Рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 червня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого одноособово
судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового
засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
Одеській області про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідно
до якої просила суд: визнати частково
недійсним договір купівлі-продажу та
визнати недійсним договір дарування
від 01.04.2003 р.: перевести права покупця 1/2
(однієї другої) частки квартири
АДРЕСА_1 на ОСОБА_1.

В порядку ст. 31 ЦПК України
представником позивача була подана
письмова заява про заміну предмета та
підстав позову, відповідно до якої
представник просив суд постановити
рішення яким: визнати недійсним
договір дарування, в частині
відчуження 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.
який посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстраційний №3510 від
01.04.2003 року в частині 1/2 частки квартири
АДРЕСА_1; визнати право власності за
ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1;
визначити порядок виконання рішення,
зазначивши, що воно після набрання ним
законної сили є підставою для
державної реєстрації в Реєстраційній
службі Головного управління юстиції у
Одеській області права власності за
ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та
скасування державної реєстрації в
Реєстраційній службі Головного
управління юстиції у Одеській області
права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1, що було
зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі
договору дарування, що посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстраційний №3510 від 01.04.2003р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 вирішили
придбати квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 за
10000,00 грн., що еквівалентно 2000,00 дол. США
у рівних частках. Свої зобов'язання
позивач виконала в повному обсязі,
разом з тим, ОСОБА_2 свої зобов'язання
не виконала та зареєструвала право
власності на зазначену квартиру за
ОСОБА_3.

Позивач зазначила, що відповідачі
ігнорують її частку у праві спільної
часткової власності на квартиру
АДРЕСА_1.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з позовом та просив визнати за нею
право власності на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1 та визнати недійсним договір
дарування, в частині відчуження 1/2
частки спірної

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місці
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, згідно
наданої до суду письмово заяви просить
справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача, ОСОБА_2, у
судове засідання не з'явилася, про час
та місце проведення судового засідання
ОСОБА_2 була повідомлена належним
чином, згідно наданої до суду письмової
заяви представник відповідача просить
справу розглядати у її відсутності та
відсутності відповідача, з урахуванням
наданих до суду письмових заперечень.

Відповідач ОСОБА_3, у судове засідання
не з'явилася, про час та місце
проведення судового засідання була
повідомлена належним чином, згідно
наданої до суду письмової заяви
просить справу розглядати за її
відсутності.

Представник третьої особи,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Одеській області,
у судове засідання не з'явився, про час
та місце проведення судового засідання
третя особа повідомлялася належним
чином, причини неявки свого
представника суду не повідомила.

Суд, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав

В судовому засіданні
встановлено, що в 2001 році відповідач
разом з позивачем вирішили придбати
квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 за 10000,00 грн.
(десять тисяч гривень 00 копійок), у
зв'язку з чим ОСОБА_1 передала ОСОБА_2
грошову суму у розмірі 5000,00 грн. (п'ять
тисяч гривень 00 копійок) для укладення
договору купівлі-продажу квартиру
АДРЕСА_1 з подальшою реєстрацією права
власності на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується розпискою від 01.08.2001
року.

01 серпня 2001 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
у простій письмовій формі, був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 08 липня 2002 року по справі №
2-2118/2002 визнано дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Згідно з договором дарування від 01
квітня 2003 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за №3570,
ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла у
дар - квартиру АДРЕСА_1.

19 жовтня 2007 року ОСОБА_3 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_10, у результаті чого
змінила прізвище на «ОСОБА_3»
(Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1,
видане 19 жовтня 2007 року Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції в
Одеській області).

Відповідно до ст 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

У відповідності до ст.ст. 526, 527 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Таким чином, суд встановив, що через
невиконання ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань щодо оформлення права
власності на 1/2 частку спірної квартири
за позивачкою вона не набула право
власності на всю квартиру та
відповідно не набула права на її
відчуження в частині 1/2 частки, що мала
належати ОСОБА_1.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України, суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу,, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позивач звернулася до суду
з вимогами, які підлягають правовому
захисту, вони є законними та
обґрунтованими, а тому позов підлягає
задоволенню

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 386, 392 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 213-215, 217, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
Одеській області - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати недійсним договір дарування, в
частині відчуження 1/2 частки квартири
АДРЕСА_1, який посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстраційний №3510 від 01.04.2003 року в
частині 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1

Визначити порядок виконання рішення,
зазначивши, що воно після набрання ним
законної сили є підставою для
державної реєстрації в Реєстраційній
службі Головного управління юстиції у
Одеській області права власності за
ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та
скасування державної реєстрації в
Реєстраційній службі Головного
управління юстиції у Одеській області
права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1, що було
зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі
договору дарування, що посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстраційний №3510 від 01.04.2003р.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя