Ухвала

іменем україни

3 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз» про
визнання незаконним наказу про
звільнення, зміну формулювання причин
звільнення, стягнення невиплаченої
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку та стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, за
касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Автомобільна
група «Віпос» на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 20 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» про визнання незаконним наказу
про звільнення, зміну формулювання
причин звільнення, стягнення
невиплаченої заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку та стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Зазначав, що з 5 червня 2007 року до 24
листопада 2011 року працював у
відповідача на посаді генерального
директора, а 1 квітня 2012 року
призначений на посаду директора за
сумісництвом.

Наказом від 25 грудня 2012 року його
звільнено за одноразове грубе
порушення трудових обов'язків за п. 1 ч. 1
ст. 41 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність свого
звільнення, оскільки ним було написано
заяву про звільнення за власним
бажанням та не проведення з ним
повного розрахунку при звільненні,
ОСОБА_4 просив позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 20 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року, позов
задоволено частково.

Визнано незаконним наказ тимчасового
виконувача обов'язків товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» від 25 грудня 2012 року про
звільнення ОСОБА_4 за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП
України.

Змінено формулювання причин
звільнення ОСОБА_4 зі звільнення за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України
на звільнення за власним бажанням за
ст. 38 КЗпП України, зазначивши датою
звільнення 25 грудня 2012 року.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз» на
користь ОСОБА_4 невиплачену заробітну
плату в сумі 78 465 грн. 79 коп., грошову
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 16 137 грн. 74 коп. та 187
346 грн. 04 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні. Вирішено питання про
судові витрати.

У касаційній скарзі приватне
акціонерне товариство «Автомобільна
група «Віпос» просить ухвалені у
справі судові рішення скасувати і
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення було проведено з
порушенням вимог трудового
законодавства, при цьому було допущено
заборгованість із заробітної плати й
не проведено повного розрахунку при
звільненні.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення ст. ст. 38, 40, 41, 116,
117, 147-1, 148,149, 235 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги на увагу не
заслуговують й висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Автомобільна
група «Віпос» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 20 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.