Білоцерківський міськрайонний суд
Справа № 357/5485/14-ц
У Х В А Л А

21 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що з 25.07.1981 року
по 18.06.2010 року він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою,
від цього шлюбу вони мають двох
повнолітніх дітей- сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, у період шлюбу вони з
відповідачкою вступили в ЖБК та шляхом
сплати за рахунок спільних коштів
відповідних внесків набули у власність
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку оформлено на відповідача,
орієнтовна вартість квартири 300 000 грн.,
також за спільні кошти вони придбали
ряд речей домашнього вжитку, а саме:
пральну машину «Ауріка» /2000 року/
вартістю 600 грн., три люстри /1999 р./-450 грн.
/по 150 грн. кожна/, торшер-тюльпан /2001 р./
-500 грн., два телевізори «Витязь» /2003 р./ -
по 500 грн. кожний, спальний гарнітур
виробництва Німеччини /1990 р./, що
складається з 2-спального ліжка, 2-х
тумб, 6-ти дверної шафи з антресолями,
трюмо -2000 грн., комп»ютер «Дюрон» /2000
р./-800 грн., принтер кольоровий /2000 р./-300
грн., музичний центр «Панасонік» /2000
р./-700 грн., комп»ютерний стіл /2005 р./-500
грн., стінка для вітальні «Жанна» /1990
р./-1000 грн., стіл-тумба під телевізор /2003
р./-500 грн., диван розкладний з 2-ма
кріслами/1990 р./-500 грн., обідній стіл з
4-ма стільцями-350 грн., до осені 2011 року
він мав вільний доступ до квартири і до
спільного майна, а восени 2011 року
відповідач повідомила йому про
розірвання шлюбу між ними і заборонила
йому та сину користуватись квартирою, а
тому вони змушені були переїхати
проживати до гуртожитку, питання про
поділ майна між ним та відповідачкою не
вирішено. Позивач просить суд поділити
між ним та відповідачкою майно, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, виділивши йому та
визнавши за ним право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 вартістю 150 000
грн., пральну машину «Ауріка» вартістю
600 грн., одну люстру -150 грн. ,
торшер-тюльпан -500 грн., один телевізор
«Витязь» -500 грн., комп»ютер «Дюрон» - 800
грн., принтер кольоровий /-300 грн.,
музичний центр «Панасонік» - 700 грн.,
стіл-тумбу під телевізор -500 грн., диван
розкладний з 2-ма кріслами -500 грн.,
всього майна на суму 154 550 грн.; виділити
відповідачці та залишити їй у
власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
вартістю 150 000 грн., дві люстри вартістю
300 грн., один телевізор «Витязь» -500 грн.,
спальний гарнітур виробництва
Німеччини , що складається з 2-спального
ліжка, 2-х тумб, 6-ти дверної шафи з
антресолями, трюмо -2000 грн.,
комп»ютерний стіл -500 грн., стінку для
вітальні «Жанна» - 1000 грн., обідній стіл
з 4-ма стільцями-350 грн., всього майна на
суму 154650 грн.

За ухвалою судді від 25.06.2014 року було
відкрито провадження по цивільній
справі.

В судовому засіданні відповідач
надала до суду зустрічну позовну заяву
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя мотивуючи тим, що за час
перебування в шлюбі вони придбали
спільне майно, але в 2007 році її чоловік
виселився з квартири і забрав все своє
особисте майно та значну частину
спільного майна, за цей період без її
згоди він продав чотири їхніх спільних
автомобілі, гараж та багато іншого
спільного майна, оскільки мав значні
борги, майно, на яке він вказав в своєму
позові, або продано разом з гаражем, або
прийшло в непридатний стан і було
викинуте, тому спільних речей
домашнього вжитку на даний час не
існує. В період перебування в
зареєстрованому шлюбі вона стала
членом ЖБК «Учитель» з метою придбання
квартири вартістю 10291 крб., пайові
внески стала сплачувати в 1983 році,
повністю сплатила в 1993 році, за її
особисті кошти було сплачено 6576,90 крб,
що складає 64 % від загальної вартості
квартири або 3/5 її частини, що вона
вважає її особистою власністю,
спільними коштами ними було сплачено
лише 3714,10 крб, що становить 36% від
вартості квартири. Відповідач просила
суд визнати її особистою приватною
власністю 3/5 частини квартири АДРЕСА_1
вартістю 180 000 грн., визнати спільною
сумісною власністю подружжя 2/5 частини
вказаної квартири вартістю 120 000 грн.,
розділити спільне майно подружжя,
визнавши за нею право власності на 1/5
частину квартири вартістю 60 000 грн.,
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5
частину даної квартири вартістю 60 000
грн.

Відповідач просить суд об"єднати
зустрічний позов до спільного розгляду
з первісним позовом.

Позивач щодо задоволення цього
клопотання не заперечує.

Відповідно до ст.123 ЦПК України
зустрічний позов приймається до
спільного розгляду з первісним
позовом, якщо обидва позови
взаємопов"язані і спільний їх розгляд є
доцільним, зокрема, коли вони
виникають з одних правовідносин, або
коли вимоги за позовами можуть
зараховуватися, або коли задоволення
зустрічного позову може виключити
повністю або частково задоволення
первісного позову.

В даному випадку суд вважає за можливе
прийняти зустрічний позов до спільного
розгляду з первісним позовом, оскільки
вони взаємопов"язані і виникають з
одних правовідносин.

Зустрічна позовна заява за формою та
змістом відповідає вимогам ст.119 ЦПК
України, оплачена судовим збором.

А тому враховуючи наведене та
керуючись ст.ст. 119, 123-124 ЦПК України,
суд-

У Х В А Л И В:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя -
прийняти до спільного розгляду з
первісним позовом.

Суддя А. М. Дмитренко