УХВАЛА

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про збільшення частки у праві
спільної часткової власності за
касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою
представником - ОСОБА_6, на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 22 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що, перебуваючи з червня 2009 року у
шлюбі з ОСОБА_4 вони у липні 2009 року
разом придбали у спільну часткову
власність, по 1/2 частині кожному,
квартиру АДРЕСА_1. У червні 2011 року вони
вирішили зробити реконструкцію
указаної квартири і уклали договір
підряду на виконання цих робіт.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Реконструкцію квартири вона зробила за
свої кошти і 24 січня 2014 року ремонтні
роботи були закінчені. Їй належить 2/3
частини квартири, а батькам померлого
ОСОБА_4, відповідачам у справі, у
порядку спадкування за законом
належить 1/3 частина указаної квартири.
Після проведеного за її рахунок
ремонту вартість квартири збільшилась
на 148 566 грн.

Ураховуючи зазначене, оскільки
збільшилася її частка у квартирі,
позивачка просила визнати за нею право
власності на 3/4 частину указаної
квартири.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від
22 травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 17 вересня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника - ОСОБА_6, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив із того, що
позивачкою не доведено здійснення нею
поліпшення квартири з додержанням
встановленого порядку використання
спільного майна та за згодою інших
співвласників.

Апеляційний суд погодився з таким
висновком суду, зазначивши також, що
доказів того, що ОСОБА_4 давав згоду на
реконструкцію квартири немає.

Проте повністю погодитись з таким
висновком апеляційного суду не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що
ОСОБА_3, перебуваючи з червня 2009 року у
шлюбі з ОСОБА_4 у липні 2009 року разом
придбали у спільну часткову власність,
по 1/2 частині кожному, квартиру
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і
після його смерті відкрилась спадщина
на 1/2 частину указаної квартири, яку
прийняли спадкоємці першої черги:
дружина - ОСОБА_7 та батьки - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від
30 листопада 2012 року визнано
право власності у порядку спадкування
за законом за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/6
частині указаної квартири за кожним.
ОСОБА_7 належить 2/3 частини квартири.

Проте апеляційний суд, перевіряючи
рішення районного суду у порядку ст. 303
ЦПК України не врахував наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі
смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.

Установлено, що після ухвалення
місцевим судом рішення суду,
24 травня 2014 року згідно з договором
дарування відповідачі подарували свої
частки у квартирі ОСОБА_8 Ураховуючи, що
пред'явлено позов про визнання права
власності (збільшення частки) на
квартиру, співвласником якої на час
апеляційного перегляду є інша особа,
апеляційний суд повинен був її
залучити до участі у справі в порядку
ст. 37 ЦПК України.

Апеляційний суд зазначене не врахував
та у порушення вимог ст. ст.
37, 214, 303 ЦПК України не здійснив
процесуальне (сингулярне)
правонаступництво, не залучив нового
співвласника квартири,
ОСОБА_8, який ним став після ухвалення
рішення суду, до участі у справі.

За таких обставин судове рішення
апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою
для його скасування з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 вересня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко