У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів: Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,
Леванчука А.О., Юровської Г.В.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Свято-Вознесенського
чоловічого монастиря «Банчени» до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні майном за касаційною
скаргою Свято-Вознесенського
чоловічого монастиря «Банчени» на
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 10 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Свято-Вознесенський
чоловічий монастир «Банчени»
звернувся до суду з даним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що
6 вересня 2012 року Новоселицькою
районною державною адміністрацією
Чернівецької області прийнято
розпорядження про передачу йому в
оренду водного об'єкту в
адміністративних межах Маршинецької,
Динівецької, Строїнецької сільських
рад за межами вищевказаних населених
пунктів.

На виконання вказаного розпорядження
між Новоселицькою
райдержадміністрацією та
Свято-Вознесенським чоловічим
монастирем «Банчени» укладено договір
оренди вказаного водного об'єкта № 71
від 29 листопада 2012 року.

Даний договір у визначному порядку
погоджений Дністровсько-прутським
басейновим управлінням водних
ресурсів та Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища у Чернівецькій області.
Орендована водойма була передана в
користування згідно акту
приймання-передачі від 11 грудня 2012
року.

4 лютого 2013 року Новоселицькою
райдержадміністрацією прийнято
розпорядження № 18 про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду в оренду, яким надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення-земельної ділянки водного
фонду в оренду для товарного
риборозведення та сінокосіння в
адміністративних межах Маршинецької,
Динівецької, Строїнської сільських рад
за межами вищевказаних населених
пунктів.

Посилаючись на неможливість
реалізації своїх прав орендаря на
користування водним об'єктом, у зв'язку
із здійсненням відповідачем
незаконної діяльності стосовно
спірного об'єкта, просив суд
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди в користуванні вказаним
водним об'єктом, а саме заборонити йому
проводити будь-яку діяльність на
водному об'єкті, зобов'язати
відповідача зупинити ведення
підсобного господарства в прибережній
смузі водного об'єкта та прибрати з
прибережної смуги все належне йому
майно і споруди.

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від
16 січня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди в
користуванні Свято-Вознесенським
чоловічим монастирем «Банчени» водним
об'єктом, який знаходиться в
адміністративних межах Маршинецької,
Диновецької, Строїнської сільських рад
за межами вищевказаних населених
пунктів, а саме заборонити ОСОБА_4
проводити будь-яку діяльність на
водному об'єкті.

Зобов'язано ОСОБА_4 зупинити ведення
підсобного господарства в прибережній
смузі водного об'єкта, який знаходиться
в адміністративних межах Маршинецької,
Диновецької, Строїнської сільських рад
за межами вищевказаних населених
пунктів та прибрати з прибережної
смуги все майно і споруди, що йому
належать.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 10 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі
Свято-Вознесенський чоловічий
монастир «Банчени» просить скасувати
рішення апеляційного суду і залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач на
законних підставах орендує водний
об'єкт, який знаходиться в
адміністративних межах Маршинецької,
Динівецької, Строїнської сільських рад
за межами вищевказаних населених
пунктів, а відповідач створює
перешкоди у реалізації його права
користуванню вказаною орендованою
водоймою.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд вважав, що оскільки на
час звернення до суду з позовом
Свято-Вознесенький чоловічий монастир
«Банчени» не набув законного права
користування земельною ділянкою, а
тому вимоги про усунення перешкод в
користуванні водним об'єктом та
зобов'язання відповідача зупинити
ведення підсобного господарства в
прибережній смузі водного об'єкта є
передчасними.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Судом встановлено, що 6 вересня 2012
року Новоселицькою
райдержадміністрацією прийнято
розпорядження про передачу позивачу в
оренду водного об'єкту в
адміністративних межах Маршинецької,
Динівецької, Строїнецької сільських
рад за межами вищевказаних населених
пунктів.

На виконання вказаного розпорядження
між Новоселицькою
райдержадміністрацією та
Свято-Вознесенським чоловічим
монастирем «Банчени» укладено договір
оренди вказаного водного об'єкта № 71
від 29 листопада 2012 року, який
погоджений Дністровсько-прутським
басейновим управлінням водних
ресурсів та Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища у Чернівецькій області.
Орендована водойма була передана в
користування позивачу згідно акту
приймання-передачі від 11 грудня 2012
року.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 11
березня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 про
скасування, як незаконного,
розпорядження Новоселицької районної
державної адміністрації від 6 вересня
2012 року.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу
України (далі - ВК України) водний об'єкт
- природний або створений штучно
елемент довкілля, в якому
зосереджуються води (море, річка, озеро,
водосховище, ставок, канал, водоносний
горизонт).

Статтею 51 ВК України (в редакції, чинній
на момент укладення договору оренди)
визначено порядок передачі водних
об'єктів в оренду, зокрема, у
користування на умовах оренди водні
об'єкти їх частини) місцевого значення
та ставки, що знаходяться в басейнах
річок загальнодержавного значення,
можуть надаватися водокористувачам
лише для риборозведення, виробництва
сільськогосподарської і промислової
продукції, а також у лікувальних і
оздоровчих цілях. Право
водокористування на умовах оренди
оформляється договором, погодженим з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
розвитку водного господарства,
обласними, Київською, Севастопольською
міськими державними адміністраціями,
органом виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК
України встановлено, що до земель
водного фонду належать землі, зайняті
морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами,
не зайнятими лісами.

Таким чином, водний об'єкт та землі
водного фонду є два різні предмети
оренди, що визначені індивідуальними
ознаками, які передаються в найм на
основі різних, визначених законом,
порядків оренди таких об'єктів, і щодо
яких укладаються два різних договори
оренди.

Для оформлення використання водного
об'єкта з метою товарного
риборозведення необхідно виключно
укладання договору водного об'єкта, як
об'єкта, на якому і буде
реалізовуватись основна мета
водокористування, а порядок надання
земель водного фонду в користування та
припинення права користування ними
встановлюється земельним
законодавством.

Отже, висновок апеляційного суду про
обов'язкове укладення договору оренди
земельної ділянки, як підставу для
початку дії договору оренди водного
об'єкту є помилковим.

Відповідно до п. 7.1. договору оренди
водний об'єкт на території
Маршинецької сільської ради,
Динівецької сільської ради,
Строїнської сільської ради надається в
оренду строком на 25 років, починаючи з
дати реєстрації договору в районній
державній адміністрації.

За змістом ст. ст. 11, 391 ЦК України
власник або користувач, до якого
перейшло на період дії правочину
(оренди) право користування має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном та
припинення дій, що порушують права.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, дослідивши надані
сторонами докази, дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач на
законних підставах орендує водний
об'єкт, а відповідач створює перешкоди
у реалізації його права користуванню
вказаною орендованою водоймою, а
апеляційний суд, перевіряючи в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції, дійшов помилкового
висновку про необхідність скасування
законного й обґрунтованого судового
рішення.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
з підстав, передбачених ст.339 ЦПК
України із залишенням в силі рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Свято-Вознесенського
чоловічого монастиря «Банчени»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 10 квітня 2014
року скасувати, рішення Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 16 січня 2014 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

П.О. Гвоздик

Судді:

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

Г.В. Юровська