Номер провадження 2/754/2355/14
Справа №754/1732/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді
Зотько Т.А.

при секретарях-
Самойловій М.М., Малинці А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Концерну
"Техвоєнсервіс" до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Техвоєнсервіс»
звернувся до ОСОБА_2 з позовом про
стягнення грошових коштів у сумі 21.572,55
грн., посилаючись на ті обставини, що з
26.12.2005 року відповідач працював у
Концерні «Техвоєнсервіс», та у зв'язку
з наявністю у нього допуску до
державної таємниці за формою №2, на
ОСОБА_2 було покладено функції з
ведення таємного діловодства, що
включала в себе роботу з таємними
документами. Відповідно до вимог
Положення «Про види, розміри і порядок
надання компенсацій громадянам у
зв'язку з роботою, яка передбачає
доступ до державної таємниці»,
затвердженого Постановою КМУ від 15.06.1994
року за №414, відповідачу за наказом
Генерального директора Концерну
«Техвоєнсервіс» №57-К від 29.03.2012 року
було встановлено доплату за роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці, у розмірі 15% від посадового
окладу та збережено доплату за
виконання обов'язків завідувача
таємним діловодством в розмірі 1.100 грн..

В подальшому 23.09.2013 року наказом
Генерального директора Концерну
«Техвоєнсервіс» за №201-К від 23.09.2013 року
відповідач був звільнений за порушення
трудової дисципліни, згідно з п.4 ст.40
КЗпП України з посади виконавчого
директора - начальника служби
цивільної оборони Концерну
«Техвоєнсервіс». Оскільки в ході
проведення позивачем службового
розслідування стосовно належного
виконання відповідачем своїх трудових
обов'язків по роботі з таємними
документами було встановлено, що
допуск до державної таємниці ОСОБА_2
втратив чинність ще 28.02.2012 року, а таким
чином останній шляхом приховування
інформації без будь-якого повідомлення
керівництва про закінчення такого
допуску з вказаного періоду
продовжував отримувати доплати за
роботу з таємними документами та
виконання обов'язків завідувача
таємним діловодством, чим завдав
Конценру «Техвоєнсервіс» майнової
шкоди у розмірі 21.572,55 коп., а тому вони
змушені звертатись до суду з вказаним
позовом та просять стягнути з
відповідача кошти, які відповідачем
отримані незаконно.

Представники позивача Байда О.Г.
та Гуща О.В. у судовому засіданні
пред'явлені позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, посилаючись на
обставини, що викладені у позовній
заяві.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі, пославшись на їх
безпідставність та необґрунтованість.
Пояснив, що саме на керівника Концерну
покладено обов'язок щодо забезпечення
охорони державної таємниці, та саме він
повинен своєчасно вживати заходів для
забезпечення режиму секретності, що
безпосередньо він організовує і
контролює діяльність
режимно-секретних органі, здійснює
постійний контроль за охороною
державної таємниці на підприємстві.
Зазначив, що термін дії його допуску до
державної таємниці закінчився 28.02.2012
року, але він не був скасований, а
підлягав лише переоформленню, та у
зв'язку з чим він надалі продовжував
виконувати раніше покладені на нього
обов'язки із забезпечення режиму
секретності в Концерні.

Заслухавши пояснення
представників позивача - Байда О.Г. та
Гуща О.В., та відповідача, дослідивши
письмові докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та такими, що не підлягають задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.97 КЗпП
України, форми і системи оплати праці,
норми праці, розцінки, тарифні сітки,
ставки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом.

Пунктом 6 Положень «Про види,
розміри і порядок надання компенсації
громадянам у зв'язку з роботою, яка
передбачає доступ до державної
таємниці», затвердженого Постановою
КМУ від 15.06.1994 року №414, передбачено, що
персональний склад осіб, які працюють
в умовах режимних обмежень, та розмір
надбавки визначаються керівником
відповідного органу законодавчої,
виконавчої та судової влади, органу
прокуратури, інших органів державної
влади, Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи та організації,
де працюють ці особи. Надбавка до
посадових окладів (тарифних ставок)
виплачується лише за наявності дозволу
на провадження діяльності, пов'язаної
з державною таємницею, наданого
відповідно до законодавства про
державну таємницю.

Судом встановлено, що у квітні 2006
року Наказом Генерального директора
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс» щодо доступу
працівників концерну до роботи з
секретними мобілізаційними
документами, відповідача ОСОБА_2 було
допущено до роботи з секретними
мобілізаційними документами (а.с. 3).

Відповідно до наказу
Генерального директора Державного
господарського об'єднання Концерн
«Техвоєнсервіс» від 24.01.2007 року за №16-К,
ОСОБА_2, у відповідності до ЗУ «Про
державну таємницю», Інструкції про
розміри і порядок виплати надбавки
військовослужбовцям і працівникам ЗС
України у зв'язку з роботою, яка
передбачає доступ до державної
таємниці, введеної в дію наказом МО
України від 06.03.95 р. №50, встановлено
надбавку у розмірі 10% від посадового
окладу, як працівнику, якого допущено
до роботи з матеріальними носіями
інформації, що містять державну
таємницю (а.с.4).

Згідно з наказом Генерального
директора Державного господарського
об'єднання Концерн «Техвоєнсервіс»
№135-К від 17.06.2008 року, на заступника
генерального директора начальника
організаційно-планового управління -
ОСОБА_2 покладено тимчасове виконання
обов'язків завідувача таємним
діловодством Концерну «Техвоєнсервіс»
(а.с.5).

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачу з 18.06.2008 року
встановлено доплату за збільшення
обсягу робіт у розмірі 50% від
посадового окладу завідувача таємним
діловодством, даний факт
підтверджується копією наказу
Генерального директора Державного
господарського об'єднання Концерн
«Техвоєнсервіс» №138-К від 20.06.2008 року
(а.с.6).

Відповідно до наказу
Генерального директора Державного
господарського об'єднання Концерн
«Техвоєнсервіс» №255-К від 11.10.2010 року,
заступника генерального директора
начальника організаційно-планового
управління Концерну «Техвоєнсервіс»
ОСОБА_2 переведено з 11.10.2010 року, за його
згодою, на посаду начальника
адміністративно-господарського
управління. Встановлено компенсацію за
роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці у розмірі 15% від
посадового окладу начальника
адміністративно-господарського
управління (а.с.7).

Крім того, наказом Генерального
директора Державного господарського
об'єднання Концерн «Техвоєнсервіс»
№52-К від 21.03.2012 року відповідача було
переведено з 21.03.2012 року, за його згодою,
на посаду начальника служби цивільної
оборони та встановлено йому посадовий
оклад 3.200,00 грн. та збережено раніше
встановлені йому доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників (а.с.8). В подальшому 29.03.2012
року, за відповідним наказом
керівництва, було внесено уточнення до
вищевказаного наказу, в результаті
чого його було викладено в новій
редакції, відповідно до якої ОСОБА_2
встановлено посадовий оклад 3.200,00 грн.,
доплату за роботу, яка передбачає
доступ до державної таємниці за формою
№2 у розмірі 15% від посадового окладу та
збережено раніше встановлені доплати
за виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників (а.с.9)

Згідно з копією наданого Наказу
Генерельного директора Концерну
«Техвоєсервіс» Кравченка М.В. за №37/1-К
від 25.02.2013 року, у зв'язку із здійсненням
тематичної перевірки стану охорони
державної таємниці у Концерні
«Техвоєнсервіс», яку проводить СБУ
України на підставі ст.37 ЗУ «Про
державну таємницю» призупинено з 25.02.2013
року до отримання акту перевірки
виплату ОСОБА_2 надбавки за роботу з
таємними документами в розмірі 15% його
посадового окладу та доплати за
виконання обов'язків завідувача
таємним діловодством у сумі 1.100,00 грн.

У відповідності до наказу ТВО
Генерального директора Концерну
«Техвоєсервіс» - Кужавського М.С. від
23.09.2013 року за №201-К відповідача було
звільнено з посади виконавчого
директора-начальника служби цивільної
оборони 23.09.2013 року у зв'язку з
вчиненням ним прогулів без поважних
причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України
(а.с.11).

