Справа № 184/1582/14-ц
Номер провадження 2/184/409/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014м.
ОрджонікідзеОрджонікідзевський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючого
судді - Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ ГІРНИЧО -
ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», треті особи:
директор по управлінню персоналом ПАТ
«ОГЗК» Черьомушкін О.В., Голова
Правління ПАТ «ОГЗК» Шуваєв С.П. «про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, виплату
заробітку за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди», -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги, висловлені в
позовній заяві та просить суд
скасувати наказ № 132 від 22.02.2014 року про
його звільнення, поновити його на
роботі в РМЦ ПАТ «ОГЗК», стягнути на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду у
розмірі 200.000 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що в ПАТ
«ОГЗК» він працював з 2008 року, спочатку
в Шевченківському кар'єрі, потім
черговим слюсарем по ремонту
обладнання Північного кар'єрі. У 2013
році у зв'язку з встановленням 25% втрати
працездатності був переведений на
більш легку роботу, а саме
комплектувальником виробів та
інструментів Ремонтно-механічного
цеху ПАТ «ОГЗК». Йому були встановлені
медичні обмеження з підняття ваги,
далека ходьба, перемерзання. Він
працював в інструментальній кладовій
за окладом. За станом здоров'я не міг
виконувати фізичну роботу у вигляді
ручного рубання по 150 метрів тросів в
діаметрі від 8 мм до 36 мм на куски
довжиною по 60-70 см., складування їх до
купи, носіння в ручну металевих виробів
вагою понад 35 кг., та виконання іншої
фізичної роботи, яка не входила до його
обов'язків. Його це заставляли робити,
однак за станом здоров'я поставлені
задачі своєчасно виконати не міг. Після
таких нарядів з великими фізичними
навантаженнями, стан його здоров'я
різко погіршувався, що призводило до
госпіталізації в лікарні. Це не
подобалось керівництву і на цьому
ґрунті виникли неприязні стосунки до
нього з боку начальника механічної
дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК» ОСОБА_3, та
начальника РМЦ ОСОБА_4, які стали
створювати умови, щодо його звільнення,
щоб не перечив їм. Вони підготовили
доповідні, на підставі яких він був
безпідставно притягнутий до
дисциплінарної відповідальності. Коли
він почав оскаржувати ці накази в суді
то нього 23.04.2013 року безпідставно
звільнили з роботи на підставі ст. 40 ч. 4
КУпЗП (за прогул).

Цьому було наступне: З 1 грудня 2013 року
по невизначений термін, як він, так і
інші робітники РМЦ ПАТ «ОГЗК» не
працювали, так як знаходились на
вимушеному простої з вини
підприємства. 12.03.2014 року старший
майстер РМЦ ОСОБА_5 по мобільному
телефону повідомив, що йому необхідно
звернутись до відділу кадрів ПАТ
«ОГЗК». В цей же день у відділі кадрів
йому видали бланк карти особи, яка
підлягає медичному огляду та
порекомендували 13.03.2014 року рибути на
роботу та вранці він прибув на роботу
до РМЦ де до наряду тільки йому одному
начальник дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК»
ОСОБА_6 було усно оголошено наказ чи
розпорядження директора по управлінню
персоналом ПАТ «ОГЗК» про відзив з
простою та направлення для проходження
позачергового медичного огляду в
період з 13 по 18 березня 2014 року. ОСОБА_6
повідомив, що його відкликано з
вимушеного простою на 4 дні, на період з
13 по 18.03.2014 року і, що кожного дня він
повинен приїздити на роботу, а після
цього їхати для проходження медичного
огляду в лікарню м. Орджонікідзе. Він
запропонував, щоб йому дозволили не
прибувати в ранці на роботу, а з самого
ранку займатись обходом лікарів, так як
після приїзду на роботу не встигне за 4
дні пройти комісію, але в цьому було
відмовлено.

13.03.2014 роки він пішки та попутним
транспортом за свої кошти з місця
роботи направився до лікарні (більше 10
км). В цей день до кінця робочої зміни
встиг пройти тільки одного лікаря. В
ранці 14.03.2014 року він службовим
автобусом, разом з іншими робітниками
прибув на роботу до РМЦ ПАТ «ОГЗК», де
майстром ОСОБА_7 йому був виданий наряд
на видачу та прийом інструментів. В
книзі нарядів поставив свій підпис про
отримання наряду, про проведений з ним
інструктаж з техніки безпеки і
приступив до виконання наряду. Він цілу
зміну видавав та приймав інструмент
від токарів. Під час роботи до прийшов
начальник дільниці ОСОБА_6 з питанням,
що він тут робить, на що він пояснив, що
йому видали наряд на роботу, а тому
зобов'язаний працювати. Це його дуже
обурило, він став кричати на майстра
ОСОБА_7 за видачу йому наряду, він
виконав наряд, після робочої зміни
поїхав до лікарні з метою продовження
проходження медичного огляду, однак
з-за пізньої години не встиг попасти ні
до одного з лікарів. 15,16 березня 2014 року
були для нього та лікарів вихідними
днями, а тому медичний огляд не
проводився. В ранці 17.03.2014 року він
службовим автобусом прибув на роботу
до РМЦ ПАТ «ОГЗК», де перед нарядом
повідомив керівництво, що почав
проходити медогляд. В книзі нарядів у
зв'язку з відсутності наряду, його
прізвище зазначено не було. Таке усне
розпорядження майстрам надав
начальник дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК»
ОСОБА_6, який сказав їхати в лікарню для
продовження медичного огляду. Після
цього, він пішки та попутним
транспортом за свої кошти направився
до лікарні та до кінця робочої зміни
встиг пройти тільки одного лікаря.

В ранці 18.03.2014 року він службовим
автобусом, разом з іншими робітниками
прибув на роботу до РМЦ ПАТ «ОГЗК», де
перед нарядом повідомив керівництво,
що продовжує проходити медогляд. В
книзі нарядів його прізвище зазначено
не було. Начальник дільниці РМЦ ПАТ
«ОГЗК» ОСОБА_6, сказав їхати в лікарню
для продовження проходження медичного
огляду. Також ОСОБА_6 повідомив, що з
19.03.2013 року та до особистого
розпорядження він та інші робітники
повинні знаходитись на вимушеному
простої з вини підприємства і на роботу
не приїжджати.

03.04.2014 року він приступив до роботи і
працював на своєму робочому місці
згідно графіку включно по 22.04.2014 року. В
цей період начальник цеху РМЦ ПАТ
«ОГЗК» ОСОБА_4 запропонував надати
довідку, що в період з 13 по 18.03.2014 року
він проходив медичний огляд на що він
доповів, що не всі лікарі пройдені і
надав довідку з лікарні від 17.04.2014 року,
що з 13 по 18.03.2014 року він проходив
медичний огляд.

В ранці 23.04.2014 року він прибув на наряд
до РМЦ ПАТ «ОГЗК» де на наряді
начальник РМЦ ПАТ «ОГЗК» ОСОБА_4
зачитав наказ про його звільнення за
прогули і направив до відділу кадрів
ПАТ «ОГЗК», де там ознайомили з наказом
№ 132 від 23.04.2014 року про звільнення на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпПУ та з
найменуваннями документів, на підставі
яких був складений наказ, надали
ксерокопію наказу та трудову книжку.
Керівництву РМЦ ПАТ «ОГЗК» було
достовірно відомо, що з 13 по 18.03.2014 року
він проходив медогляд згідно їх
розпорядження. 14.03.2014 року ще працював
на підприємстві всю зміну, однак
незважаючи на поважну причину
відсутності на роботі 13, 17, 18.03.2014 року,
сфабрикували документи і оформили це
як прогул. При цьому згідно
розпорядження його з вимушеного
простою викликали не на роботу, а для
проходження медогляду. 23.04.2014 року
звернувся до ПАТ «ОГЗК», з письмовою
заявою, щодо надання копії перелічених
в додатку документів на підставі яких
був виданий наказ про звільнення, або
надали можливість з ним ознайомитись
та зняти копії. 24.04.2014 року цю заяву
отримав Відповідач, однак ні як на неї
не відреагував до теперішнього часу. В
наказі про звільнення не зазначено
саме за які дні Відповідач вважає
прогул. Тільки по назвам в додатках він
може здогадатись, що річ йде про 13, 14, 17,
18 березня 2014 року. Також в нього виникає
сумнів стосовно звільнення не Головою
Правління ПАТ «ОГЗК» ОСОБА_8, а
директором по персоналу, який не
приймав на роботу.

Позивач вважає, що наказ № 132 від 22.02.2014
року підписаний директором по
персоналу ПАТ «ОГЗК» Черьомушкіним О.В.
про його звільнення з роботи 23.04.2014 року
на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, є
безпідставний, не законний, а тому
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

По-перше, згідно п. 4 ст. 40 КЗпПУ
(Розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу) трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках:

4) прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Прогулом без поважних причин
вважається полишення роботи без
відповідного попередження роботодавця
в установленому порядку про розірвання
трудового договору або залишення
роботи до закінчення строку
попередження без згоди на це
роботодавця, якщо такий договір
укладено на невизначений строк;
залишення без поважних причин особою, з
якою укладено строковий трудовий
договір, роботи до закінчення строку
трудового договору.

Якщо б начальник дільниці ОСОБА_6, не
вимагав від нього явку на робоче місце
13, 14, 17, 18 березня 2014 року, а надав
можливість з ранку прибувати на
медичний огляд, то він б встиг би пройти
повний медичний огляд за ці дні. А так
він навмисно його заставляв прибувати
на роботу, відкіля пішки, або попутним
транспортом повинен був добиратись до
лікарні, яка розташована більш як 10 км.
від роботи. Це робилось навмисно, щоб
він не встиг пройти медогляд.

По-друге, керівництво РМЦ ПАТ «ОГЗК»
маючи на руках довідку про те, що він з 13
по 18 березня 2014 року проходив медичне
обстеження, яка підтверджувала
поважність відсутності на роботі,
навмисно приховали цю довідку. Ця
обставина, а також і мій виклик на
роботу на 4 зміни 13, 14, 17, 18 березня 2014
року свідчили, про бажання керівництва
РМЦ незаконно мене звільнити з роботи.
Про це свідчить також і повідомлення
ПАТ «ОГЗК» від 18.04.2014 року про
необхідність мого прибуття до відділу
кадрі за трудовою книжкою у зв'язку з
моїм звільненням. Наказ про звільнення
був виданий тільки 22.04.2014 року, а відділ
кадрів вже 18.04.2014 року викликав мене за
трудовою діяльністю.

По третє, в наказі про звільнення не
зазначено дні, які власник вважає за
прогул. Згідно ст.147 КЗпПУ, звільнення з
роботи за прогул відноситься до
стягнень за порушення трудової
дисципліни.

Згідно ст. 147-1, дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
працівника.

Приймав його на роботу та переводив
його на посаду комплектувальника
виробів та інструментів
Ремонтно-механічного цеху ПАТ «ОГЗК» -
Голова Правління. Однак з не зрозумілих
підстав звільнив з роботи директор по
персоналу, який не має повноважень на
приймання, перевід та звільнення з
роботи. А тому і в цій частині вважаю
звільнення незаконним.

По-четверте, згідно ст. 148 КЗпПУ
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення.

Якщо ПАТ «ОГЗК» і вважав його
«відсутність» на роботі 13, 14, 17, 18
березня 2014 року як прогул, а видав наказ
лише 22.04.2014 року, то був пропущений
строк притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

По-п'яте, згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України,
перед тим, як застосовувати стягнення
за прогул, керівник повинен зажадати
від порушника трудової дисципліни
письмових пояснень. Однак йому ніхто не
казав дати таке пояснення.

По-шосте, згідно ст. 43 КЗпП України,
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктом 4 ст. 40,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник. Виборний орган
первинної профспілкової організації,
розглядає у п'ятнадцятиденний строк
обгрунтоване письмове подання
власника або уповноваженого ним органу
про розірвання трудового договору з
працівником. Подання власника або
уповноваженого ним органу має
розглядатися у присутності працівника.

Ця обставина, а також виклик на роботу
на 4 зміни 13, 14, 17, 18 березня 2014 року
свідчили, про бажання керівництва РМЦ
незаконно звільнити з роботи. Про це
свідчить також і повідомлення ПАТ
«ОГЗК» від 18.04.2014 року про необхідність
його прибуття до відділ. Розгляд
подання у разі відсутності працівника
допускається лише за його письмовою
заявою. Однак ніякого розгляду не було,
про це не повідомляли і він не давав
згоди на розгляд без його участі.

По-сьоме, виходить, що згідно
розпорядження від 12.03.2014 року директора
по управлінню персоналом ПАТ «ОГЗК»,
його відкликали з простою не для
виконання роботи, а для проходження
медичного огляду в період з 13 по 18.03.2014
року. В цей період він проходив як
медогляд, так і відпрацював один день.
Про який прогул взагалі може йти річ,
якщо його не викликали на роботу.
Медогляд проводиться у вільний від
роботи час.

Крім цього, останній медичний огляд він
проходив в серпні 2013 року. З ранку та до
вечора на медичний огляд уходило
більше як 4 дні. Його навмисно
заставляли прибувати на роботу вранці,
щоб він не встиг за 4 дні пройти
медогляд. Медичний огляд працівники
проходять у вихідні дні, а не в робочі.
Медогляд проводиться один раз на рік.

Позивач вважає, що незаконним
звільненням ПАТ «ОГЗК» заподіяв
моральну шкоду. Його та сім!ю позбавили
заробітку та засобів на існування,
підірвана репутація, в його трудовій
книжці внесений запис прогульника.
Перед робітниками РМЦ його зганьбили.
Моральну шкоду він оцінює в 200 000 грн.,
яка підлягає стягненню з ВАТ «ОГЗК», а в
подальшому з посадових осіб, які
фабрикували відносно нього документи
для незаконного звільнення за прогули.

За таких обставин позивач просить суд
свої позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні з позовними вимогами
позивача не згодні та просять суд в їх
задоволенні відмовити, надав з цього
приводу письмові заперечення.

Треті особи - Черьомушкін О.В. та Шуваєв
С.В. в судове засідання повторно не
зявилися, про день та час розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про важливість своєї
відсутності суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідка ОСОБА_10, дослідивши матеріали
справи і оцінивши їх в сукупності,
прийшов до висновку, що заявлені
позивачем вимоги необґрунтовані, не
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні та не підлягають задоволенню
в повному обсязі за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підстави своїх вимог. Відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні, 18
квітня 2008 року позивач ОСОБА_1 був
прийнятий до Шевченківського кар'єру
ПАТ «ОГЗК» за професією слюсар
черговий по ремонту обладнання.
Відповідно до карти особи, яка підлягає
медичному огляду від 18.04.2008 року
Позивач за медичним висновком був
придатний до праці слюсарем черговим
та по ремонту обладнання, без будь-яких
протипоказань. При прийманні на роботу
Позивач не надавав ніяких медичних
документів щодо обмежень або
протипоказань.

28.07.2010 року Позивач був переведений
слюсарем черговим та з ремонту
обладнання до Північного кар'єру ПАТ
«ОГЗК». 17.08.2012 року при проходженні
ОСОБА_1 періодичного медичного огляду,
відповідно картки працівника, який
підлягає попередньому (періодичному)
медичному огляду медична комісія
зробила висновок: придатний до роботи
за професією слюсар черговий та з
ремонту обладнання без фізичних
навантажень, тривалого перебування на
ногах, перемерзання.

20.11.2012 року згідно довідки серія 10АА
№004849 медико-соціальною експертною
комісією м. Дніпропетровськ (МСЄК) з
01.11.2012 року ОСОБА_1 встановлено 25%
ступеня втрати професійної
працездатності. Група інвалідності
ОСОБА_1 не встановлена, дату переогляду
призначено на 01.11.2014 року та
рекомендовано медикаментозне
лікування у травматолога,
невропатолога.

16.01.2013 року відповідно до медичних
рекомендацій від 17.08.2012 року Позивач
був переведений комплектувальником
виробів та інструментів
Ремонтно-механічного цеху ПАТ «ОГЗК».
Згідно картки працівника, який
підлягає попередньому медичному
огляду від 08.08.2013 року ОСОБА_1 придатний
для роботи за професією
комплектувальник виробів та
інструментів. Обмежень щодо умов та
характеру подальшої праці
(протипоказання) за професією
комплектувальник виробів згідно
картки працівника, який підлягає
попередньому медичному огляду від
08.08.2013 року не встановлено.

20.02.2014 року на адресу ПАТ "ОГЗК" від
Позивача надійшла позовна заява від
12.02.2014 року про скасування наказів №
П-8526832-909 від 24.09.2013 року, ЖІ-8 від
14.11.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності. В
додатках до позовної заяви, Позивач
зокрема надав виписку К3
«Орджонікідзевська ЦМЛ» ДОР» №5370
стаціонарного хворого
хірургічно-травматологічного
відділення від 09.10.2013 року (копія
надається). У пункті 6 даної виписки
вказано повний діагноз ОСОБА_1, в т.ч.
вказано, що це наслідки виробничої
травми (30.05.2002 р.), у хворого є обмеження
рухів у поперековому відділі хребта і
він перебуває під спостереженням
лікарів травматолога та невропотолога.

Таким чином, тільки 20.02.2014 року
Відповідачу стало відомо про повний
діагноз Позивача, зокрема про
виробничу травму, яку він отримав 30.05.2002
року, в період роботи на ВАТ «Суха
Балка» та наявний стан здоров'я. Як
вбачається, ОСОБА_1 приховав відомості
про наявний стан свого здоров'я, як від
адміністрації Комбінату при прийманні
на роботу так і від адміністрації цеху
при переведенні, чим порушив
законодавство про охорону праці і
створив додаткові труднощі при
виконанні ним професійних обов'язків.

Тим самим. Позивач порушив п.1.6.
Інструкції з охорони праці для
комплектувальника виробів та
інструментів № 230, затвердженої
наказом № ОД-7 від 01.12.2011 року
(копія надається), відповідно якої
комплектувальник виробів та
інструментів зобов'язаний, в т.ч.:
проходити у встановленому
законодавством порядку попередні та
періодичні медичні огляди. При
проходженні медогляду не приховувати
від медкомісії скарг та інформації про
наявність загальних і
виробничообумовлених захворювань.

Основами законодавства України про
охорону здоров'я, Законами України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
та «Про захист населення від
інфекційних хвороб», зокрема,
встановлено, що з метою охорони
здоров'я населення організуються
профілактичні медичні огляди ряду
категорій громадян, професійна чи інша
діяльність яких пов'язана з
обслуговуванням_ населення і може
спричинити поширення інфекційних
захворювань, виникнення харчових
отруєнь, а також працівників, зайнятих
на важких роботах і на роботах зі
шкідливими або небезпечними умовами
праці, військовослужбовців.

Одночасно передбачено, що піклування
про власне здоров'я та здоров'я своїх
дітей, а також проходження у
передбачених законодавством випадках
профілактичних медичних оглядів,
здійснення щеплень тощо, відноситься
до обов'язків громадян України.

Відповідно до ст. 169 Кодексу законів про
працю України та ст. 17 Закону України
«Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 р. №
2694-ХІІ роботодавець зобов'язаний за
свої кошти організувати проведення
попереднього (при прийнятті на роботу)
і періодичних (протягом трудової
діяльності) медичних оглядів
працівників, зайнятих на важких
роботах, роботах зі шкідливими чи
небезпечними умовами праці або таких,
де є потреба у професійному доборі, а
також щорічного обов'язкового
медичного огляду осіб віком до 21 року.

Медичні огляди проводяться
відповідними закладами охорони
здоров'я, працівники яких несуть
відповідальність згідно із
законодавством за відповідність
медичного висновку фактичному стану
здоров'я працівника.

Процедура проведення попереднього (під
час прийняття на роботу) та періодичних
(протягом трудової діяльності)
медичних оглядів працівників, зайнятих
на важких роботах, роботах зі
шкідливими чи небезпечними умовами
праці або таких, де є потреба у
професійному доборі, щорічному
обов'язковому медичному огляді осіб
віком до 21 року (тобто, «трудових»
медоглядів) детально визначена у
Порядку проведення медичних оглядів
працівників певних категорій,
затвердженому наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 21 травня
2007 р. № 246.

Виходячи із зазначеного, періодичні
медичні огляди поділяються на
попередні (при прийняті на роботу),
періодичні (протягом трудової
діяльності), щорічні обов'язкові (для
осіб до 21 року).

Крім того, на вимогу головного
державного санітарного лікаря, а також
на прохання працівника, якщо він
пов'язує погіршення стану свого
здоров'я з умовами праці, можуть
проводитися позачергові медичні
огляди вказаних вище категорій осіб.

Для вирішення питання наявності
протипоказань у ОСОБА_1 до роботи за
професією комплектувальник виробів та
інструментів, ПАТ "ОГЗК" на адресу
комунального закладу «Центр первинної
допомоги м. Орджонікідзе» був
направлений запит №84/07-71 від 03.03.2014
року.

Головним лікарем комунального закладу
«Центр первинної допомоги м.
Орджонікідзе» ОСОБА_12 було
рекомендовано ПАТ «ОГЗК» направити
ОСОБА_1 на позачерговий медичний огляд,
про що повідомлено листом №552 від 05.03.
2014 року.

12.03.2014 року, на вимогу головного лікаря
спеціалістом відділу кадрів Позивачу
було видано направлення та картку
особи, яка підлягає медичному огляду.
Крім того, ОСОБА_1 було відкликано з
простою та надано термін з 13.03.2014 року
по 18.03.2014 року для проходження
медичного огляду, про що видано
розпорядження РМЦ ПАТ «ОГЗК» №П-115 від
12.03.2014 року "Про проходження медичного
огляду працівника підрозділу ПАТ
"ОГЗК".

13.03.2014 року начальник механічної
дільниці РМЦ ОСОБА_10 зачитав дане
розпорядження комплектувальнику
виробів та інструментів ОСОБА_1 у його
присутності, головного інженера
ОСОБА_6, бригадира ОСОБА_13, голови
цехової профспілки ОСОБА_14, але Позивач
відмовився від ознайомлення з даним
розпорядженням під підпис, про що
складено комісійний Акт за участю
вищевказаних працівників.

14.03.2014 року майстром механічної
дільниці РМЦ ОСОБА_7 помилково був
виданий наряд ОСОБА_1 на видачу та
прийом інструментів. Наряд був
змінений о 7:30 год., про що складено
комісійний Акт від 14.03.2014 року у
присутності ОСОБА_1 заступника
начальника РМЦ ОСОБА_15, начальника
механічної дільниці РМЦ ОСОБА_10,
майстра механічної дільниці РМЦ
ОСОБА_7, електрогазозварника ОСОБА_16.,
фрезерувальника ОСОБА_17.(копія
надається).

Крім того, було складено комісійний Акт
від 14.03.2014 року про відмову Позивача від
ознайомлення з розпорядженням №П-115
під підпис та проходження медичного
огляду у присутності ОСОБА_1,
заступника начальника РМЦ ОСОБА_15,
начальника механічної дільниці РМЦ
ОСОБА_10, майстра механічної дільниці
РМЦ ОСОБА_7, електрогазозварника
ОСОБА_16, фрезерувальника ОСОБА_17.(копія
надається).

17.03.2014 року, 18.03.2014 року Позивач був
відсутній при видачі наряду та
протягом робочої зміни, про що складено
комісійний Акт членами комісії:
бригадир ОСОБА_13, голова цехової
профспілки ОСОБА_14, головний інженер
ОСОБА_6.

Па вимогу керівництва РМЦ після спливу
строку, встановленого розпорядженням
№П-115 для проходження медичного огляду
Позивач не надав результати
попереднього (періодичних) медичного
огляду працівників і висновок Комісії
про стан здоров'я. Крім того, Позивач не
надав ніяких пояснень причини
відсутності на роботі в період з 13.03.2014
року по 18.03.2014 року.

Для з'ясування причини відсутності
ОСОБА_1 на роботі, ПАТ «ОГЗК» були
направлені запити № 125/07-71 від 01.04.2014
року на адресу КЗ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги м.
Орджонікідзе», №126/07-71 від 01.04.2014 року на
адресу КЗ «Орджонікідзевська
центральна міська лікарня» про надання
інформації стосовно находження ОСОБА_1
на стаціонарному або амбулаторному
лікуванні, або про звернення за
медичною допомогою з 13.03.2014 року.

02.04.2014 року надано довідку №488 за
підписом головного лікаря КЗ
«Орджонікідзевська центральна міська
лікарня» ОСОБА_22., 03.04.2014 року надано
довідку № 997 за підписом головного
лікаря КЗ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги м.
Орджонікідзе» ОСОБА_12, що ОСОБА_1 на
стаціонарному або амбулаторному
лікуванні не перебував, за медичною
допомогою не звертався.

17.04.2014 року відбулися робочі збори
механічної дільниці РМЦ з розгляду
питання про порушення трудової
дисципліни комплектувальником виробів
та інструментів Ремонтно-механічного
цеху ПАТ «ОГЗК» ОСОБА_1, який в період з
13.03.2014 року по 18.03.2014 року був відсутній
на роботі без поважних причин. Зборами
було постановлено - надати ОСОБА_1
виправдувальний документ в термін до
18.04.2014 року, у випадку ненадання,
вважати неявку на роботу невиправданою
та звільнити ОСОБА_1 за прогули (копія
протоколу від 17.04.2014 року надається).

Позивач надав довідку №326 від 17.04.2014
року КЗ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги м.
Орджонікідзе» за підписом ОСОБА_19
(копія надається), про проходження
ОСОБА_1 в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014
року медичного огляду з приводу
наслідків виробничої травми. Докази
проходження медичного огляду та
результати медичного огляду
працівників Позивач так і не надав.

18.04.2014 року ПАТ «ОГЗК» направив запит №
156 відносно виданої довідки №326 від
17.04.2014, з причин розбіжності наданої
інформації з інформацією наданою за
раніше наданими довідками №488 від
02.04.2014 року, №997 від 03.04.2014 року та
отримано довідку №323 за підписом
ОСОБА_19, що ОСОБА_1 в період з 13.03.2014 року
по 18.03.2014 року в КЗ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги м.
Орджонікідзе» на лікуванні не
знаходився. Таким чином, Позивач без
поважних причин був відсутній на
роботі в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014
року.

18.04.2014 року профспілковий комітет
ремонтно-механічного цеху у
присутності ОСОБА_1 надав згоду на
звільнення ОСОБА_1 за прогул без
поважних причи, що підтверджується
випискою з протоколу №72 від 18.04.2014 року.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» від 06.11.1992 року
№9, прогул-це відсутність працівника на
роботі протягом усього робочого дня,
так і більше трьох годин протягом
робочого дня.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України від
10.12.1971 №322-УІІІ власник або
уповноважений ним орган має право
розірвати трудовий договір із
працівником у разі прогулу без
поважних причин, зокрема й у разі
відсутності працівника на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня.

23.04.2014 року відповідно до наказу №132
(розпорядження) про припинення
трудового договору (контракту) ОСОБА_1
було звільнено за прогул без поважних
причин по п.4 ст. 40 КЗпП України. З даним
наказом ОСОБА_1 був ознайомлений під
підпис 23.04.2014 року.

Наказ №132 підписано уповноваженою
особою директором з управління
персоналом ПАТ «ОГЗК» Черьомушкіним
О.В. на підставі довіреності №304 від
30.12.2013 року, за якою Голова Правління
ПАТ «ОГЗК» Шуваєв СП. уповноважує
Черьомушкіна Олега Вікторовича,
зокрема підписувати накази за типовою
формою № П-4 про припинення трудового
договору з працівниками ПАТ «ОГЗК» (п. 4.
довіреності).

Таким чином суд дає критичну оцінку
голослівним та безпідставним доводам
позивача, висловлених ним в позовній
заяві та в судовому засіданні, оскільки
вони суперечать вимогам трудового
законодавства України, нічим не
підтверджені та спростовуються
стабільними поясненнями представників
відповідача, наданими ними письмовими
доказами, поясненнями свідка ОСОБА_10,
допитаного в судовому засіданні,
матеріалами справи в їх сукупності.

Суд звертає увагу на ту обставину, що
відповідачем не було допущено порушень
трудового законодавства України при
винесені наказу № 132 від 23 квітня 2014
року про звільнення позивача ОСОБА_1 з
займаної посади, а тому будь - яких
правових підстав для скасування
вищевказаного наказу у суду не має.
Внаслідок чого у позивача не має будь -
яких правових підстав вимагати у
відповідача стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Позивач так і не довів суду про те, що
він працював вказаний період часу, чи
він проходив медичний огляд, оскільки
не зафіксовано факт його знаходження
на робочому місці протягом всього
робочого часу та факту виконання ним
трудових обов'язків, а також позивачем
не надано до суду і медичний висновок,
який би свідчив про те, що він пройшов
повністю медичний огляд у
встановленому законом порядку.
Зокрема, згідно до повідомлення ЦМЛ м.
Орджонікідзе, ОСОБА_1 за чотири дні,
тобто 13, 14, 17 та 18 березня 2014 року при
проходженні медичного огляду пройшов
лише три лікаря, з яких лікар - хірург не
є членом комісії медогляду.

Не залишається без уваги і та
обставину, що ОСОБА_1 протягом 2013 року
двічі притягувався ПАТ «ОГЗК» до
дисциплінарної відповідальності за
вчинення дисциплінарних проступків,
які на сьогоднішній день є чинними, та
не дивлячись на це, продовжує
порушувати трудову дисципліну, що
потягло за собою його звільнення на
законних підставах.

Окрім того, в судовому засіданні
спростовані доводи позивача щодо
фальсифікації документів збоку
відповідача, оскільки будь - яких
порушень при складанні та оформленні
відповідачем документів, наданих до
суду, судом не виявлено.

Безпідставними є вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на його
користь моральної шкоди у розмірі 200.000
грн., оскільки відповідно до вимог ст..
237 - 1 КзПП України відшкодування
моральної шкоди працівнику
допускається у разі, якщо порушення
його законних прав привели до
моральних страждань та інше, однак
права позивача відповідачем порушені
не були.

Суд звертає увагу на ту обставину, що
позивач просить суд скасувати наказ №
132 від 22.02.2014 року, однак наказ про
звільнення позивача з займаної посади
був винесений ПАТ «ОГЗК» 23 квітня 2014
року, тобто позивач оскаржує наказ,
який взагалі не існує.

Звільнення за вчинення прогулу (у тому
числі і за відсутність на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) є
дисциплінарним стягненням і було
виконане відповідачем з додержанням
правил, встановлених для застосування
дисциплінарних стягнень.

В зв'язку чим суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних
вимог до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ
ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 40, 231, 232, 233 кодексу
законів про працю України, ст. ст. 10, 11, 57,
60, 88, 209 - 213 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ
ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»,
треті особи: директор по управлінню
персоналом ПАТ «ОГЗК» Черьомушкін О.В.,
Голова Правління ПАТ «ОГЗК» Шуваєв С.П.
«про скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, виплату
заробітку за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.