У Х В А Л А

іменем україни

16 липня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Дербенцевої
Т.П.,

Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення грошових коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 01 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що 06 квітня 2013 року уклала зі
ОСОБА_4 попередній договір, відповідно
до умов якого сторони зобов'язались до
01 серпня 2013 року укласти договір
купівлі-продажу частини двох житлових
будинків та земельної ділянки,
розташованих по АДРЕСА_1. На виконання
цього попереднього договору передала
їй 120 тис. грн. Крім того, в якості
завдатку за указаний будинок передала 4
тис. грн. Посилаючись на те, що у
визначений строк договір
купівлі-продажу не укладено, позивачка
просила стягнути з відповідачки
завдаток у розмірі 4 тис. грн. та
подвійну суму завдатку у розмірі 240 тис.
грн.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошові кошти, отримані за угодою від 07
березня 2013 року у розмірі 4 тис. грн. та
за попереднім договором від 06 квітня 2013
року у розмірі 120 тис. грн. В іншій
частині позову відмовлено. Розподілено
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 01 квітня 2014 року рішення
районного суду скасовано. Позов ОСОБА_3
задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 кошти за попереднім
договором від 06 квітня 2013 року у
розмірі 240 тис. грн. та за угодою від 07
березня 2013 року у розмірі 4 тис. грн.
Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
й залишити рішення суду першої
інстанції в силі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
передані позивачкою на виконання
попереднього договору купівлі-продажу
грошові кошти за своєю суттю є авансом,
оскільки основний договір не укладено,
а тому у подвійному розмірі він
поверненню не підлягає.

Скасовуючи рішення районного суду та
задовольняючи позов у повному обсязі,
апеляційний суд виходив із того, що у
разі неукладення договору
купівлі-продажу у визначені попереднім
договором строки відповідачка, яка
ухилилась від продажу будинку, за
умовами цього попереднього договору
зобов'язалась повернути отримані нею
грошові кошти у подвійному розмірі і
передані їй кошти не є авансовим
платежом.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 06 квітня 2013року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено
попередній договір купівлі-продажу
частини двох житлових будинків та
земельної ділянки, розташованих по
АДРЕСА_1, відповідно до умов якого
зобов'язались укласти договір
купівлі-продажу до 01 серпня 2013 року.

У п. п. 7, 8 цього попереднього договору
сторони підтвердили, що ОСОБА_3 видала
ОСОБА_4 завдаток у сумі 120 тис. грн., який
остання зобов'язалась повернути в
подвійному розмірі у випадку
неукладення договору купівлі-продажу

Крім того, на виконання договору про
завдаток від 07 березня 2013 року ОСОБА_3
передала ОСОБА_4 грошові кошти у
розмірі 4 тис. грн.

Суд першої інстанції, на підставі
поданих сторонами доказів, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що передані на
виконання попереднього договору
купівлі-продажу грошові кошти не є
завдатком у розумінні ст. 570 ЦК України,
оскільки договору купівлі-продажу
житлових будинків та земельної ділянки
сторони не уклали, а, відтак, поверненню
підлягають лише сплачені позивачкою
суми, які за своєю суттю є авансом.

Так, відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Отже, правила наведеної норми
матеріального права поширюються на
випадки, коли договір було укладено,
але одна із сторін ухиляється від його
виконання.

Указаний правовий висновок викладений
у постанові Верховного Суду України
від 25 вересня 2013 року № 6-82ц13 і
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковим для всіх судів України.

Наведеного суд апеляційної інстанції
не врахував та дійшов до помилкового
висновку про стягнення з відповідачки
суми авансу в подвійному обсязі.

Неправильним є висновок апеляційного
суду і про те, що передана сума не є
авансом, оскільки передана за
попереднім договором сума була б
подвійно стягнута з відповідача в разі
наявності укладеного основного
зобов'язання, яке б не виконувалось.

Враховуючи викладене, колегія судів
приходить до висновку, що під час
встановлення фактичних обставин
справи судом першої інстанції
дотримані норми процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права, а тому скасовано
апеляційним судом помилково.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 01 квітня 2014 року скасувати,
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Т.П. Дербенцева

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська