АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4896/14
Справа № 629/1520/14-ц
Категорія: договірні
Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Бездітко В.М.

Довгаль А.П.

при секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. особі представника
Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Акцент Банк» на рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 27 травня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
по кредиту ,-

В С Т А Н О В И
Л А :

В квітні 2014 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
звернулося до суду з позовом про
стягнення заборгованості за договором
в розмірі 21748,52 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав,
що 26.08.2008 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» за
заявою відповідача уклали договір
№б/н, згідно якого, відповідач отримав
кредит у розмірі 3000,0 гри. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Станом на 24.03.214 року відповідач має
заборгованість - 21748,52 грн. , яка
складається з: 2796,00 гри. -
заборгованість за кредитом; 10510,69 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6930,00 грн, -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1011,83 грн. - штраф
(процентна складова), яку позивач
просить стягнути з відповідача, також
поклавши на останнього судові витрати
243,60 грн.

Відповідач проти позову
заперечував, просив застосувати до
вимог позивача загальну позовну
давність та відмовити у позові.

Рішенням Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 27 травня 2014 року в позові
ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості по кредиту -
відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення і
ухвалення нового рішення про
задоволення позову. Апелянт вважає, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.
Суд безпідставно застосував позовну
давність і відмовив у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідача, відповідача,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі заяви ОСОБА_6 ПАТ
«Акцент-Банк» уклав з ним договір
згідно якого ОСОБА_6 отримав кредит в
сумі 3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

08.04.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом і посилаючись на те,
що станом на 24.03.2014 року відповідач має
заборгованість за кредитом в розмірі
21748,52 грн. просив стягнути з нього цю
суму і судові витрати - 243,6 грн.
Представник позивача стверджував, що
відповідач отримав кредит 3000 грн. і
повинен був погашати його рівними
часками один раз на місяць в сумі 420 грн.
на протязі 12 місяців. Відповідач лише
один раз 23.09.2008 року вніс платіж у
розмірі 420 грн.

При укладенні договору сторони не
обумовили збільшення строку позовної
давності.

Заперечуючи проти позову
відповідач просив суд застосувати
загальну позовну давність та відмовити
у позові.

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо потягом цього терміну
жодна зі сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він пролонгується на такий самий
термін.

Згідно п.8.6 зазначених умов і правил при
порушенні клієнтом строків платежу по
будь-якому з грошових зобов'язань
передбачених договором більш ніж на 130
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф в сумі 500 грн. +5% від суми
позову.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що між
сторонами було укладено кредитний
договір. Згідно ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Банк свої
зобов'язання виконав, а відповідач
після одержання коштів сплатив перший
внесок в рахунок погашення
заборгованості більше в рахунок
погашення заборгованості кошти не
вносив. Статтею 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну припинення
цивільних прав та обов'язків

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди. Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк.

Законодавством визначено поняття
«строк дії договору» і «строк (термін)
виконання зобов'язання».

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору відповідач
зобов'язаний щомісяця сплачувати
частину заборгованості - 420 грн.
Відповідач здійснив єдиний платіж по
поверненню коштів 23.09.2008 року і більше
грошей позивачу не повертав. Протягом
трьох років з цього часу позивач
достовірно знав, що боржник свої
зобов'язання не виконує.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
ч.4 ст.267 ЦК України. Загальна позовна
давність встановлена в три роки. Про
збільшення цього строку сторони
домовленості не укладали.

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Для позивача у справі позовна давність
почалася з того часу, як боржник
припинив виконувати зобов'язання.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, яка є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
місяця дії картки, а не закінченням
строку дії договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано
врахував, що позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення заборгованості
за договором, укладеним 26.08.2008 року в
сумі 21748,52 грн. - 08.04.2014 року тобто поза
межами загальної позовної давності.
Збільшення позовної давності сторони
письмово не узгоджували. Про порушення
своїх прав позивачу було відомо
кожного наступного місяця протягом
часу коли існувала заборгованість. Суд
першої інстанції обґрунтовано
врахував письмову заяву ОСОБА_6 про
застосування позовної давності.
Підстав не застосовувати позовну
давність у суду першої інстанції не
було. Суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.
Колегія погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 27 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -