувати рішення суду,
що передбачає вжиття всіх необхідних
заходів, які передбачені законом і
повинні привести до виконання рішення.

До подання додано розрахунок
заборгованості ОСОБА_2 зі сплати
аліментів на суму 34270,24 грн., станом на
01.11.2014 року, який складено за виконавчим
листом № 2-15 від 19.04.2001 року, але до нього
не надано доказів вжиття державним
виконавцем всіх дій, які передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» і спрямовані на погашення
боргу.

Надано лише довідки про те,, що
транспортних засобів та рахунків в ПАТ
«Держаний ощадбанк» боржник немає.

З попередження, яке додано до подання
видно, що ОСОБА_2 14.12.2013 року отримала
попередження державного виконавця
про розмір заборгованості станом на
01.11.2013 року в розмірі 32874,12 грн., в той час
як станом на 01.11.2014 року, розмір
заборгованості становить 34 270,24 грн.,
отже про заборгованість станом на
01.11.2014 року боржник не повідомлена.

Не додано доказів чи повідомлялась
боржник про направлення до суду
подання про тимчасове обмеження виїзду
за межі України, відповідно до п. 11.1.5
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, Затвердженої в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012
року № 489/20802.

Також до подання не надано доказів
того, що ОСОБА_2 вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що боржник за
час виконання рішення виїжджала за
межі України, що призвело до виникнення
заборгованості, або боржник
безпідставно не з’являється на виклик
державного виконавця. Надана довідка
Центрально-Міського районного відділу
в м. Кривий Ріг Державної міграційної
служби України з якої вбачається, що
ОСОБА_2 за отриманням паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон навіть не зверталася.

Державним виконавцем надано довідку
Кіровської сільської ради від 12.11.2013
року з якої вбачається, що боржник
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, в той
час, як в акті складеного державним
виконавцем від 27.10.2014 року зазначено,
що при виїзді за адресою с. Новий Мир,
вул.. Першотравнева, 15 майно на яке
можна вчинити стягнення відсутнє. А
запити щодо наявності нерухомого
майна до КП «Криворізьке БТІ»,
державним виконавцем виконувались за
адресою с. Новий Мир, вул.. Шевченко, 15.

Тобто, на момент зазначеної
заборгованості не проведено всіх
виконавчих дій щодо встановлення
наявності нерухомого майна за
вказаними адресами.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 2
Протоколу № 4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права, п. 2 ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України», Законом України «Про
виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Криворізького
РУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання її аліментних
зобов’язань згідно рішення
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 19.04.2001
року, про стягнення аліментів з ОСОБА_2
на утримання доньок ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у
розмірі 1/3 частини доходу на утримання
дітей до їх повноліття, починаючи
стягнення з 30.01.2001 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 (п’яти) днів з дня її
отримання.

Суддя:

ОСОБА_5