У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ в
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26 лютого 2014 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 18 год. 20 хв.
ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Daewoo-Lanos»,
державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.
Азовстальській у м. Маріуполі в районі
загальноосвітньої школи № 12 перевищив
дозволену швидкість, внаслідок чого
здійснив наїзд на його малолітнього
сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заподіявши
останньому тяжкі тілесні ушкодження, у
результаті яких ІНФОРМАЦІЯ_2 року він
помер у лікарні. Зазначав, що вказані
обставини встановлені під час розгляду
кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_4 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка
була закрита ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 10
вересня 2013 року на підставі ст. ст. 1, 6-9,
12 Закону України «Про амністію в 2011
році».

Вказував, що унаслідок зазначеної
трагедії йому завдано майнової шкоди,
пов'язаної з організацією поховання
сина, замовлення поминальних обідів та
установленням пам'ятника Також йому, як
батьку загиблого, було завдано значної
моральної шкоди, яку він оцінив у 1 млн
грн.

У звґязку цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд стягнути з
відповідача майнову шкоду з
урахуванням індексу інфляції у сумі 58
953 грн 85 коп., на відшкодування
моральної шкоди 1 млн грн, а також
понесені судові витрати у сумі 4 500 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну
шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною
пригодою у сумі 45 229 грн 86 коп. та
моральну шкоду в сумі 50 тис. грн. В іншій
частині позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 26 березня 2014 року рішення
районного суду скасовано в частині
відмови у відшкодуванні витрат на
правову допомогу та змінено в частині
стягнення судового збору. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у
відшкодування витрат на правову
допомогу 4 500 грн та судовий збір на
користь держави в сумі 695 грн 90 коп. У
решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов
(апеляційний суд уточнив лише в частині
витрат на правову допомогу і судового
збору), суди на підставі доказів,
поданих сторонами, що належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що винним
у дорожньо-транспортній пригоді
визнано ОСОБА_4, який визнав позов і
висловив згоду на відшкодування
завданої шкоди.

У такому разі, з урахуванням ст. 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 1194 ЦК
України та роз'яснення, даного у
п. 16 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», така шкода
підлягає відшкодуванню саме з винної у
дорожньо-транспортній пригоді особи.

Розмір шкоди судами визначено з
урахуванням доказів, поданих
сторонами.

Доводи касаційної скарги про те, що
незалученням страховика порушуються
права страхувальника ОСОБА_4,
безпідставні, оскільки він судові
рішення не оскаржив, і висловив згоду
нести цивільно-правову
відповідальність за
дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того, судами розглянуто справу з
дотриманням вимог ст. ст.
10, 11 ЦПК України, вирішено спір стосовно
особи, до якої позивач заявив вимоги і в
ході розгляду справи в суді першої
інстанції не просив про залучення до
участі у справі інших осіб, зокрема
страховика, а суд з власної ініціативи
не має права здійснювати такі
процесуальні дії.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
26 лютого 2014 року в незмінній після
апеляційного перегляду частині та
рішення апеляційного суду Донецької
області від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська