Справа № 333/2154/14-ц
Провадження № 2/333/1448/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді

Боровікової А.І.

при секретарі
Мікові
П.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 р. позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вищезазначеним
позовом, вказавши, що з 07.08.2004 р. вона
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу мають
неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вважає, що спільне життя з
відповідачем не склалося через втрату
почуття взаємної любові та поваги,
несумісність поглядів на спільне життя
та сімейні відносини, просить суд
розірвати укладений між сторонами
шлюб.

Позивач надала суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримала повністю,
просила розглядати справу за її
відсутності та визначити місце
проживання доньки за місцем її
проживання, а місце проживання сина за
місцем проживання відповідача, згідно
договору укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 щодо здійснення батьківських
прав та визначення місця проживання
дітей.

Відповідач надав суду заяву, в якій
позовні вимоги визнав повністю, просив
розглядати справу за його відсутності
та визначити місце проживання доньки
за місцем проживання позивача, а місце
проживання сина за його місцем
проживання, згідно договору укладеного
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо здійснення
батьківських прав та визначення місця
проживання дітей.

Суд, керуючись ст.169 ЦПК України вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності сторін та на підставі їх
заяв ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
07.08.2004р., що підтверджується Свідоцтвом
про одруження, зареєстрованим Відділом
РАЦС Шевченківського районного
управління юстиції м.Запоріжжя,
актовий запис № 268.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх
дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Фактично шлюбні відносини між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на теперішній час припинені
через втрату почуття взаємної любові
та поваги, несумісність поглядів на
спільне життя та сімейні відносини.
Бажання до примирення у сторін
відсутнє. Подальше спільне подружжя і
збереження шлюбу неможливо. Спору щодо
нажитого в шлюбі майна не має. Шлюб у
обох перший.

17.06.2014р. позивач ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 уклали між собою договір щодо
здійснення батьківських прав та
визначення місця проживання дітей,
який посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за №936.

Відповідно до цього договору сторони
домовилися про місце проживання сина
та доньки та про порядок здійснення
батьківських прав батьком та матір'ю.
Місце проживання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки визначили місце
проживання матері, а місцем проживання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - місце
проживання батька.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає
міри до збереження шлюбу, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства. В даному випадку, сторони
вважають неможливим з моральної точки
зору, продовжувати шлюбні відносини,
тому суд не може зобов'язати їх
прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що шлюб між сторонами не може
бути збережений, оскільки факти,
встановлені по справі, свідчать про те,
що шлюб між сторонами фактично
розпався, спільне життя подружжя і
збереження сім'ї стало неможливим,
його формальне існування обмежує
особисту свободу позивача та порушує
його особисті інтереси, що мають
істотне значення.

Згідно із ст.88 ЦПК України, суд вважає
за необхідне, судові витрати по справі
покласти на сторони у рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 111, 112 СК України, ст.ст. 88, 212-214 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 07.08.2004 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 268.

Визначити місце проживання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_1.

Визначити місце проживання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком - ОСОБА_2.

ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1», яке
було змінене під час державної
реєстрації шлюбу між сторонами.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 121 (сто
двадцять одну) грн. 80 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

Рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили, є
документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м.
Запоріжжя протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя

А.І.Боровікова