У своїй позовній заяві позивач в
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилається на ту обставину, що
саме відповідач безпідставно, шляхом
приховування інформації про
закінчення допуску до державної
таємниці, отримував за рахунок
позивача кошти, які останній отримав
незаконно, що й заподіяло позивачу
матеріальних збитків. Також
представник позивача - Гуща В.О.
пояснила, що саме відповідач був
зобов'язаний повідомити керівництво
про закінчення у нього допуску до
державної таємниці.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу
законів про працю працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.232 КЗпП
України трудові спори розглядаються за
заявою власника або уповноваженого ним
органу про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної підприємству,
установі, організації.

Відповідно до вимог ст.138 КЗпП
України для покладення на працівника
матеріальної відповідальності за
шкоду власник або уповноважений ним
орган повинен довести наявність умов,
передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.2 ст.130 КЗпП
України при покладенні матеріальної
відповідальності права та законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винним
протиправними діями ( діями,
бездіяльністю) працівника. Ця
відповідальність, як правило
обмежується певною частиною заробітку
працівника і не повинна перевищувати
повного розміру заподіяної шкоди, за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

Частиною 2 ст.2 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що додаткова
заробітна плата - це винагорода за
працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.1215 ЦК
України, не підлягає поверненню
безпідставно набуті: заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону
України «Про державну таємницю», в
державних органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях, що
провадять діяльність, пов'язану з
державною таємницею, з метою
розроблення та здійснення заходів
щодо забезпечення режиму
секретності, постійного контролю за
їх додержанням створюються на правах
окремих структурних підрозділів
режимно-секретні органи (далі - РСО), які
підпорядковуються безпосередньо
керівнику державного органу, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації.

Згідно вимог ч.ч.4, 5, 6, ст.21 Закону
України «Про державну таємницю», в
державних органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях із значним
обсягом робіт, пов'язаних з державною
таємницею, вводиться посада
заступника керівника з питань режиму,
на якого покладаються обов'язки та
права керівника РСО. В державних
органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях з незначним
обсягом робіт, пов'язаних з державною
таємницею, де штатним розписом не
передбачено створення РСО, облік і
зберігання секретних документів, а
також заходи щодо забезпечення режиму
секретності здійснюються особисто їх
керівниками або спеціально
призначеним наказом керівника
працівником після створення
необхідних умов, що забезпечують режим
секретності. На них поширюються
обов'язки та права працівників РСО.

Призначення осіб на посади заступників
керівників з питань режиму,
начальників РСО та їх заступників, а
також видання наказу про покладення на
окремого працівника обов'язків щодо
забезпечення режиму секретності
здійснюється за погодженням з органами
Служби безпеки України та РСО
вищестоящих державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України
«Про державну таємницю», скасування
раніше наданого допуску до державної
таємниці можливе у разі виникнення або
виявлення обставин, передбачених
статтею 23 цього Закону, а також коли
громадянин припинив професійну
діяльність, у зв'язку з якою йому
оформлявся допуск. На прохання
громадянина допуск його до державної
таємниці скасовується протягом трьох
днів з часу звернення щодо скасування
допуску.

Рішення про скасування допуску
приймається посадовими особами, які
уповноважені приймати рішення про його
надання. Це рішення може бути оскаржено
у порядку, передбаченому статтею 25
цього Закону.

Згідно листа Директора
Департаменту охорони державної
таємниці МОУ - В.С.Будзинського від
12.12.2013 року, допуск до державної
таємниці ОСОБА_2 втратив чинність 28.02.2013
року (а.с.14).

Відповідно до вимог ст.7 Закону України
"Про оплату праці", законодавство про
оплату праці ґрунтується на
Конституції України і складається
з Кодексу законів про працю
України, цього Закону, Закону України
"Про колективні договори і угоди",
Закону України "Про підприємства в
Україні" та інших актів
законодавства України.

