РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області

у складі : судді Бабенко
С.С.

при секретарі
Пілюгіній Г.Ю.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дзержинська
цивільну справу за позовною заявою
обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за послуги з теплопостачання, з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від простроченої
суми,

ВСТАНОВИВ :

ОКП «Донецьктеплокомуненерго»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання, з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від простроченої
суми.

На доведеність заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідачі
зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1. за
цією адресою відповідачі отримували
послуги з теплопостачання, що
надавалися позивачем, але плату за
житлово-комунальні послуги вносили
несвоєчасно і не в повному обсязі,
внаслідок чого виникла заборгованість
станом на 28.07.2010 року у сумі 12302,94 грн. З
урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України
витрати від інфляційних процесів
становлять 3102,81 грн., сума 3% річних
становить 20,25 грн. Просить стягнути з
відповідача суму боргу у розмірі 12302,94
грн., витрати від інфляційних процесів
у розмірі 3102,81 грн., 3 % річних у розмірі
20,25 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
заявлених вимог.

Представник відповідачів в суді з
позовом згодний частково, зазначив, що
сума заборгованості за послуги з
теплопостачання станом на 10.06.2014 року
становить 10231,35 грн. Вважає, що
позивачем пропущений строк позовної
давності.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали у справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3
зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_2 в ОКП
«Донецьктеплокомененерго» відкрито
особистий рахунок НОМЕР_1 і вони є
споживачем житлово-комунальних послуг,
які надає позивач.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори, правочини, інші
юридичні факти.

У відповідності зі ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
передбачених ст. 11 ЦК України ( в тому
числі і з юридичних фактів).

Зобов'язанням є правовідносини, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язаний
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певні дії ( передати майно,
сплатити гроші тощо).

З обставин справи вбачається, що хоча
між сторонами по справі не укладено
письмового договору на надання
житлово-комунальних послуг, проте
позивач фактично здійснює дії
пов'язані з цим, а відповідач
користуються вказаними послугами.

Тобто між сторонами фактично існують
договірні відносини, що у
відповідності з приведеними вище
нормами законодавства, покладає на
відповідача обов'язок по оплаті
наданих йому послуг.

З представленого представником
позивача в судове засідання витягу з
особового рахунку НОМЕР_1, відкритого в
відкритого в ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» на ім'я
ОСОБА_2, вбачається, що послуги з
теплопостачання по зазначеній
квартирі оплачуються не регулярно і не
в повному обсязі, тому станом на 10.06.2014
року є заборгованість з оплати цих
послуг у сумі 10231,35 коп. (а.с. ).

Виходячи з положень
законодавства прав споживачів, ст.ст. 156
ч.3, 162 ЖК України та обставин справи про
часткову оплату відповідачем цієї
заборгованості, суд приходить до
висновку про необхідність стягнення
даної заборгованості з відповідачів
солідарно, частково задовольнивши
позовні вимоги позивача.

Суд не бере до уваги посилання
представника відповідача щодо
пропуску позивачем строку позовної
давності на підставі наступного.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦК
України, перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду 06.08.2010
року з вимогами про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання за період з 01.07.2007 року
по 01.01.2010 року.

07.09.2010 року між сторонами був
укладений договір про розстрочення
заборгованості та своєчасну сплату
поточних платежів за послуги з
теплопостачання, за яким ОСОБА_2 визнає
заборгованість на суму 10302,94 грн. і
зобов'язався погасити цю
заборгованість щомісячними платежами
у сумі 286 грн. 20 коп., до 31.08.2013 року та
здійснювати поточні платежі (а.с. ).

22.05.2012 року між сторонами був знов
укладений договір про розстрочення
заборгованості та своєчасну сплату
поточних платежів за послуги з
теплопостачання, за яким ОСОБА_2 визнає
заборгованість в сумі 12935,11 грн. і
зобов'язався погасити цю
заборгованість щомісячними платежами
у розмірі 281 грн. 20 коп., до 29.02.2016 року, та
здійсненювати поточні платежі в
повному обсязі. (а.с. )

Тобто, фактично ОСОБА_2 визнає
зазначену заборгованість за послуги з
теплопостачання.

Крім того, з витягу з особового
рахунку НОМЕР_1, відкритого в ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» на ім'я
ОСОБА_2, вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 періодично проводив оплату в
розмірі що перевищує щомісячні
нарахування позивача за ці послуги
(так, за листопад 2007 року відповідачам
була нарахована сума для сплати за
надані послуги в сумі 328,42 грн.,
відповідачами сплачена сума 2902,93 в
травні 2012 року позивачем не нараховано,
сплачено - 2000,00 грн.),, що свідчить про
визнання ним заборгованості і в даному
випадку має місце переривання перебігу
позовної давності.

Щодо стягнення з відповідачів
втрат від інфляційних процесів і 3 %
річних за період прострочки з 01.07.2007
року по 01.01.2010 року, то суд зазначає
наступне.

Судом встановлено, що між сторонами
виникли правовідносини з приводу
надання та споживання
житлово-комунальних послуг, які
регулюються Законом України «Про
житлово-комунальні послуги».

Частиною 1 ст. 509 ЦК України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Отже, правовідносини, які склалися між
сторонами, є грошовим зобов'язанням, в
якому, серед інших прав і обов'язків
сторін, на боржника покладено виключно
певний цивільно-правовий обов'язок з
оплати отриманих житлово-комунальних
послуг, якому кореспондує право вимоги
кредитора ( ч.1 ст. 509 ЦК України) -
вимагати сплату грошей за надані
послуги.

Тому, виходячи з юридичної природи
правовідносин сторін як грошових
зобов'язань на них поширюється дія ч.2
ст. 625 ЦК України як спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності за
прострочення виконання зобов'язання.

За відсутності оформлених договірних
відносин, але в разі існування
прострочення виконання грошового
зобов'язання зі сплати отриманих
житлово-комунальних послуг
покладається на боржника
відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625
ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд погоджується з дослідженим у
судовому засіданні розрахунком
позивача витрат він інфляційних
процесів, які становлять 3102,81 грн. та
трьох процентів річних від
простроченої суми 20 грн. 25 коп. за
період прострочки з 01.07.2007 року по 01.01.2010
року, і вважає за необхідне стягнути
зазначені суми з відповідачів на
користь позивача.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню понесені судові
витрати в сумі 81 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» 10231 (десять
тисяч двісті тридцять одна) грн. 35 коп.
заборгованості за послуги з
теплопостачання, 3102 (три тисячі сто
дві) гривні 81 копійка - втрат від
інфляційних процесів, 20 (двадцять)
гривень 25 копійок - три проценти річних
від простроченої суми, 81 (вісімдесят
одна) гривня 00 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя :