У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
Леванчука А.О.,Юровської Г.В.,
-розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом державного
підприємства «Дніпропетровський
регіональний державний
науково-технічний центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до ОСОБА_6 про
відшкодування майнової шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6, подану
представником ОСОБА_7, на заочне
рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від
19 липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 28
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року державне підприємство
«Дніпропетровський регіональний
державний науково-технічний центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (далі - ДП
«Дніпропетровський регіональний
державний науково-технічний центр
стандартизації, метрології та
сертифікації») звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 15 жовтня 2012 року
близько 12 год. 50 хв. сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
належного їм автомобіля марки «Toyota
Camry», номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_8 та автомобіля
марки «Ягуар», номерний знак НОМЕР_2,
яким керував відповідач ОСОБА_6
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль «Toyota Camry» зазнав
технічних пошкоджень.

Згідно з калькуляцією/висновком № 16101200
від 29 жовтня 2012 року, виданою ПП «Центр
судових експертів та оцінки», розмір
матеріальної шкоди завданої власнику
автомобіля «Toyota Camry» внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди на
момент проведення експертного
дослідження, становив 39 535 грн. 06 коп.
Згідно з примітками висновку № 16101200,
остаточна вартість може бути визначена
після виявлення можливих скритих
дефектів. Каталожні номера та ціни на
деталі можуть бути уточнені в
торгівельних організаціях.

Згідно з рахунком № АМ-5712 від 17 жовтня
2012 року, ТОВ фірмою «Алмаз Мотор, Лтд»
було виконано роботи по заміні деталей
та ремонту автомобіля «Toyota Camry»,
номерний знак НОМЕР_1, на загальну суму
54 198 грн. 65 коп., враховуючи ПДВ - 9033
грн. 08 коп. Відповідно до витягу з
реєстру платіжних документів від 9
листопада 2012 року на рахунок ТОВ фірми
«Алмаз Мотор, Лтд» було перераховано 54
198 грн. 65 коп. за ремонт двигуна
автомобіля «Toyota Camry». Відповідно до
реєстру платіжних документів (дебет)
від 7 грудня 2012 року на рахунок ДП
«Дніпростандартметрологія» було
перераховано 26 995 грн. 05 коп. від ПРАТ
«СК «Арсенал страхування».

Враховуючи часткове страхове
відшкодування ПРАТ «СК «Арсенал
страхування», позивач вважав, що з
ОСОБА_6 необхідно стягнути для повного
відшкодування завданої ним майнової
шкоди за пошкодження автомобіля «Toyota
Camry», номерний знак НОМЕР_1, різницю між
фактичним розміром завданої шкоди та
страховою виплатою, а саме:
54 198 грн. 65 коп. - 26 995 грн. 05 коп. = 27 203
грн. 60 коп.

Заочним рішенням Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28
березня 2014 року, позов ДП
«Дніпропетровський регіональний
державний науково-технічний центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» задоволено, стягнуто на
його користь з ОСОБА_6 27 203 грн. 60 коп.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої та ухвали суду апеляційної
інстанцій, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини справи вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Оскаржувані у справі судові рішення
вказаним вимогам не відповідають.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2012 року
близько 12 год. 50 хв. сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
належного позивачу автомобіля марки
«Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_8 та автомобіля
марки «Ягуар», номерний знак НОМЕР_2,
яким керував відповідач ОСОБА_6
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль «Toyota Camry» зазнав
технічних пошкоджень.

Постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 7
листопада 2012 року у адміністративній
справі № 0418/6956/2012 ОСОБА_6 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП України. Постанова набрала
законної сили 19 листопада 2012 року.

Згідно з калькуляцією/висновком № 16101200
від 29 жовтня 2012 року, виданою ПП «Центр
судових експертів та оцінки», розмір
матеріальної шкоди завданої власнику
автомобіля «Toyota Camry» внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди на
момент проведення експертного
дослідження, становив 39 535 грн. 06 коп.
Згідно з примітками висновку № 16101200,
остаточна вартість може бути визначена
після виявлення можливих скритих
дефектів. Каталожні номера та ціни на
деталі можуть бути уточнені в
торгівельних організаціях.

Згідно з рахунком № АМ-5712 від 17 жовтня
2012 року, ТОВ фірмою «Алмаз Мотор, Лтд»
було виконано роботи по заміні деталей
та ремонту автомобіля «Toyota Camry»,
номерний знак НОМЕР_1, на загальну суму
54 198 грн. 65 коп., враховуючи ПДВ - 9033
грн. 08 коп. Відповідно до витягу з
реєстру платіжних документів від 9
листопада 2012 року на рахунок ТОВ фірми
«Алмаз Мотор, Лтд» було перераховано 54
198 грн. 65 коп. за ремонт двигуна
автомобіля «Toyota Camry», номерний знак
НОМЕР_1. Відповідно до реєстру
платіжних документів (дебет) від 7
грудня 2012 року на рахунок ДП
«Дніпростандартметрологія» було
перераховано 26 995 грн. 05 коп. від ПРАТ
«СК «Арсенал страхування».

Встановивши вищезазначені обставини у
справі, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, дійшов
висновку, що з урахуванням часткового
страхового відшкодування позивачу
ПРАТ «СК «Арсенал страхування» коштів
у розмірі 26 995 грн. 05 коп., зі ОСОБА_6 слід
стягнути різницю між фактичним
розміром завданої шкоди та страховою
виплатою, а саме 54 198 грн. 65 коп. - 26 995
грн. 05 коп. = 27 203 грн. 60 коп.

Однак такі висновки суду слід визнати
передчасними.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, відповідно до ст.
21 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону
№ 1961-IV обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд
залишив поза увагою вище наведене та не
з'ясував питання щодо того, чи була
застрахована цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_6
при наявному у справі полісу № АВ/1171644
від 7 січня 2012 року та виходячи з цього,
у порушення ст. 33 ЦПК України не
вирішив питання щодо залучення до
участі у справі в якості
співвідповідача страхової компанії.

Згідно із ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи, суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Під час ухвалення оскаржуваних рішень,
судами не було враховано, що ліміт
страхового відшкодування визначений у
полісі становить 50000 грн., а тому
виходячи з цього, відповідач повинен
лише відшкодувати різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану
представником ОСОБА_7, задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28
березня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О.
Гвоздик Судді:
І.М.
Завгородня
Ю.Г. Іваненко А.О.
Леванчук

Г.В. Юровська