Справа№592/4210/14-ц
Провадження №2/592/1348/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
особі судді Князєва В.Б., при секретарі
Кучерявій Т.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Суми цивільну справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Міжгосподарська
пересувна механізована колона № 35» в
особі арбітражного
керуючого-ліквідатора Єфіменка Дениса
Олеговича до ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна
компанія «Ганеш», третя особа -
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Київська Русь» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
автобуса та витребування майна з
незаконного володіння, -

встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим що,
ухвалою господарського суду м. Києва
від 16.01.2012 р. порушено провадження у
справі № 5011-50/438-2012 за загальною
процедурою банкрутства відносно ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35».

Постановою господарського суду м.
Києва від 08.11.2012 р. у зазначеній вище
справі ВАТ «Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру та призначено Єфіменка Д.О.
ліквідатором Боржника.

В ході виконання функцій ліквідатора
боржника було встановлено, що боржник
передав в заставу ПАТ «Банк «Київська
Русь» автобус ЛАЗ 5207 туристичний, 2006 р.
в., номер кузова НОМЕР_1.

У відповідності до ст. 17 Закону України
«Про заставу» заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом чи договором, а також
заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою
заставодержателя.

Згідно отриманої від УДАІ УМВС України
в Сумській області інформації автобус
на сьогоднішній день зареєстрований за
ТОВ «Будівельна компанія «Ганеш».

Згідно отриманих від Баришівського
МРЕВ ДАІ при УДАІ ГУМВС України в
Київській області документів
вбачається, що реалізація Боржником
автобусу відбулась на підставі рішення
загальних зборів акціонерів Боржника
від 24.04.2010 р., тобто після того, як
Боржник 03.02.2009 року передав вказаний
транспортний засіб в заставу ПАТ «Банк
«Київська Русь».

Банком було повідомлено позивача, що
жодного погодження щодо реалізації
зазначених вище транспортних засобів
не давало, а тому дії Боржника, в особі
загальних зборів акціонерів та
посадових осіб підприємства, є такими
що не відповідають чинному
законодавству.

Листом за № 10/357 від 28.01.2014 р. УДАІ УМВС
України в Сумській області надані
документи, які свідчать про те, що
автобус був проданий ОСОБА_2 за ціною
37000 грн.

В подальшому ОСОБА_2 передав автобус
ТОВ «Будівельна компанія «Ганеш» в
якості вкладу до статутного капіталу
останнього та став його
учасником/співвласником.

Позивач вважає, що оскільки ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35», в порушення
умов ст. 17 Закону України «Про заставу»
та ч. 2 ст. 586 ЦК України продало автобус
ОСОБА_2, а потім останній вніс його у
якості вкладу до статутного капіталу
ТОВ «Будівельна компанія «Ганеш», то
всі відповідні угоди є такими, що не
відповідають чинному законодавству та
є недійсними.

Відповідно до змісту договору застави
№ 4519-20/9-6 від 02.01.2009 р., укладеного між
ПАТ «Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35»,
заставодавець зобов'язаний не
відчужувати предмет застави у
будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов'язаннями з боку третіх осіб, не
видавати довіреності на користування
та/або розпорядженням предмета
застави, а також не виступати
поручителем за третіх осіб без
отримання попередньо письмової згоди
на це від заставодержателя.

Позивач вважає, що на момент вчинення
спірних правочинів ОСОБА_2, а в
подальшому ТОВ «Будівельна компанія
«Ганеш» не звертались до держателя або
реєстратора Державного реєстру з
відповідним інформаційним запитом,
вони є недобросовісними набувачами,
оскільки за обставинами набуття права
власності на спірний автомобіль,
беручи до уваги характер укладених
правочинів, ціну товару та ризик
необачливого вибору контрагента, мали
змогу і могли звернутись та отримати
відповідь з державного реєстру про
наявність обтяжень на автомобіль,
однак на свій власний ризик цього не
зробили, що характеризує їх
недобросовісність.

Тому позивач просить: визнати
недійсним правочин (договір) купівлі -
продажу транспортного засобу автобуса
ЛАЗ 5207 туристичний, 2006 р. в., номер
кузова НОМЕР_1, здійснений на підставі
довідки - рахунку серії КІМ № 217321 від
11.08.2010 року, за якою ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» здійснило
відчуження вказаного транспортного
засобу на користь ОСОБА_2 ; витребувати
з незаконного володіння ТОВ
«Будівельна компанія «Ганеш» на
користь ВАТ «Міжгосподарська
пересувна механізована колона № 35»
автобус ЛАЗ 5207 туристичний, 2006 р. в.,
номер кузова НОМЕР_1.

Відповідачі, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи в судове засідання не з'явилися.

Представник третьої особи надав суду
заяву про розгляд справ без його
участі, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою
господарського суду м. Києва від 16.01.2012
р. порушено провадження у справі №
5011-50/438-2012 за загальною процедурою
банкрутства відносно ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35». Постановою
господарського суду м. Києва від 08.11.2012
р. у зазначеній вище справі ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру та призначено Єфіменка Д.О.
ліквідатором Боржника (а. с. 5-7).

Згідно договору застави № 4519-20/9-6 від
02.01.2009 р. та витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна від 21.06.2013 р.
боржник, ВАТ «Міжгосподарська
пересувна механізована колона № 35»,
передав в заставу ПАТ «Банк «Київська
Русь» автобус ЛАЗ 5207 туристичний, 2006 р.
в., номер кузова НОМЕР_1 (а. с. 8-9, 14-15).

У відповідності до ст. 17 Закону України
«Про заставу» заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом чи договором, а також
заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою
заставодержателя.

Тобто, Боржник не має права
реалізовувати зазначений вище
транспортний засіб без згоди банку.

Згідно інформації УДАІ УМВС України в
Сумській області від 17.07.2013 р.
вищезазначений автобус станом на 06.07.2013
р. зареєстрований за ТОВ «Будівельна
компанія «Ганеш» (а. с. 16).

Згідно отриманих від Баришівського
МРЕВ ДАІ при УДАІ ГУМВС України в
Київській області документів
вбачається, що реалізація Боржником
автобусу відбулась на підставі рішення
загальних зборів акціонерів Боржника
від 24.04.2010 р., тобто після того, як
Боржник 03.02.2009 року передав вказаний
транспортний засіб в заставу ПАТ «Банк
«Київська Русь» (а. с. 17-18).

Банком було повідомлено позивача, що
жодного погодження щодо реалізації
зазначеного вище транспортного засобу
не давало, а тому дії Боржника, в особі
загальних зборів акціонерів та
посадових осіб підприємства, є такими
що не відповідають чинному
законодавству.

Згідно довідки-рахунку № 217321 спірний
автобус був проданий ОСОБА_2 за ціною
37000 грн. (а. с. 20).

Згідно Статуту ТОВ «Будівельна
компанія «Ганеш», Протоколу зборів
учасників ТОВ «Будівельна компанія
«Ганеш» за № 2 від 06.04.2012 р., акту
приймання-передачі транспортного
засобу від 23.04.2012 р. в подальшому ОСОБА_2
передав спірний автобус ТОВ
«Будівельна компанія «Ганеш» в якості
вкладу до статутного капіталу
останнього та став його
учасником/співвласником (а. с. 21-23, 24-25,
26).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено
що, якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Тобто, загальні збори акціонерів
Боржника, отримуючи кредитні кошти від
банку та передаючи їй в заставу
автобус, позбавлені права приймати
рішення щодо реалізації цього
автобусу будь-яким чином без згоди
банку в подальшому.

А тому укладені угоди між Боржником та
ОСОБА_2, а в подальшому між ОСОБА_2 та
учасниками ТОВ «Будівельна компанія
«Ганеш» є недійсними.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ
від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правочин може
бути визнаним недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Відповідно до змісту договору застави
№ 4519-20/9-6 від 02.01.2009 р., укладеного між
ПАТ «Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35»,
заставодавець зобов'язаний не
відчужувати предмет застави у
будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов'язаннями з боку третіх осіб, не
видавати довіреності на користування
та/або розпорядженням предмета
застави, а також не виступати
поручителем за третіх осіб без
отримання попередньо письмової згоди
на це від заставодержателя (а. с. 14-15).

Враховуючи те, що спірний транспортний
засіб було відчужено ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» ОСОБА_2, а в
подальшому ТОВ «Будівельна компанія
«Ганеш» в той момент, коли він
перебував у заставі банку, слід вважати
встановленим, що договір та довідка -
рахунок, за якою ОСОБА_3 набув право
власності на автомобіль, укладені з
порушенням вимог актів цивільного
законодавства, оскільки ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» не мало права
його відчужувати без згоди банку, і в
силу ст. 215 ЦК України такий правочин
слід визнати недійсним.

За таких обставин, суд вважає
необхідним: визнати недійсним правочин
(договір) купівлі - продажу
транспортного засобу автобуса ЛАЗ 5207
туристичний, 2006 р. в., номер кузова
НОМЕР_1, здійснений на підставі довідки
- рахунку серії КІМ № 217321 від 11.08.2010
року, за якою ВАТ «Міжгосподарська
пересувна механізована колона № 35»
здійснило відчуження вказаного
транспортного засобу на користь
ОСОБА_2; витребувати з незаконного
володіння ТОВ «Будівельна компанія
«Ганеш» на користь ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» автобус ЛАЗ
5207 туристичний, 2006 р. в., номер кузова
НОМЕР_1.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів в дольовому порядку на
користь позивача необхідно стягнути
613,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про
заставу», ст. ст. 10 та 45 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», Постановою
Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», ст.
ст. 6, 92, 203, 215, 317, 387, 388, 511, 586, 627, 628, 659
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
57-60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Відкритого акціонерного
товариства «Міжгосподарська
пересувна механізована колона № 35» в
особі арбітражного
керуючого-ліквідатора Єфіменка Дениса
Олеговича до ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна
компанія «Ганеш», третя особа -
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Київська Русь» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
автобуса та витребування майна з
незаконного володіння задовольнити
повністю.

Визнати недійсним правочин (договір)
купівлі - продажу транспортного засобу
автобуса ЛАЗ 5207 туристичний, 2006 р. в.,
номер кузова НОМЕР_1, здійснений на
підставі довідки - рахунку серії КІМ №
217321 від 11.08.2010 р., за якою ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» здійснило
відчуження вказаного транспортного
засобу на користь ОСОБА_2.

Витребувати з незаконного володіння
ТОВ «Будівельна компанія «Ганеш» на
користь ВАТ «Міжгосподарська
пересувна механізована колона № 35»
автобус ЛАЗ 5207 туристичний, 2006 р. в.,
номер кузова НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» в особі
арбітражного керуючого-ліквідатора
Єфіменка Дениса Олеговича судовий збір
в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ТОВ «Будівельна компанія
«Ганеш» на користь Відкритого
акціонерного товариства
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35» в особі
арбітражного керуючого-ліквідатора
Єфіменка Дениса Олеговича судовий збір
в сумі 370 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м. Суми. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.Б. Князєв