Крім того, як встановлено раніше,
наказом Генерального директора
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс» №52-К від 21.03.2012
року відповідача було переведено з
21.03.2012 року, за його згодою, на посаду
начальника служби цивільної оборони та
встановлено йому посадовий оклад 3.200,00
грн. та збережено раніше встановлені
йому доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників. Та в
подальшому 29.03.2012 року, за відповідним
наказом керівництва, було внесено
уточнення до вищевказаного наказу, в
результаті чого його було викладено в
новій редакції, відповідно до якої
ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад
3.200,00 грн., доплату за роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці за формою №2 у розмірі 15% від
посадового окладу та збережено раніше
встановлені доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників.

Таким чином, Генеральним директором
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс», яким особисто
повинні здійснюватися заходи щодо
забезпечення режиму секретності, в
супереч тієї обставини, що допуск
відповідача до державної таємниці на
той момент втратив свою чинність, було
встановлено відповідачу доплату за
роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці та збережено раніше
встановлену доплату за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників, а саме завідувача таємним
діловодством у розмірі 1.100,00 грн.

Суд не приймає, як доказ посилання
позивача на акт службового
розслідування за фактом порушення
режиму секретності від 18.12.2013 року,
відповідно до висновку якого, в
результаті того, що ОСОБА_2 шляхом
приховування інформації про
закінчення допуску до державної
таємниці, безпідставно отримував за
рахунок Концерну «Техвоєнсервіс», що
заподіяло останньому матеріальних
збитків (а.с.81-83) з тих підстав, що в
державних органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях з незначним
обсягом робіт, пов'язаних з державною
таємницею, де штатним розписом не
передбачено створення РСО, облік і
зберігання секретних документів, а
також заходи щодо забезпечення режиму
секретності здійснюються особисто їх
керівниками або спеціально
призначеним наказом керівника
працівником після створення
необхідних умов, що забезпечують режим
секретності, а відтак суд приходить до
висновку, що Генеральним директором
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс», як керівником
не було створено необхідних вимог щодо
забезпечення режиму секретності та
подовжено повноваження відповідача
ОСОБА_2 по виконанню ним роботи, яка
передбачає доступ до державної
таємниці за формою №2 без проведення
відповідної перевірки щодо чинності
допуску відповідача до державної
таємниці.

Крім того, згідно відповіді
Департаменту охорони державної
таємниці та ліцензування СБУ від 27.03.2014
року, за результатами проведеної
перевірки, керуючись п.23 діючого на той
час Порядку організації та
забезпечення режиму секретності в
державних органах, органах місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах і організаціях, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.10.2003 року №1561-12 (зі змінами), у
зв'язку з невиконанням в Концерні
«Техвоєнсервіс» вимог ст.20 Закону
України "Про державну таємницю",
зокрема керівник Концерну
«Техвоєнсервіс» не мав допуску до
державної таємниці, та незадовільним
станом охорони державної таємниці, СБУ
прийнято рішення про скасування
зазначеному концерну спеціального
дозволу на провадження діяльності,
пов'язаної з державною таємницею
(а.с.42-43).

Як вбачається з копії доповідної
записки від 28.08.2012 року вх.№662,
відповідачем ОСОБА_2 доводилось до
відома Генерального директора
Концерну «Техвоєнсервіс» про
необхідність особистого прискорення
ним, як керівником концерну, процесу
підготовки документів для оформлення
допуску (а.с.30).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у судовому засіданні не знайшли
свого підтвердження обставини
стосовно порушень з боку відповідача
своїх трудових обов'язків, позивачем
не надано суду належних доказів щодо
заподіяння відповідачем позивачу
матеріальної шкоди.

Оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи те,
що обставини, на які посилається
позивач як на підставу задоволення
позову, не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, оскільки не
ґрунтуються на достатніх, належних та
допустимих доказах, а позовні вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону, суд
прийшов до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 60 ЦПК України, ст. 1215
ЦК України, ст.ст. 97, 130, 138, 232 КЗпП
України, ст.ст. 2, 7 ЗУ "Про оплату праці",
ст.ст. 21, 26 ЗУ «Про державну таємницю»,
суд

В И Р І Ш И В:

Концерну "Техвоєнсервіс" в позові до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько