Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1412/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

іменем України

26.06.2014 року колегія суддів судової
палати апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Черниш Т.В.,

за участю секретаря - Діманової
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ будинку та встановлення порядку
користування земельною ділянкою за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 20 березня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

7 жовтня 2013 року ОСОБА_2 пред'явив
вказаний позов до ОСОБА_3 Під час
розгляду справи позивач неодноразово
змінював та уточнював позовні вимоги
(а.с. 37, 38, 101). З урахуванням заяви про
зміну позовних вимог від 20 березня 2014
року (а.с. 101) він просив суд здійснити
поділ між ним і відповідачем, як
співвласниками, житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, а саме:
виділити йому в натурі ? частину
будинку - кімнату 1-4 площею 18,20 м2
кімнату 1-5 площею 5,70 м2 та ванну з
туалетом 1-6 площею 2,80 м2, а також
побутові будівлі - вигрібну яму «е»,
навіс «И», фундамент «Б», огорожу,
ворота, ? хвіртки «Т», ? вимощення « 1», ?
колонки, ? убиральні, ? літнього душу
«З», зобов'язати його виконати дверний
проріз між приміщенням 1-5 та двором.
Вимогу про встановлення порядку
користування земельною ділянкою
залишити без розгляду.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 20 березня 2014
року позов задоволено. Суд виділив
ОСОБА_2 в натурі згідно висновку
експерта частину будинку АДРЕСА_1, а
саме квартиру НОМЕР_1: житлова літ. « 1-4»
площею 18,2 м2, кухня літ. « 1-5» площею м2,
ванна літ. « 1-6» площею 2,8 м2 а також
надвірні споруди: яму вигрібну літ. «е»,
навіс літ. «и», фундамент літ. «Б»,
огорожу, ворота - ?, хвіртка літ. «Н» ?,
вимощення літ « 1» - ?, колонку питну - ?;
убиральню літній душ літ. « 3» - ?,
зобов'язав ОСОБА_2 виконати дверний
проріз між приміщеннями «1-4» і « 1-5» та
відповідно до першого варіанту
виконати дверний проріз між
приміщенням « 1-5» і двором.

ОСОБА_3 суд виділив в натурі згідно
висновку експерта частину будинку
АДРЕСА_1, а саме квартиру НОМЕР_2:
веранда літ. «1-1» площею 10,50 м2, кімнату
літ. « 1-2» площею 8 м2, кімнату літ « 1-3»
площею 8,20 м2, а також надвірні споруди -
погріб літ. «Ж», огорожа, ворота,
хвіртка літ «Н» - ? , вимощення літ. «І»,
убиральня, літній душ літ. «З» - 1/2 ,
колонка питна - ?, навіс літ. «а1», ганок
літ. «кр», зобов'язав ОСОБА_3 закласти
дверний проріз між приміщенням « 1-1» і «
1-5» та « 1-2» і « 1-4». Земельну ділянку
417,5кв.м. під домоволодінням АДРЕСА_1
залишив у спільному користуванні
співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Стягнув
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 509 грн. 62 коп.
судового збору та 1411 грн. 20 коп. витрат
за проведення експертизи.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подала апеляційну скаргу в
якій просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог. Скаргу
обґрунтовано тим, що суд першої
інстанції суттєво порушив норми
матеріального і процесуального права.
Згідно висновку проведеної у справі
судової будівельно-технічної
експертизи для здійснення поділу
будинку необхідно проведення
перепланування, однак суд не врахував,
що всупереч ст. 152 ЖК України, сторони не
отримали дозвіл виконавчого комітету
міської ради на проведення
перепланування. Вартість робіт по
відокремленню частин судом не
визначена. Питання обладнання
виділеної відповідачу частини
інженерними комунікаціями (опалення,
освітлення, газопостачання,
водопостачання та водовідведення)
судом не вирішено. Судом здійснено
поділ спільного майна сторін з
відхиленням від їх ідеальних часток,
але суд не вирішив питання про
компенсацію, а також необґрунтовано
вказав про виділення часток кожному з
співвласників по ?.

Позивач надав письмові заперечення
на апеляційну скаргу в яких вказав про
невизнання ним доводів апеляційної
скарги. Вказав на те, що згідно висновку
судово-будівельної експертизи частки,
що виділяються кожному із
співвласників відповідають їх
ідеальним часткам - по ? частці кожному.
Ремонтно-будівельні роботи по виділу
часток для кожного із співвласників є
рівними. Згідно пояснень експерта
проведення ремонтних робіт отримання
дозвільних документів не вимагає.

Відповідач, повідомлена належним
чином про час та місце розгляду справи,
особисто в судове засідання не
з'явилася.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в
судовому засіданні підтримала
апеляційну скаргу повністю.

Позивач доводи апеляційної скарги
заперечив.

Представник позивача - адвокат
ОСОБА_5 також заперечила проти доводів
апеляційної скарги.

Допитаний в порядку ст. 189 ЦПК України
експерт ОСОБА_6, який проводив
будівельно-технічну експертизу у
справі, пояснив, що перелік необхідних
робіт по розділу житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до часток
його співвласників, вказаний ним у
висновку експерта від 11 грудня 2013 року.
Характер цих робіт, зокрема виконання
деревного прорізу між приміщеннями
літ. 1-4 (житлова кімната) і літ. 1-5 (кухня)
не вважається переплануванням та не
потребує отримання дозволу на його
проведення так, як цей дверний проріз
необхідно виконувати з кухні у житлову
кімнату, тобто із нежитлової кімнати у
житлову. Визначити небезпеку
проведення цих робіт для будинку важко
так, як будівля стара. Технічна
можливість влаштування у квартирі
НОМЕР_2, яка пропонується для виділення
одному із співвласників домоволодіння,
можливе влаштування кухні і ванної
кімнати в одній з виділених житлових
кімнат чи веранді, але це лише за
бажанням такого співвласника. Питання
визначення обсягу і вартості робіт
влаштування у квартирі НОМЕР_2
опалення, точки постачання газу, води і
водовідведення, розподіл внутрішньої
мережі електропостачання йому судом не
ставилося, а тому і не досліджувалося
ним, як і питання визначення варіантів
порядку користування земельною
ділянкою.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, позивача та його
представника, представника
відповідача, пояснення експерта,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Кіровоградської області вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Суд першої інстанції встановив і
матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належить житловий
будинок АДРЕСА_1, з
господарсько-побутовими будівлями.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 11 червня 2012
року за №? 1-1456 виданого на ім`я ОСОБА_2
та договору дарування №? 1-1522 від 14.06.2012
року. укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_3,
відповідачем по справі, розмір їх
часток у праві спільної власності на це
майно є рівними - по ? частці.

Частки співвласників не виділені в
натурі. Будинком та
господарсько-побутовими будівлями
користується відповідач по справі.
Домовленість між сторонами щодо поділу
спільного майна відсутня.

Згідно висновку експерта № 1811,1812
судової будівельно-технічної та
оціночно-будівельної експертизи від 31
січня 2014 року ринкова вартість
житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1, що
розташований на земельній ділянці
площею 417,56 кв. м., на час дослідження
складає 257911 грн. Розподіл садиби в
натурі можливий в ідеальних частках по
? з незначним відхиленням, технічно
можливий, при мінімальній вартості
робіт по переплануванню. Пропонується
наступний варіант розподілу: першому
співвласнику - квартиру НОМЕР_2: веранда
літ. « 1-1» площею 10,50 м2, кімнату літ. « 1-2»
площею 8 м2, кімнату літ « 1-3» площею 8,20
м2, а також надвірні споруди - погріб
літ. «Ж», огорожа, ворота, хвіртка літ
«Н» - ? , вимощення літ. «І», убиральня,
літній душ літ. «З» - 1/2 , колонка питна -
?, навіс літ. «а1», ганок літ. «кр»,,
всього на суму 40026 грн.; другому
співвласнику - квартиру НОМЕР_1: житлова
літ. « 1-4» площею 18,2 м2, кухня літ. « 1-5»
площею м2, ванна літ. « 1-6» площею 2,8 м2 а
також надвірні споруди: яму вигрібну
літ. «е», навіс літ. «и», фундамент літ.
«Б», огорожу, ворота - ?, хвіртка літ. «Н»
?, вимощення літ « 1» - ?, колонку питну - ?;
убиральню літній душ літ. « 3» - ?, всього
на суму 32611 грн. Для цього першому
співвласнику необхідно закласти
дверний проріз між приміщенням « 1-1» і «
1-5» та « 1-2» і «1-4», другому співвласнику
- виконати дверний проріз між
приміщеннями « 1-4» і « 1-5» та відповідно
до першого варіанту виконати дверний
проріз між приміщенням « 1-5» і двором
або відповідно до другого варіанту
виконати дверний проріз між
приміщенням 1-6 та двором. Вартість
ремонтно-будівельних робіт по виділу в
натурі 2-ох відокремлених квартир в
житловому будинку по АДРЕСА_1, у кожного
із співвласників складена порівну.
Фактична частка першого співвласника
за площею - ? , за вартістю житлового
будинку - ?, за вартістю домоволодіння -
11/20. Фактична частка другого
співвласника за площею - ? , за вартістю
житлового будинку - ?, за вартістю
домоволодіння - 9/20. Відхилення від
ідеальної частки складає по вартості
домоволодіння -1/20 ( компенсації 2-му
співвласнику від 1-го співвласник по
вартості домоволодіння) за ринкову
вартістю - 12896 грн. Запропоновано
компенсацію не виплачувати 2-му
співвласнику 1-им співвласником через
наступні причини: приміщення, що
виділяються у користування 1-го
співвласника мають значно менше
інженерне забезпечення. Щодо
визначення можливості відокремлення
внутрішніх інженерних мереж
(освітлення, газопостачання,
водопостачання, опалення) та вартості
виконання цих робіт рекомендовано
звернутися у відповідні установи, що
мають державні ліцензії для
проектування та проведення даного виду
робіт, опалення можливо залишити в
загальному користуванні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони є
співвласниками будинку та
господарсько-побутових споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, і
кожному з них належить по ? частці
спірного майна. Так, як сторони не
дійшли згоди про поділ садиби суд
дійшов висновку про можливість
проведення її розподілу і встановлення
порядку користування земельною
ділянкою відповідно до
запропонованого експертом варіанту, не
стягуючи при цьому грошової
компенсації за відхилення від
ідеальних часток.

Проте повністю погодитися з
висновком суду неможна, бо суд дійшов
його з порушенням норм матеріального
права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Оскаржуване рішення неповною мірою
відповідає цим вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.
6,7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на житло»
та підп. а п. 12, п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 20 «Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності» при поділі будинку в натурі,
що є спільною частковою власністю, суди
повинні мати на увазі, що це можливо,
якщо кожній зі сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
із самостійним виходом або за
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартир, які
відповідають розміру їх часток у
приватній власності. У тих випадках,
коли для поділу необхідне
переобладнання та перепланування
будинку, він проводиться за наявності
дозволу на це виконавчого комітету
місцевої ради (с. 152 ЖК України).

За нормами ст. 152 ЖК України (із
змінами) переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Відповідно до Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, перепланування -
до елементів перепланування жилих
приміщень належать: перенесення і
розбирання перегородок, перенесення і
влаштування дверних прорізів,
улаштування і переустаткування
тамбурів, прибудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових
будинків; переобладнання - улаштування
в окремих квартирах багатоквартирних
будинків індивідуального опалення та
іншого інженерного обладнання,
перенесення нагрівальних,
сантехнічних і газових приладів;
влаштування і переустаткування
туалетів, ванних кімнат, вентиляційних
каналів.

Як зазначалося вище, відповідно до
висновку експерта № 1811,1812 судової
будівельно-технічної та
оціночно-будівельної експертизи від 31
січня 2014 року Розподіл садиби в натурі
можливий в ідеальних частках по ? з
незначним відхиленням, технічно
можливий, при мінімальній вартості
робіт по переплануванню. Для цього
першому співвласнику необхідно
закласти дверний проріз між
приміщенням « 1-1» і « 1-5» та « 1-2» і « 1-4»,
другому співвласнику - виконати
дверний проріз між приміщеннями « 1-4» і
« 1-5» та відповідно до першого варіанту
виконати дверний проріз між
приміщенням « 1-5» і двором або
відповідно до другого варіанту
виконати дверний проріз між
приміщенням 1-6 та двором. Вартість
ремонтно-будівельних робіт по виділу в
натурі 2-ох відокремлених квартир в
житловому будинку по АДРЕСА_1, у кожного
із співвласників складена порівну.
Щодо визначення можливості
відокремлення внутрішніх інженерних
мереж (освітлення, газопостачання,
водопостачання, опалення) та вартості
виконання цих робіт рекомендовано
звернутися у відповідні установи, що
мають державні ліцензії для
проектування та проведення даного виду
робіт, опалення можливо залишити в
загальному користуванні.

Допитаний судом експерт ОСОБА_6 у
судовому засіданні надав пояснення про
те, що характер робіт по поділу будинку
не вважається переплануванням чи
переобладнанням та не потребує
отримання дозволу на його проведення.

Відповідно ч. 6 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими ст. 212 цього
Кодексу.

Оскільки для проведення поділу
необхідно здійснення влаштування
дверних прорізів, в тому числі і у стіні
між жилою кімнатою літ. « 1-4» і кухнею
літ. « 1-5», це є переплануванням.

Крім того, за висновком експертизи
кожному із співвласників підлягає
виділенню частина житлового будинку з
її переобладнанням у окрему квартиру.

Виходячи з понять про житло,
житловий одинко та квартиру (ст.ст. 379,
380, 382 ЦК України) житлом може бути лише
приміщення яке призначене та придатне
для проживання в ньому.

Перепланування окремого жилого
будинку у двоквартирний будинок
безумовно передбачає необхідність
його переобладнання, що включає в себе
улаштування в окремих квартирах
будинків індивідуального опалення та
іншого інженерного обладнання,
перенесення нагрівальних,
сантехнічних і газових приладів;
влаштування і переустаткування
туалетів, ванних кімнат, вентиляційних
каналів.

Призначивши у справі
будівельно-технічну експертизу, суд
першої інстанції не поставив на
вирішення експерта питання про
можливість переобладнання будинку.

Суд першої інстанції виділив
відповідачу дві жилі кімнати та
веранду і не врахував, що у цій квартирі
відсутня ванна кімната і кухня, які
виділені позивачу.

Виділення відповідачу квартири, яка
не обладнана індивідуальним опаленням,
в якій відсутні відокремлені інженерні
комунікації (мережі газо-, електро-,
водопостачання та водовідведення)
унеможливлює використання цієї
квартири як житла.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду першої інстанції в цій частині
суперечить положенню п. 1.4.4. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, яким передбачено,
що перепланування жилих будинків,
жилих і нежилих у жилих будинках
приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Оскільки для виділення кожному з
співвласників жилого будинку окремих
квартири необхідно проведення
перепланування та переобладнання, суд
міг ухвалити таке рішення лише за умови
наявності на це дозволу виконавчого
комітету Кіровоградської місцевої
ради (с. 152 ЖК України) та висновків
органів газового господарства,
енергонагляду, пожежного і санітарного
нагляду про допустимість такого
переобладнання відокремлених частин
будинку.

Отже висновок суду щодо про
можливість поділу будинку є
передчасним та необґрунтованим.

Також суд не врахував, що експерт не
визначив точну вартість робіт з
перепланування будинку, а витрати з
переобладнання взагалі не визначалися.
У зв'язку з цим рішення про покладення
цих витрат на кожну із сторін без
визначення їх вартості є
необґрунтованим.

Не проведено судом і зміну ідеальних
часток сторін у власності на жилий
будинок відповідно до виділених їм
приміщень, не вирішено питання про
відповідну компенсацію в їх різниці.

У зв'язку з цим ухвалене в
оскаржуваній частині рішення суду
першої інстанції не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України і підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення.

Цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст.
10 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України (ч. 3 ст. 10, ч. 1, ст. 60 ЦПК України).
Водночас доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції,
відповідно до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, роз'яснив особам, які беруть
участь у справі їх права та обов'язки,
роз'яснив необхідність подання доказів
на підтвердження можливості
переобладнання належного їм жилого
будинку та наявності дозволу на це і
його перепланування у ізольовані
квартири з боку виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради у зв'язку
з чим у судовому засіданні за
клопотанням сторін неодноразово
оголошувалися перерви для надання
додаткових доказів, за клопотанням
сторін продовжив строк розгляду
справи.

Однак сторони не надали таких
доказів, клопотань відповідно до ст.ст.
133, 137, 150 ЦПК України не заявляли.

У зв'язку з цим колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області вважає, що позивач не довів
технічну можливість поділу будинку
шляхом виділення окремих квартир, а
тому пред'явлений ним позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Скасувати рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 20
березня 2014 року і ухвалити у справі
нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
255 грн. компенсації сплаченого судового
збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: