АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5853/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кушнірчук Р. О. Доповідач -
Лаченкова О.В.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Григорченко Е.І.,

при секретарі
- Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи - Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Дніпропетровська міська рада про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовною заявою до відповідача про
надання додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 травня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить суд скасувати рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 травня 2014 року
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Вислухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухваливши нове рішення по
суті позовних вимог за наступними
підставами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла бабуся позивача (мати
відповідача) ОСОБА_4, про що свідчить
копія свідоцтва про смерть (а.с.4).

За час свого життя ОСОБА_4 залишила
заповіт, який 08 серпня 1994 року був
посвідчений державним нотаріусом
Восьмої дніпропетровської державної
нотаріальної контори (а.с.8). Цим
заповітом ОСОБА_4 заповіла квартиру
АДРЕСА_1 позивачу, на той час ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про зміну
прізвища, 16 червня 1999 року позивач
змінив прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2»
(а.с.14).

На момент смерті ОСОБА_4 позивач
перебував в місцях позбавлення волі і
був звільнений через 13 днів після
смерті бабусі, а саме 30 січня 2013 року, що
підтверджується копією виписки з
вироку Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська від 30 січня 2013року
(а.с.6).

Позивач зазначає, що на момент
його звільнення з місць позбавлення
волі його мати ОСОБА_6 проживала в с.м.т.
Перещепине Новомосковського району,
була інвалідом 1 групи, тяжко хворіла та
потребувала стороннього догляду, який
їй надавали під час його відсутності
сусіди та знайомі, що також підтвердили
в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Оскільки він, після свого
звільнення з місць позбавлення волі
здійснював догляд за своєю матір'ю до
її смерті 4 жовтня 2013 року, то в
нотаріальну контору з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом він звернувся з пропуском
шестимісячного строку, а саме 16 січня
2014 року, що узгоджується з матеріалами
спадкової справи (а.с.24).

16 січня 2014 року Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора відмовила позивачу у видачі
свідоцтва у зв'язку з не вчиненням дій,
що свідчить про прийняття спадщини, а
саме : постійно не проживав зі
спадкоємцем на час відкриття спадщини
та не подав заяву про прийняття
спадщини (а.с. 37).

У зв'язку з цим позивач просив суд
визначити додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає,що рішення
суду першої інстанції незаконне та
необґрунтоване у зв'язку з тим, що судом
було неповно та не правильно
встановлено обставини, які мають
істотне значення для справи, внаслідок
неправильного дослідження та оцінки
доказів і підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України
за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3
ст. 1272 ЦК України можуть бути
застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були
перешкоди для подання такої заяви; 2) ці
обставини визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми
закону у разі встановлення поважності
причини пропуску строку для прийняття
спадщини, суд визначає додатковий
строк спадкоємцю, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пленум Верховного Суду України в
п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7
"Про судову практику у справах про
спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
із того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тому судова колегія вважає, що
позивачем пропущено строк для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з
поважних причин і тому є підстави для
застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до
спірних правовідносин із задоволенням
позову про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини терміном
три місяці з дня набрання чинності
рішенням суду.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 309,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 травня 2014
скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи - Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Дніпропетровська міська рада
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини 3
місяці.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти.

Судді