Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/530/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Петрова О. Ф.
Категорія - спори, що виникають із трудових правовідносин про поновлення на роботі
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

09.02.2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Кривохижі В.І.

Мурашка С.І

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до комунального закладу «Олександрійський наркологічний диспансер» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року і

в с т а н о в и л а:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року, що набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до комунального закладу «Олександрійський наркологічний диспансер» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

10 вересні 2015 році ОСОБА_3 звернулася із заявою про перегляд вказаного рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 ставлять питання про скасування ухвали як такої, що постановлена з порушенням норм матеріально та процесуального права. Зокрема, зазначають, що суд безпідставно не урахував їх доводи та не дав правильної оцінки зібраним доказам.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтримували доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представників КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» ОСОБА_5 і адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

В обґрунтування вимог про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами позивачка посилається на те, що з листопада 2012 року до лютого 2014 року вона працювала сторожем в КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер». Наказом № 9-к від 28 лютого 2014 року була звільнена з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення). Проте, вона не могла порушити Правила внутрішнього трудового розпорядку, за що була звільнена з роботи, оскільки ці Правила вона не читала та не ознайомлювалася із ними. Правила їй було надано відповідачем тільки 08 вересня 2015 року.Вказана обставина є нововиявленою та істотною для справи, що є підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України.

Згідно пункту першого частини другої статті 361 ЦПК, на яку посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог, підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.7 постанови № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснив, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами ( п.5 вказаної постанови).

Відповідно з п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і за невиконання обов'язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку можуть бути самостійними підставами для звільнення з роботи за порушення трудової дисципліни.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_3 з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України було систематичне невиконання трудових обов'язків, покладених на її п.3.6., п.7.1., п.8.1. Посадової інструкції сторожа, а не Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників КЗ«Олександрійський наркологічний диспансер» (а.с.9, т.1).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутність у матеріалах справи Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» не є істотною для справи обставиною, оскільки звільнення позивачки з роботи не пов'язувалося із порушенням нею цих Правил.

Крім того, питання про надання відповідачем Правил внутрішнього трудового розпорядкумогло бути вирішено при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України. Проте, з клопотанням про витребування у відповідача цих Правил позивачка до суду не зверталася.

Ураховуючи наведене правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відсутність у матеріалах справи Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» не можна вважати нововиявленою обставиною.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді