АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді: Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта банк»
на заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014
року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Державна реєстраційна служба України
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 р. публічне акціонерне
товариство «Дельта банк» (надалі - ПАТ
«Дельта банк») звернулося у суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що ОСОБА_3 належним чином умови
кредитного договору не виконує,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, в рахунок погашення
якої просив звернути стягнення на
предмет іпотеки - АДРЕСА_1 в м. Києві що
належить відповідачам, шляхом передачі
банку права власності на майно. Окрім
того, просив визнати за банком право
власності на квартиру, припинити право
власності на неї відповідачів,
виселити їх та витребувати у
відповідачів правовстановлюючі
документи на квартиру.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014
р. в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи, 01
вересня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 укладено договір про надання
споживчого кредиту №0 про надання
94 000 дол.США, що еквівалентно 455
542 грн. 80 коп., зі сплатою 14,50% річних,
щомісячним внесенням ануїтетного
платежу, в сумі 1 490 дол.США та кінцевим
терміном повернення грошових коштів до
03 вересня 2018 р. /а.с.11-12 т.1/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором, того ж дня,
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки №93037 на АДРЕСА_1 в м. Києві.
/а.с.14-17 т.1/.

08 грудня 2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк», що є
правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та
ПАТ «Дельта банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, за умовами якого позивач
набув, зокрема, право вимоги за
зазначеним кредитним договором та
договором іпотеки /а.с.40, 41-44 т.1/.

Судом встановлено, що відповідач взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконує, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що станом на 21 лютого
2014 р., згідно довідки ПАТ «Дельта банк»,
складає 166 028,42 дол.США /а.с.18 т.1/.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд, виходячи з
положень Закону України «Про мараторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» обґрунтовано дійшов
висновку про відсутність правових
підстав, на час розгляду справи, на
звернення стягнення предмету іпотеки.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права не
заслуговують на увагу, й висновків суду
про наявність правових підстав до
застосування положень Закону України
«Про мараторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» не спростовують.

Так, матеріали справи свідчать, що
кредитні кошти було надано відповідачу
на споживчі цілі в іноземній валюті, й
предметом іпотеки є нерухоме майно -
АДРЕСА_1 в м. Києві, загальною площею 36,90
кв.м.

Відповідно до вимог пп.1.1 зазначеного
Закону не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно…

З матеріалів справи убачається, що
відповідачі проживають та
зареєстровані в АДРЕСА_1 в м. Києві,
тобто зазначена квартира, що є
предметом іпотеки, використовується
ними як постійне місце проживання
/а.с.92-95 т.1/.

Докази наявності у майнових
поручителів іншого нерухомого майна у
справі відсутні.

Враховуючи викладене та оцінюючи
матеріали справи у їх сукупності,
колегія суддів вважає законними й
обґрунтованими висновки районного
суду про відсутність правових підстав
до задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта банк»
відхилити.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №759/7758/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/15229/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.