Справа № 368/1321/14-ц
Провадження № 236840114
Рішення

іменем України

"15" липня 2014 р.
м.
Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської
області в складі:

Головуючого: судді
Закаблук О.В.

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

З участю сторін:

Позивачки:
ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

02.07.2014 року на адресу
Кагарлицького районного суду
Київської області надійшла позовна
заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів, в якій
позивачка просить суд винести рішення,
яким:

- розірвати шлюб між нею, - ОСОБА_1
та відповідачем, -ОСОБА_2,
зареєстрований 22.08.1992року
Балико-Щучинською сільською радою
Кагарлицького району Київської
області, актовий запис № 4 від
22.08.1992року та визначити, що після
розлучення неповнолітня дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 проживатиме з матір»ю,
тобто з нею.

- постановити рішення про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Липовий ріг Миронівського району
Київської області та жителя АДРЕСА_1,
аліментів на її користь на утримання
дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 13 частини всіх видів доходу
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
встановленого законодавством України,
починаючи з дня подання заяви і до
повноліття дитини.

07 липня 2014 року Кагарлицьким районним
судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК
України було відкрите провадження у
справі та призначено справу до
слухання.

В судовому засіданні, яке відбулося
15.07.2014 року позивачка ОСОБА_1 позовні
вимоги уточнила, зокрема, уточнила
позов в частині стягнення аліментів, а
саме, просила суд стягувати аліменти не
в частці, а в твердій грошовій сумі в
розмірі 400 грн., щомісячно.

На запитання суду позивачка ОСОБА_1
відповіла наступне.

З відповідачем по справі, - ОСОБА_2
шлюбні відносини не підтримує вже
декілька років. Крім того, вже більше
року відповідач ОСОБА_2 проживає вже в
іншій місцевості, тобто в іншому
населеному пункті, - в АДРЕСА_2, де
проживає спільно з своєю матір»ю.

Близько року відповідач ОСОБА_2 не
цікавиться життям своєї, як вважає
позивачка, формальної, сім»ї, не
спілкується ні з нею, ні з своїми
дітьми, - двома дочками, одна з яких є
неповнолітня.

Навіть на прохання допомогти
матеріально на утримання своєї дочки
ОСОБА_3, 2003 року народження, відповідач
ОСОБА_2 не реагує, мотивуючи це тим, що
не може влаштуватися на роботу.

Примиритися категорично не бажає, так
як вважає, що подальше спільне життя з
відповідачем, який постійно вживає
спиртними напоями та ігнорує інтереси
сім»ї, є безперспективними, тому
категорично заперечує на пропозицію
суду щодо надання терміну на
примирення.

Після розірвання шлюбу має бажання
мати прізвище, - «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти уточненого позову,
не надаючи суду обгрунтування
заперечення позову.

На запитання суду відповідач ОСОБА_2
відповів наступне.

Дійсно, більше року не проживає в
офіційній сім»ї, а проживає спільно з
своєю матір»ю за адресою: АДРЕСА_2.

Проти позову в частині розірвання
шлюбу заперечує в зв»язку з тим, що
вважає, що в разі розірвання шлюбу
відповідачка матиме право подавати на
нього на аліменти, яких він не має змогу
сплачувати.

Після ро»яснення судом йому того факту,
що позивачка ОСОБА_1 має право
стягувати з нього аліменти навіть без
розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2
все рівно заперечував проти розірвання
шлюбу.

На прохання суду обґрунтувати свою
позицію щодо заперечення проти
розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2
зазначив, що це його особиста позиція,
що він просто не хоче розривати шлюб,
клопотання про надання терміну на
примирення, навіть після роз»яснення
йому судом даної процесуальної дії, не
заявляв.

Що стосується позову в частині
стягнення аліментів, то він також
заперечує проти позову, так як не має
постійного місця роботи, тому не зможе
сплачувати аліменти.

На запитання суду, коли він надавав
кошти своїй дочці ОСОБА_3 2003 року
народження, пригадати не може, але
пам»ятає, що колись водив її в магазин.

Фізично здоровий, іншої сім»ї немає,
інших утриманців немає, іншими
аліментними зобов»язаннями не
обтяжений.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка
уточнила позов в частині способу
стягнення аліментів, вислухавши
відповідача ОСОБА_2, який повністю
заперечував проти уточненого позову,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку щодо задоволення
уточненого позову, обґрунтовуючи своє
рішення наступним.

Обґрунтування судом задоволення
позову в частині розірвання шлюбу.

Фактичні обставини справи, встановлені
судом.

22.08.1992 року позивачка ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з відповідачем
ОСОБА_2.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, яке
видано 22 серпня 1992 року Балико -
Щучинською сільською радою
Кагарлицького району Київської
області, з якого видно, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Липовий
Ріг Миронівського району Київської
області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
уродженка с. Балкио - Щучинка
Кагарлицького району Київської
області, уклали шлюб 22.08.1992 року, про що
в книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу 22 серпня 1992 року зроблено запис
за № 4.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_1.

Від спільного шлюбу сторони мають двох
дітей, одна з яких неповнолітня, -
ОСОБА_3 2003 року народження.

Вищевказаний факт підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, видане 07 листопада 2003 року
виконкомом Балико - Щучинської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, з якого видно, що
ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Балико - Щучинка Кагарлицького району
Київської області, про що в книзі
записів громадянського стану про
народження зроблено відповідний
актовий запис за № 03.

В графі «батько» зазначений відповідач
- ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка -
ОСОБА_1.

Станом на даний час неповнолітня
дитина, - дочка ОСОБА_3 проживає спільно
з матір»ю, позивачкою по справі, -
ОСОБА_1.

Як встановлено судом в судовому
засіданні з пояснень сторін, спільне
життя у сторін не склалося, через
протирічивість поглядів на життя,
несумісність характерів, постійне
зловживання алкоголем відповідачем
ОСОБА_2.

Часті сварки в сім'ї на грунті
зловживання алкоголем відповідачем
ОСОБА_2 призвели до того, що подальше
спільне життя і збереження шлюбу стало
суперечити інтересам сторін по справі,
зокрема, позивачки ОСОБА_1 та інтересам
неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, 2003 року
народження.

В процесі спільного проживання сторони
стали байдужими один до одного,
утратили почуття любові, що є
обтяжливим для них обох.

Позивачка ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2
на даний час, з початку 2013 року
подружніх стосунків не підтримують,
спільного господарства та сімейного
бюджету не мають, проживають окремо на
різних житлових площах, в різних
регіонах.

На думку суду, шлюб сторін носить
формальний характер, при його
фактичному розпаді, примирення між
сторонами, не зважаючи на зусилля суду,
неможливе.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що, як зазначив сам
відповідач ОСОБА_2, він не хоче
розірвання шлюбу лише на тій підставі,
що, на його думку, у випадку розірвання
шлюбу позивачка ОСОБА_1 буде стягувати
з нього аліменти на утримання
неповнолітньої дочки, які він не може
сплачувати, інших причин проти
розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2
назвати не зміг.

Дану позицію відповідача ОСОБА_2 проти
розірвання шлюбу суд розцінює лише як
безпідставну спробу уникнути сплати
аліментів на його неповнолітню дочку.

Спору у сторін що до місця проживання
дитини ОСОБА_3, 2003 року народження
немає, за спільною згодою сторін вона
залишаються проживати з позивачкою, -
ОСОБА_1.

Норми матеріального права, застосовані
судом при вирішенні спору.

Згідно ч. З ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя..

Суд у відповідності до ч. 2 статті 112
Сімейного Кодексу України постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» проголошена
Конституцією України охорона сім»ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» при
вирішенні спору про місце проживання
дитини належить звертати особливу
увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із
батьків вона бажає проживати. Судам
слід враховувати також положення ст. 160
СК, якою передбачено, що місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, яка досягла десяти років, - за
спільною згодою батьків та самої
дитини, а місце проживання дитини, яка
досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

На даний час дитина постійно проживає
з позивачкою ОСОБА_1, відповідач же
ОСОБА_2, як встановлено судом в судовому
засіданні, взагалі не цікавиться
життям своєї дитини.

У зв'язку з чим, суд вважає, визначення
місця проживання дитини з матір'ю не
буде суперечити інтересам дитини.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв»язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище, тому суд вирішує за
клопотанням позивачки ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу залишити їй шлюбне
прізвище, - «ОСОБА_1».

Судові витрати.

