АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/4808/14
Справа № 640/2873/14-ц
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

01 липня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Швецової Л.А., Тичкової
О.Ю.,

при секретарі: Каменській Д.В.,

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 на рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 30 травня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом, у якому вказував на те, що він є
фізичною особою підприємцем, що
здійснює підприємницьку діяльність. На
підставі безстрокового трудового
договору від 05.06.2006 року відповідачка
ОСОБА_4 працювала у нього на посаді
продавця продовольчих товарів.

Згідно з наказом № 6 від 06.06.2013 року
відповідачку ОСОБА_4 було звільнено з
роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України за скоєний прогул.

Після цього відповідачами ОСОБА_4 та її
сестрою ОСОБА_5 були написані численні
безпідставні скарги до різних
інстанцій: Дергачівської МДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області,
Дергачівського РВ ГУМВС України в
Харківській області, Прокуратури
Дергачівського району щодо діяльності
позивача як приватного підприємця.

За вказаними скаргами проводилися
перевірки діяльності позивача
контролюючими органами, однак жодних
порушень чинного законодавства з його
боку встановлено не було.

Так, на підставі наказу в.о. начальника
Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області № 111 від 14.08.2013 року
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача,
як приватного підприємця. Перевірка
проводилася з 15.08.2013 року по 21.08.2013 року
включно, тобто 7 робочих днів. Ще 5
робочих днів тривало написання акту
проведеної перевірки, який був
складений 02.09.2013 року. Внаслідок
проведення цієї перевірки податковим
повідомленням - рішенням № від
25.09.2013 року позивачу було донараховано
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 28 777,50
грн., податковим повідомленням -
рішенням № від 25.09.2013 року
позивачу також було донараховано
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 9 547,91 грн., а всього на загальну
суму 38 325,41 грн.

У подальшому зазначені податкові
повідомлення - рішення були скасовані в
судовому порядку як незаконні.

Посилаючись на вказані обставини, а
також на те, що в зв'язку зі скаргами
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
внаслідок яких проводилася перевірка
його підприємницької діяльності
податковими органами, тимчасово була
паралізована його робота, він був
вимушений відстоювати свої права в
судовому порядку, що призвело до змін у
його звичайному способі життя,
зашкодило його здоров'ю, він переніс
сильні душевні страждання та моральні
переживання, позивач ОСОБА_3 просив суд
стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на його користь по 19 162,70 грн., з
кожної окремо, в рахунок відшкодування
моральної шкоди, завданої йому
неправомірними діями останніх.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав заявлені ним
позовні вимоги в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 заявлених позивачем вимог не
визнав та заперечуючи проти
задоволення цих вимог, посилався на їх
недоведеність та безпідставність.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 30 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 -
представника позивача ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
зазначеного рішення районного суду як
незаконного та ухвалення по справі
нового рішення про задоволення
заявлених позивачем ОСОБА_3 вимог у
повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
ОСОБА_2 посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального й процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення цивільно-правового спору по
суті.

В процесі апеляційного розгляду справи
представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2
звернувся до апеляційного суду з
заявою про залишення позову ОСОБА_3 без
розгляду та скасування ухваленого по
справі рішення суду першої інстанції
на підставі п. 5. ч.1 ст. 207, ч. 1 ст. 310 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
думку осіб, що приймають участь у
справі, обговоривши доводи
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2,
судова колегія вважає, що заява
представника позивача ОСОБА_3 про
залишення його позову без розгляду не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

Зазначене право позивача передбачено
при розгляді цивільної справи у суді
першої інстанції по суті.

При чому це право позивача згідно ч. 8
ст. 193 ЦПК України може бути реалізовано
останнім до початку судових дебатів.

Порядок розгляду справи апеляційним
судом регламентовано ч. 1 ст. 304 ЦПК
України.

Відповідно до вказаної правової норми
суд апеляційної інстанції при розгляді
справи керується правилами розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками й доповненнями,
встановленими главою 1 «Апеляційне
провадження» розділу V ЦПК. У зв'язку з
цим, зокрема, в апеляційній інстанції
не застосовуються правила про
пред'явлення зустрічного позову
(стаття 123 ЦПК), про прийняття позову
третьої особи із самостійними вимогами
(стаття 125 ЦПК), про об'єднання і
роз'єднання позовів (стаття 126 ЦПК), про
недопустимість розгляду справи за
відсутності позивача, від якого не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності (частина третя статті
169 ЦПК), оскільки згідно з частиною
другою статті 305 ЦПК неявка осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розгляду справи
апеляційним судом.

Крім того, апеляційним судом не
застосовуються й правила, передбачені
п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, за виключенням
випадку, коли позивач подавав до суду
першої інстанції заяву про залишення
його позову без розгляду, але ця заява
позивача залишилася поза увагою суду
першої інстанції і взагалі не була
розглянута.

Як встановлено по справі, ані позивач
ОСОБА_3, ані його представник ОСОБА_2 в
процесі розгляду справи районним судом
по суті будь-яких заяв про залишення
поданого позивачем ОСОБА_3 позову без
розгляду до суду першої інстанції не
подавали.

Права особи, яка подала апеляційну
скаргу, визначені в ст. 300 ЦПК України,
відповідно до якої особа, яка подала
апеляційну скаргу, має право доповнити
чи змінити її протягом строку на
апеляційне оскарження, відкликати її
до початку розгляду справи в
апеляційному суді, а також протягом
усього часу розгляду справи взагалі
відмовитися від неї повністю або
частково, що є підставою для закриття
апеляційного провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК
України позивач протягом усього часу
розгляду справи має право відмовитися
від позову, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України є підставою для закриття
провадження у справі.

Проте право позивача подати заяву про
залишення його позову без розгляду на
стадії апеляційного провадження
чинним цивільним процесуальним
законодавством не передбачено.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
а також те, що позовна заява ОСОБА_3 вже
розглянута судом першої інстанції по
суті заявлених позовних вимог з
ухваленням відповідного судового
рішення, яке є предметом апеляційного
оскарження, заява представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про залишення
позову ОСОБА_3 без розгляду, а в зв'язку
з цим і скасування оскаржуваного ним
рішення суду першої інстанції
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 304, 313, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 про залишення
позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про відшкодування моральної шкоди без
розгляду - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, є остаточною й згідно п. 2
ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: