Справа № 226/1769/14-ц
Справа № 2/226/759/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Трифоновій І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

В обгрунтування вимог вказав, що з
відповідачкою ОСОБА_2 він знаходиться в
юридичному шлюбі з 26 липня 1986 року. Від
шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Фактично шлюбно-сімейні відносини з
відповідачкою припинили 2 2004 році. З
відповідачкою спільного господарства
не ведуть, у кожного з них своє життя. На
теперішній час він має іншу родину.
Вважаючи, що відновлення та збереження
шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з
відповідачкою розірвати.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про час і день розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідачка до судового засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала письмову заяву про розгляд
справи у її відсутності, пред'явлені
вимоги позивача визнає.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 26 липня 1986 року у
відділі РАЦС міста Красноармійськ
Донецької області, актовий запис № 360
(арк.спр. 13).

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спору майнового характеру між
сторонами не існує.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя. Підставою розірвання шлюбу,
відповідно до положень ст.112 Сімейного
Кодексу, є неможливість подальшого
спільного життя подружжя і збереження
шлюбу.

Досліджені докази по справі, доводи
сторін про те, що їх сімейні стосунки
відновленню не підлягають, а також
небажання сторін жити однією сім'єю
дають суду підстави для висновку про
неможливість збереження шлюбу.

Оскільки досліджені судом фактичні
стосунки, які склалися між подружжям,
не дають підстав вважати, що збереження
шлюбу та подальше сумісне життя
можливе, суд вважає, що їх шлюб слід
розірвати.

Обставин, які б перешкоджали
розірванню шлюбу, судом не встановлено.
Спір майнового характеру не заявлений.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище. Про
відновлення свого дошлюбного прізвища
відповідачка не заявила, що є виключно
її правом і не потребує згоди позивача
чи будь-якої іншої особи, тому їй слід
залишити прізвище «ОСОБА_2».

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60,
209,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 26 липня 1986 року у
відділі РАЦС міста Красноармійськ
Донецької області, актовий запис № 360
розірвати, залишивши відповідачці
після розірвання шлюбу прізвище
«ОСОБА_2».

Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г.Перекупка