Що стосується судових витрат, то
дане питання врегульовано ст. 88 ЦПК
України, проте, враховуючи ту
обставину, що позивачка ОСОБА_1 ні в
прохальній частині позовної заяви ні в
судовому засіданні не просить стягнути
судові витрати у виді сплаченого нею
судового збору з відповідача ОСОБА_2,
тому суд не стягує з відповідача ОСОБА_2
на користь позивачки ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп., залишивши
судові витрати за позивачкою, - ОСОБА_1

Обґрунтування судом задоволення
позову в частині розірвання шлюбу.

Фактичні обставини справи, встановлені
судом.

Підсудність.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред»являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови
про стягнення аліментів, про визнання
батьківства відповідача, позови, з
трудових правовідносин, можуть
пред»являтися також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з
паспорту позивачки ОСОБА_1, остання
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно, дана справа підсудна
Кагарлицькому суду Київської області
як суду загальної юрисдикції першої
інстанці.

Що стосується фактичним обставинам
справи, то судом в судовому засіданні
встановлено наступне.

22.08.1992 року позивачка ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з відповідачем
ОСОБА_2.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, яке
видано 22 серпня 1992 року Балико -
Щучинською сільською радою
Кагарлицького району Київської
області, з якого видно, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Липовий
Ріг Миронівського району Київської
області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
уродженка с. Балкио - Щучинка
Кагарлицького району Київської
області, уклали шлюб 22.08.1992 року, про що
в книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу 22 серпня 1992 року зроблено запис
за № 4.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_1.

Від спільного шлюбу сторони мають двох
дітей, одна з яких неповнолітня, -
ОСОБА_3 2003 року народження.

Вищевказаний факт підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, видане 07 листопада 2003 року
виконкомом Балико - Щучинської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, з якого видно, що
ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Балико - Щучинка Кагарлицького району
Київської області, про що в книзі
записів громадянського стану про
народження зроблено відповідний
актовий запис за № 03.

В графі «батько» зазначений відповідач
- ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка -
ОСОБА_1.

Станом на даний час неповнолітня
дитина, - дочка ОСОБА_3 проживає спільно
з матір»ю, позивачкою по справі, -
ОСОБА_1.

Даний факт підтверджується довідкою №
276, виданою 27 червня 2014 року виконавчим
комітетом Балико - Щучинської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, в якій вказано, що
дитина ОСОБА_3 проживає з матір»ю
ОСОБА_1, та знаходиться на її утриманні.

Як встановлено судом в судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_2 на даний
час участі у вихованні дитини, яка
знаходиться на повному утриманні
позивачки ОСОБА_1, не приймає,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, проживає не тільки на
іншій житловій площі, а й в іншому
регіоні, в зв»язку з чим позивачці
ОСОБА_1 приходиться самотужки
виховувати та утримувати дитину.

Норми матеріального права, зокрема,
норми СК України, які були застосовані
судом при вирішенні спору щодо:

- стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що
обов'язок батьків утримувати свою
неповнолітню дитину належить до
конституцій них обов'язків і
передбачений ч. 2 статті 51 Конституції
України від 28 червня 1996 року,
відповідно до якої батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.

Підставою для виникнення права
неповнолітньої дитини на утримання від
батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному
випадку споріднення доведено
свідоцтвом про народження НОМЕР_4,
видане 07 листопада 2003 року виконкомом
Балико - Щучинської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, з якого видно, що ОСОБА_3,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Балико -
Щучинка Кагарлицького району
Київської області, про що в книзі
записів громадянського стану про
народження зроблено відповідний
актовий запис за № 03.

В графі «батько» зазначений відповідач
- ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка -
ОСОБА_1.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3
повноліття, тобто вісімнадцятирічного
віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
по справі, - ОСОБА_2 зобов»язаний
утримувати свою дитину, - дочку, шляхом
сплати аліментів до досягнення
дитиною, - дочкою ОСОБА_3 18 - ти річного
віку, тобто, до досягнення його дочкою
повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_12.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі визначено Законом в ст. 184
СК України.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
маніть істотне зна чення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше мі
німального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 цього
Кодексу, то дитині призначається
відповідно до закону державна допомога
в розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти
призначаються у випадках, коли платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявно сті інших обставин, що
мають істотне значення. До таких
обставин, зокрема, відносить ся і
ситуація, коли стягнути аліменти в
частці від заробітку (доходу) практично
немож ливо, як в даному випадку, або
коли це істотно порушує інтереси
однієї зі сторін (наприклад, коли суд
має достатньо причин вважати, що
відповідач приховує свої реальні
доходи), як в даному випадку, адже
відповідач хоча офіційно не працює
тривалий час, проте одягається,
харчується, забезпечує свій побут, що,
на думку суду, вказує на наявність
неофіційного заробітку у відповідача.

