Справа №173/978/14-ц
Провадження №2/173/739/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Унірем
Агро Плюс» про розірвання договору
оренди земельної ділянки, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Верхньодніпровський
районний відділ Дніпропетровської
регіональної філії «Центр ДЗК при
Держкомземі України»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Унірем Агро Плюс»
про розірвання договору оренди
земельної ділянки. В обґрунтування
позовної заяви зазначено, що позивач є
власником земельної ділянки на
території Боровківської сільської
ради. В червні 2010 року між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Унірем Агро Плюс»
було укладено договір оренди земельної
ділянки. В порушення умов договору
орендна плата за 2013 рік сплачена не
була. У зв'язку з чим позивач просила
суд достроково розірвати договір
оренди земельної ділянки, укладений
між нею та відповідачем.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала та просила суд
задовольнити позовні вимоги. Суду
пояснила, що відповідачем сплачено
орендну плату за 2013 рік, проте не в
листопаді 2013 року, а вже в січні 2014 року
і після того, як вона звернулася до них
з вимогою. Вважає, що такі дії
відповідача є неналежним виконання
умов договору оренди і це є підставою
для дострокового розірвання договору
оренди.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
подав письмові заперечення проти
позову, в яких посилався на правовий
висновок Верховного Суду України про
те, що підставою для розірвання
договору оренди є систематична
несплата орендної плати, а не
одноразова, як помилково вважає
позивач. У зв'язку з чим відповідач
просив суд відмовити позивачу у
задоволенні позовної заяви.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю ІІІ-ДП № 106363 є власником
земельної ділянки площею 4,8 га на
території Боровківської сільської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області (а.с.7).

4 червня 2010 року
Верхньодніпровським районним відділом
Дніпропетровської регіональної філії
Центру державного земельного кадастру
було зареєстровано договір оренди
земельної ділянки, укладений між
ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Унірем Агро Плюс».
Згідно з даним договором ОСОБА_1
(орендодавець) передала в оренду
товариству з обмеженою
відповідальністю «Унірем Агро Плюс»
(орендар) земельну ділянку площею 4,8 га
на території Боровківської сільської
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області строком на 15
років з дати реєстрації договору.
Умовами договору передбачено орендну
плату - 3 % від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, що складає 1463
грн. Орендна плата мала
перераховуватись на рахунок
орендодавця або сплачується готівкою
до 30 листопада щорічно (а.с.4-5).

Згідно зі ст. 13 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, яка
діяла на час укладення договору)
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Унірем Агро Плюс»,
отримавши від ОСОБА_1 земельну ділянку
у володіння та користування на умовах
строковості, платності та використання
земельної ділянки відповідно до умов
договору та вимог земельного
законодавства, допустило порушення
умов договору, а саме несвоєчасно
сплатило орендну плату за 2013 рік.

Згідно зі ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Статтею 24 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що орендодавець
має право вимагати від орендаря:
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням згідно з
договором оренди; дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил, у тому числі місцевих правил
забудови населених пунктів; дотримання
режиму водоохоронних зон, прибережних
захисних смуг, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон, зон особливого
режиму використання земель та
територій, які особливо охороняються;
своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладені договору.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до частини першої
статті 3 Цивільного процесуального
кодексу України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Частиною першою статті 15
Цивільного кодексу України
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

При розгляд справи №146 цс12 Верховний
Суд України зробив правовий висновок,
який у відповідності до ст. 360-7
Цивільного процесуального кодексу
України є обов'язковим для суду першої
інстанції, відповідно до якого
відповідно до п «д» ч. 1 ст. 141
Земельного кодексу України підставою
для припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата орендної плати, а тому
підставою розірвання договору оренди є
саме систематична несплата орендної
плати.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

В той же час позивачем не надано
суду жодних доказів обґрунтування
дострокового розірвання договору
оренди земельної ділянки, укладеного
між нею та товариством з обмеженою
відповідальністю «Унірем Агро Плюс».
Несвоєчасна сплата орендної плати, як і
одноразова несплата орендної плати не
є підставою для дострокового
розірвання договору оренди земельної
ділянки.

У разі неналежного виконання
орендарем обов'язку за договором щодо
своєчасної сплати орендної плати
позивач має право звернутися до суду з
позовом про стягнення заборгованості
по орендній платі та притягнення
орендаря до відповідальності за
порушення грошового зобов'язання у
відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Статтями 526, 525
Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи обставини справи,
встановлені в судовому засіданні, суд
приходить до висновку про те, що,
звернувшись до суду з позовом про
розірвання договору оренди без
належних правових підстав, позивач
фактично намагається відмовитись в
односторонньому порядку від
зобов'язання, що є неприпустимим.

З урахуванням вищевикладеного,
суд вважає позов ОСОБА_1
необґрунтованим, а тому він не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 627, 525, 526, 629, 651
Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 15
Закону України «Про оренду землі», ст.
141 Земельного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 60, 212-215, 360-7 Цивільного процесуального
кодексу України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Унірем
Агро Плюс» про розірвання договору
оренди земельної ділянки, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Верхньодніпровський
районний відділ Дніпропетровської
регіональної філії «Центр ДЗК при
Держкомземі України» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
проголошення рішення суду мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко