АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 599/253/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Іваницький О.Р. Провадження
№ 22-ц/789/804/14 Доповідач - Храпак
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Сташків Б. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3
та ОСОБА_1 на рішення Зборівського
районного суду від 5 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права особистої приватної
власності на майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

в лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3, у якому після
уточнення позовних вимог просила
визнати за нею право особистої
приватної власності на автомобіль,
відступивши від рівності часток у
спільному майні подружжя, посилаючись
на те, що з 8 травня 2010 року вона
перебувала у шлюбі із відповідачем по
справі. Під час шлюбу, за її особисті
кошти, був придбаний автомобіль "PEGEOT
EXPERT", який зареєстрований був на ім'я
ОСОБА_3

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся
в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про визнання майна: мотоблока марки
"Зубр", холодильника "Атлант", огорожу з
каменю та металу, металеву браму та
хвіртку, гараж, який побудований із
шлако-блоків, приміщення для тримання
домашньої птиці, будівельні матеріали
які знаходяться на території подвір'я
житлового будинку ОСОБА_1 в с. Домаморич
Тернопільського району Тернопільської
області спільною сумісною власністю
подружжя та визнання за ним права по 1/2
частину зазначеного майна, посилаючись
на те, що воно придбане за спільні
сімейні кошти, а також створювалось
його та працею його рідних.

Рішенням Зборівського районного суду
від 5 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
права особистої приватної власності на
майно автомобіль НОМЕР_1 - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 243,60 грн.
судового збору в користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду в частині відмови в
задоволенні первісного позову
скасувати та постановити в цій частині
нове рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушено норми
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову
скасувати та постановити в цій частині
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник подану ними апеляційну
скаргу підтримали, зіславшись на
доводи, викладені в ній, апеляційної
скарги ОСОБА_3 не визнали вказавши, що
рішення суду у частині відмови в
задоволенні зустрічних позовних вимог
є законним та обґрунтованим.

ОСОБА_3 та його представник у судовому
засіданні подану ними апеляційну
скаргу підтримали, зіславшись на
доводи, викладені в ній, а щодо
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1
заперечили, вважаючи рішення суду щодо
відмови у задоволенні первісного
позову законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційних скарг в їх межах,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не підлягають
до задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до положень ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно частин 1 ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" (далі
постанова) передбачено, що поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
2010 по 2014 роки.

ОСОБА_1 на праві власності
належить житловий будинок з надвірними
побудовами та спорудами по АДРЕСА_1
Тернопільського району Тернопільської
області, який набутий нею в порядку
спадкування, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом серії АВК № 467954 від 27.07.2000 року.
(а.с.57), а також довідкою № 195 від
15.07.2014р., виданою виконкомом
Домаморицької сільської ради
Тернопільського району.

У 2012 році сторони придбали
автомобіль марки "PEGEOT EXPERT" державний
номер знак НОМЕР_2, який 13 листопада 2013
року без згоди позивача ОСОБА_1
відчужений відповідачем ОСОБА_3 своєму
батькові - ОСОБА_6

Пунктом 24 вищевказаної постанови
визначено, що до складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем не
пред'являлося вимоги про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
13.11.2013р. автомобіля марки "PEGEOT EXPERT", про
витребування автомобіля або стягнення
грошової компенсації за 1/2 частину
даного автомобіля, тому судом першої
інстанції було обґрунтовано
відмовлено в поділі спірного
автомобіля.

Доводи апелянта ОСОБА_1, що
вказаний автомобіль придбаний лише за
її власні кошти і тому є її особистою
приватною власність колегія суддів
вважає надуманими і такими, що не
знайшли підтвердження в суді.
Відповідно до ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно набуте нею, ним за час
шлюбу на підставі договору дарування
або в порядку спадкування, а також за
кошти, які належали їй особисто. Однак,
таких доказів, що спірний автомобіль
був придбаний за особисті кошти
позивача чи на підставі договору
дарування, або в порядку спадкування у
судовому засіданні не було здобуто.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_3 в частині визнання права
власності на 1/2 частину мотоблока
"Зубр", холодильника "Атлант",
будівельних матеріалів, огорожі,
металевої брами та хвіртки, то
відповідачем також не доведено, що
вказане майно придбане сторонами під
час шлюбу, його вартість та кількість
будівельних матеріалів. Жодного
належного та допустимого доказу з
цього приводу в суді не було подано,
лише пояснення відповідача, які
позивач не визнає.

В частині визнання 1/2 права
власності на гараж та господарську
споруду суд першої інстанції підставно
відмовив, оскільки вказані будови є
самочинним будівництвом і позивачка,
яка є власником даного
будинковолодіння в порядку
спадкування, заперечує щодо визнання
права власності за відповідачем на
вказані будови.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів вважає, що рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому підстав для його скасування не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 -
відхилити.

Рішення Зборівського районного суду
від 5 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.М. Храпак