Слід зазначити, що розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, підлягає індексації від повідно
до Закону України від 03.07.1991 року №
1282-ХІІ «Про індексацію грошових
доходів населення».

При визначенні розміру аліментів, які
необхідно стягувати з відповідача,
судом було враховано наступні
обставини, які зазначені в ст. 182 СК
України:

- дитина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, тому
потребує значних коштів на утримання.

- Відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий,
працездатного віку, працездатний,
іншої сімі»ї не має, іншими аліментними
зобов»язаннями не обтяжений, не має на
утриманні інших осіб.

Крім того, як судом було зазначено вище,
суд критично відноситься до позиції
відповідача ОСОБА_2, що він заперечує
проти виплати аліментів, так як ніде не
працює, так як дану обставину суд
розцінює як намагання відповідача
ухилитися від Конституційного
обов»язку щодо утримання своєї дитини
до досягнення нею повноліття.

Отже, враховуючи вищевикладене, та ту
обставину, що позивачка ОСОБА_1 просить
стягувати аліменти в твердій грошовій
сумі, розмір якої обгрунтувала в
судовому засіданні, суд, враховуючи
вищевикладені судом обставини, прийшов
до висновку щодо стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.
щомісячно, в решті суми слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, тобто, в даному
випадку слід стягувати аліменти з
02.07.2014 року.

Судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення
судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88
ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Так, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка
звільнена від сплати судового збору, як
особа, звільнена від сплати судового
збору при подачі позовної заяви про
стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 не входить до кола
осіб, які звільнені від сплати судового
збору.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи, що стосується судового збору,
суд, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України
приходить до висновку щодо стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село
Липовий Ріг Миронівського району
Київської області, паспорт серії
НОМЕР_5, виданий 18 жовтня 2012 року
Кагарлицьким РС Управління ДМС України
в Київській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь держави 243 грн.
60 коп. судових витрат.

Керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, 191
СК України , п. 17 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 15.05.2006 №3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст..ст. 215, 218, п. 1
ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 серпня 1992 року
Балико - Щучинською сільською радою
Кагарлицького району Київської
області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем село Липовий Ріг
Миронівського району Київської
області, паспорт серії НОМЕР_5, виданий
18 жовтня 2012 року Кагарлицьким РС
Управління ДМС України в Київській
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
уродженкою с. Б. Щучинка Кагарлицького
району Київської області, паспорт
серії НОМЕР_6, виданий 30 серпня 1995 року
Ржищівським МВМ ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_3, яке видано 22 серпня 1992 року
Балико - Щучинською сільською радою
Кагарлицького району Київської
області, актовий запис № 4, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу
ОСОБА_1 залишити прізвище, - «ОСОБА_1».

Місцем проживання неповнолітньої
дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво
про народження НОМЕР_4, видане 07
листопада 2003 року народження
виконкомом Балико - Щучинської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, визначити місцем
проживання матері, - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки с. Б. Щучинка
Кагарлицького району Київської
області, паспорт серії НОМЕР_6, виданий
30 серпня 1995 року Ржищівським МВМ ГУ МВС
України в Київській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Стягнути з ОСОБА_2, , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця село Липовий Ріг
Миронівського району Київської
області, паспорт серії НОМЕР_5, виданий
18 жовтня 2012 року Кагарлицьким РС
Управління ДМС України в Київській
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, щомісячно, аліменти на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки с. Б.
Щучинка Кагарлицького району
Київської області, паспорт серії
НОМЕР_6, виданий 30 серпня 1995 року
Ржищівським МВМ ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, на утримання дитини:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про
народження НОМЕР_4, видане 07 листопада
2003 року народження виконкомом Балико -
Щучинської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, в розмірі 400 грн., починаючи з
дня подання заяви, - з 02.07.2014 року, до
повноліття дитини, - ОСОБА_3, - до
ІНФОРМАЦІЯ_12.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця село Липовий Ріг
Миронівського району Київської
області, паспорт серії НОМЕР_5, виданий
18 жовтня 2012 року Кагарлицьким РС
Управління ДМС України в Київській
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь держави 243 грн. 60 коп.
судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук