АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6084/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мороз В. П. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
Колективного підприємства
«Дніпропетровський пиво
безалкогольний комбінат «Дніпро» (далі
по тексту КП «ДПБК «Дніпро»),

на заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
11 березня 2014р. за позовом ОСОБА_2 до КП
«ДПБК «Дніпро», треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування наказів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до КП «ДПБК «Дніпро», треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
скасування наказів №8-к від 10.06.2011р.,
№9-р від 14.12.2011р., №18-к від 14.12.2011р., №9-ка
від 15.12.2011р., №2-ка від 09.11.2012р., №2-а від
09.01.2012р., що були видані адміністрацією
КП «ДПБК «Дніпро», та п.14 розділу ІІ,
посадової інструкції юриста,
затвердженої 09.06.2009р., посилаючись на
те, що 31.03.2008р. згідно наказу №6-к вона
була прийнята на посаду завідуючої
гуртожитку КП «ДПБК «Дніпро», та
звільнена із займаної посади 26.01.2012р.
згідно наказу №1-к, і оскаржувані нею
накази прийнятті адміністрацією
відповідача з перевищенням наданих їм
повноважень, а п. 14 посадової
інструкції юриста суперечить типовій
посадовій інструкції цієї професії.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 11.03.2014р.
позовні вимоги ОСОБА_2 до КП «ДПБК
«Дніпро» про скасування наказів
задоволено.

Визнано незаконними та скасовано
накази директора КП «ДПБК «Дніпро»
ОСОБА_3 №8-к від 10.06.2011р. про призначення
заступника директора з комерційних
питань ОСОБА_5 виконуючим обов'язки
директора підприємства з 14.06.2011р., №9-р
від 14.12.2011р. про звільнення ОСОБА_5 з
посади виконуючого обов'язки директора
підприємства з 14.12.2011р., №18-к від 14.12.2011р.
початок виконання обов'язків директора
підприємства з 14.12.2011р., №9-ка від
15.12.2011р., яким ОСОБА_5 звільнено з посади
заступника директора з комерційних
питань з 04.01.2012р.

Визнано незаконним та скасовано наказ
виконуючого обов'язки директора КП
«ДПБК «Дніпро» ОСОБА_4 №2-ка від 09.11.2012р.,
яким приступив до виконання обов'язків
директора підприємства з 09.01.2011р., та
№2-а від 09.01.2012р. про скасування наказу
№10-к/1.

Визнано не чинним п.14 розділу ІІ
«Посадові обов'язки» посадової
інструкції юриста підприємства,
затвердженої 09.06.2009р. директором КП
«ДПБК «Дніпро» ОСОБА_3

Стягнуто з КП «ДПБК «Дніпро» судовий
збір на користь держави у розмірі - 1
948,80грн.

В апеляційній скарзі КП «ДПБК «Дніпро»
просить рішення суду скасувати, та
ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду незаконне та
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання незаконними наказів та
визнання не чинним пункту посадової
інструкції юриста підприємства, суд
виходив з того, що оскаржувані
позивачем накази, прийняті
відповідачем з перевищенням
повноважень і до посадової інструкції
юриста віднесено обов'язки які
віднесено до виключної компетенції
загальних зборів, а тому позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

З такими висновками суду погодитись
неможливо, оскільки, вони не
відповідають вимогам норм
матеріального права та обставинам
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 згідно наказу №6-к від була
прийнята на роботу до КП «ДПБК
«Дніпро». на посаду завідуючої
гуртожитку, і наказом №1-к від 26.01.2012р.
вона була звільнена з роботи по п.1, ст. 41
КЗпП України.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 10.07.2013р.,
яке ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.12.2013р.
було залишено без змін, ОСОБА_2 була
поновлена на роботі на посаді
завідуючої гуртожитком КП «ДПБК
«Дніпро».

Наказом №11-к від 24.07.2013р. ОСОБА_2 була
звільнена з роботи з 24.07.2013р. за угодою
сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно роз'яснень абз. 2 п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» оскільки правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів та осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси (частини перша та друга статті
3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, а
якщо були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин.

Звертаючись до суду з позовом про
визнання незаконними наказів та
визнання не чинним пункту посадової
інструкції юриста підприємства, ОСОБА_2
не вказала в позовній заяві, які саме
права та інтереси порушуються
оскаржуваними наказами та положеннями
посадової інструкції, а тому колегія
суддів вважає, що позов ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню, оскільки в
обґрунтування позовних вимог
позивачем не наведено обставин, якими
підтверджується порушення її прав,
свобод чи інтересів у зв'язку з
виданням відповідачем оспорюваних
позивачем наказів та положень
посадової інструкції юриста.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення в
порядку ст. 309 ЦПК України про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні позову про
скасування наказів у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Колективного
підприємства «Дніпропетровський пиво
безалкогольний комбінат «Дніпро»
задовольнити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 11 березня
2014р. скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Колективного підприємства
«Дніпропетровський пиво
безалкогольний комбінат «Дніпро» про
скасування наказів відмовити у повному
обсязі.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: