У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Кеміня
М.П., Джуги С.Д.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, на
ухвалу Іршавського районного суду від
23 травня 2014 року справу за позовом
ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, до
ОСОБА_3, третя особа: Реєстраційна
служба Іршавського районного
управління юстиції у Закарпатській
області, про скасування реєстрації
права власності, визначення розміру
часток в спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Іршавського районного суду від
23 травня 2014 року провадження у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: реєстраційна служба Іршавського
РУЮ, в частині скасування реєстрації
права власності на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
закрито з підстав, передбачених п.1 ч.1
ст.205 ЦПК України, та зазначено, що
справа повинна розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить ухвалу Іршавського
районного суду від 23 травня 2014 року
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Розглянувши доводи скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши доповідача, пояснення
представника, апеляційний суд визнав,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі
суд першої інстанції виходив з того, що
на публічно-правові спори, зокрема на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, відповідно до п.1 ч.2 ст.17
КАС України поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

З позову вбачається, що рішенням
Іршавського районного суду від 26
вересня 2013 р., залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 12 грудня 2013
року, визнано незаконним та скасовано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 06.07.2010 р., видане
Сілецькою сільською радою на підставі
рішення її виконавчого комітету від
29.06.2010 р. № 36 (а.с. 9-12). На підставі
зазначеного свідоцтва була проведена
реєстрація права власності на будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
на даний час не скасована.

За таких обставин позивач позбавлена
можливості зареєструвати свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
від 05.02.2007 р., видане на підставі рішення
виконкому Сілецької сільської ради від
31.01.2007 р., відповідно до якого житловий
будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1
є спільною сумісною власністю
позивачки та відповідача (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 26 цього Закону
встановлено, що у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до
Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством
закріплено, що скасування запису про
реєстрацію права власності можливе
лише у випадку скасування рішення
державного реєстратора про реєстрацію
права власності. Відтак, для скасування
запису по реєстрацію права власності в
будь-якому випадку необхідно
звертатися з окремим позовом до суду.

Як роз'яснено в п.8 Постанови Пленуму
ВАС України від 20.05.2013 р. № 8 Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів, державний реєстратор є
державним службовцем, крім випадку,
коли державним реєстратором є нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються (делегуються) функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» дії або
бездіяльність державного реєстратора,
державного кадастрового реєстратора,
нотаріуса, державного виконавця можуть
бути оскаржені до суду. Суди повинні
мати на увазі, що під діями також слід
розуміти рішення, прийняті зазначеними
суб'єктами владних повноважень з
питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах,
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не оскаржує дії або
бездіяльність державного реєстратора,
а звернулася до суду в порядку,
визначеному ч.2 ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» з
позовом про скасування запису про
реєстрацію права власності на будинок
АДРЕСА_1, проведеної КП «Іршавське бюро
технічної інвентаризації» на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 06 липня 2010 року,
виданого Сілецькою сільською радою на
підставі рішення її виконавчого
комітету № 36 від 29.06.2010 р. За таких
обставин вимога щодо скасування
реєстрації права власності на житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.311 ЦПК
України, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання є підставою для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направленню
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, ЦПК України, ч.2 ст.26 «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від
імені ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Іршавського районного
суду від 23 травня 2014 року скасувати і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

Кемінь М.П. Боднар
О.В. Джуга С.Д.