Справа № 369/2598/14-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/4078/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Матвієнко Ю.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 10
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Правозахисна група
«Варта», ОСОБА_2 про стягнення упущеної
вигоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом та просив
стягнути з відповідача на його користь
упущену вигоду в сумі 22 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір доручення, згідно
якого ОСОБА_1 готує від імені останньої
обґрунтоване звернення до
компетентного органу з приводу
вирішення питання щодо реалізації
права на безкоштовне отримання
земельної ділянки. Позивач виконав
належним чином зобов'язання за
договором. Однак, відповідач відмовив у
наданні ОСОБА_2 земельної ділянки. У
зв'язку з цим позивач поніс збитки у
вигляді упущеної вигоди.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 10
квітня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не дослідив належним чином
фактичні обставини справи. Клопотання,
подане позивачем у виконання
обов'язків за договором до сільської
ради, належним чином не розглядалося.
Внаслідок дій відповідача позивач
ОСОБА_1 був позбавлений можливості
отримати кошти від ОСОБА_2 згідно
договору доручення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17 червня 2013 року
між ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ТОВ «МРВ «ВАРТА»
було укладено договір доручення №
113/06/13-зд, згідно якого ОСОБА_1 готує від
імені довірителя об'єктивне та
обґрунтоване звернення до
компетентного органу, що має на меті
реалізацію ОСОБА_2 права на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
розмірі 0, 25 га в адміністративних межах
села Білогородка Києво-Святошинського
району Київської області, а саме до
моменту прийняття органом місцевого
самоврядування або виконавчої влади
позитивного рішення про виділення
земельної ділянки довірителю.
Додатковою угодою б/н до вищевказаного
договору визначено винагороду за
вчинення вищезазначених умов договору,
яка становить 22 000 грн. (а.с.4-6).

Рішенням Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району № 375/18
від 23 серпня 2013 року звернення ОСОБА_2
щодо виділення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку в розмірі 0,25 га в
адміністративних межах села
Білогородка залишено без задоволення
(а.с.8).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
довів порушення відповідачем його прав
та не надав належних доказів на
підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦПК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦПК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення упущеної вигоди, ОСОБА_1 не
довів тих обставин, що рішенням
сільської ради про залишення без
задоволення звернення ОСОБА_2 щодо
виділення їй земельної ділянки
порушила права позивача.

Договір доручення, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не породжує будь-яких
обов'язків для Білогородської
сільської ради перед позивачем.

Посилання ОСОБА_1 на те, що сільська
рада неналежно розглянула клопотання
про передачу у власність земельної
ділянки ОСОБА_2, і цим позивач зазнав
матеріальних збитків, є
необґрунтованими, оскільки
матеріальна шкода відшкодовується
особі, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права та особі, права якої порушені
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позову, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 10
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Матвієнко Ю.О.

Яворський М.А.