У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
19 грудня 2013 р. за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» про
стягнення суми, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі -
Банк) у травні 2013 р.

Просила стягнути з відповідача на свою
користь 2989.06 грн. і судові витрати.

На обґрунтування зазначала, що
приблизно в липні 2012 р. Банк видав їй
пластикову картку «Кредитка
Універсальна» № НОМЕР_1, із якої 02.11.12 р.
на підставі доручення з використанням
системи «телефонний банкінг» списав на
інший картковий рахунок 2989.06 грн.
Вважає дії банку зі списання указаних
грошових коштів незаконними, оскільки
жодного доручення із цього приводу
банку не давала.

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 19.12.13 р. позов
задоволено: стягнуто з Банку на користь
позивачки 2989.06 грн. і судові витрати
(а.с.38-40).

Ухвалою цього ж суду від 07.04.14 р. заява
Банку про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення (а.с.68).

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про відмову в позові.
Доводить про невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Указує, що ніякого списання коштів із
рахунку позивачки не було, позаяк
спірна сума була перерахована на іншу
картку (№ НОМЕР_2 за її ж розпорядженням
(а.с.70-74).

У письмовому запереченні ОСОБА_3, а в
судовому засіданні її представник -
ОСОБА_4, не визнали скарги як
необґрунтованої і просять залишити
рішення суду без змін.

Суд першої інстанції виходив із
безпідставності списання Банком 2989.06
грн. із карткового рахунку № НОМЕР_1 на
картковий рахунок № НОМЕР_3 за
допомогою системи дистанційного
обслуговування.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, із таких
мотивів.

Установлено, що 31.08.2008 р. підписала
анкету-заяву про приєднання до Умов і
правил надання банківських послуг у
ПриватБанку (а.с.49). Згідно з п.п.2.6.2.4.,
2.6.2.10.-2.6.2.14. Умов і правил надання
банківських послуг (а.с.50-55) для
ініціювання платежу клієнт повинен
звернутися у банк за телефоном (факсом,
електронною поштою або використовуючи
інший канал зв'язку) і повідомити
реквізити електронного розрахункового
документу (платіжного доручення);
ідентифікація клієнта для доступу до
системи «Експрес-платежі»
здійснюється за номером мобільного
телефону, номером рахунку (карти),
прізвищем, іменем по-батькові, датою
народження, кодовим словом (дівочим
прізвищем матері), паспортними даними;
дистанційне розпорядження вважається
переданим клієнтом і прийнятим банком,
якщо клієнт назвав або ввів правильно
ідентифікаційні дані, а також
реквізити розрахункового документу;
для підтвердження проводки платежу за
допомогою системи «Експрес-платежі»
банк направляє на мобільний телефон
клієнта, номер якого зберігається у
базі даних банку, SMS-повідомлення, яке
містить інформацію про платіж,
отримувача, суму та динамічний пароль,
необхідний для проведення платежу;
клієнт повинен переслати цей
динамічний пароль на спеціальний
сервісний номер або назвати його
співробітникові банку, уповноваженому
проводити експрес-платежі; якщо клієнт
не підтвердив розпорядження на
здійснення операції, то банк його не
виконує.

Відповідач доводить, що спірна сума
була перерахована за розпорядженням
клієнта, оскільки ОСОБА_3 звернулася у
банк за телефоном і повідомила
реквізити електронного розрахункового
документа, особу ОСОБА_3 було
ідентифіковано, на телефон останньої
було направлено SMS-повідомлення, яке
містить інформацію про платіж і для
підтвердження проводки платежу ОСОБА_3
переслала динамічний пароль на
спеціальний сервісний номер або
назвала його співробітнику банка.

Однак, належних і допустимих доказів у
підтвердження цих обставин відповідач
не надав.

У зв'язку з цим доводи апеляційної
скарги на заслуговують на увагу.

Отже, висновок суду першої інстанції по
суті спору є правильним.

Згідно з положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» відхилити.

2. Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 19 грудня 2013 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: