Ухвала

іменем україни

09 липня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
18 лютого 2014 року та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від
11 червня 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Новобудова» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Новобудова» звернулося до суду із
зазначеним вище позовом до ОСОБА_2,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач є зареєстрованим мешканцем
та власником квартири АДРЕСА_1, отримує
житлово-комунальні послуги, однак не
оплачує їх вартість, чим спричинив
позивачу, який є балансоутримувачем
даного будинку, матеріальні збитки у
вигляді недоотримання в повному обсязі
оплати. Просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість, яка за період з липня
2009 року по січень 2014 року складає 37 020,52
грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ТОВ «Новобудова» 37 020,52 грн.
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 11 червня 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено,
зменшено суму заборгованості, стягнуту
з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новобудова» за
період з квітня 2010 року по січень 2014
року з 37 020,52 грн до 31 709,87 грн, а також
вирішено питання щодо зменшення
судового збору. В решті рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції, дійшов вірного
висновку про застосування строку
позовної давності, передбаченої ст. 257
ЦК України та обґрунтовано зменшив
суму заборгованості відповідача перед
позивачем. Доводи касаційної скарги
зводяться до переоцінки доказів, на
правильність висновку суду
апеляційної інстанції вони не
впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Новобудова» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