Справа №173/1200/14-ц
Провадження №2/173/850/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 10 жовтня 2009 року між ним
та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У
шлюбі було народжено двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З березня 2014 року
припинилися шлюбні відносини з
відповідачем та вони стали проживати
окремо. Вони з дружиною не розуміють
один одного у зв'язку з чим виникають
сварки. Окрім того відповідач має
відносини з іншим чоловіком, з яким
проживає останній час. Позивач вважає
подальше життя з відповідачем
неможливим. Спору про місце проживання
дітей та про поділ майна не має. У
зв'язку з цим позивач просив суд
розірвати шлюб, укладений між ним та
відповідачем.

У судовому засіданні позивач
підтримав позов та просив суд
задовольнити позовні вимоги,
підтвердив обставини, викладені в
позовній заяві, просив суд не надавати
час на примирення, оскільки вважав, що
збереження шлюбу не можливе.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнала, проти розірвання шлюбу
не заперечувала, проте суду пояснила,
що сім'я розпалася саме з вини позивача,
який пішов з сім'ї та залишив її з двома
дітьми. Відповідач також вважала за
неможливе збереження шлюбу та сім'ї,
хоча зауважила, що син сумує за батьком.
Спору про місце проживання дітей та про
поділ майна не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

10 жовтня 2009 року виконавчим комітетом
Верхівцевської міської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 43 (а.с. 4).

У шлюбі народжено двоє дітей: ОСОБА_3, 2010
року народження (а.с.5) та ОСОБА_4, 2013 року
народження (а.с 6).

Судом встановлено, що сторони не
проживають разом з березня 2014 року,
стосунки не підтримують, не ведуть
спільне господарство. Причинами
припинення шлюбних відносин були
взаємне непорозуміння та взаємне
небажання зберегти шлюб. Окрім того
відповідач проживає з іншим чоловіком.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать,
що між сторонами остаточно припинено
шлюбні відносини і їх неможливо
відновити, отже збереження шлюбу
неможливе та суперечило б інтересам
подружжя.

Отже, вимоги позивач про
розірвання шлюбу, укладеного між ним та
відповідачем є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Подружжя досягло згоди про те, що діти
будуть проживати разом з матір`ю.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Оскільки від відповідача не надійшло
заяви про відновлення їй дошлюбного
прізвища, суд, керуючись ст. 113
Сімейного кодексу України вважає за
необхідне залишити їй прізвище
«ОСОБА_2».

Також на виконання вимог ст. 115
Сімейного кодексу України, суд вважає
за необхідне надіслати копію рішення
суду після набрання ним законної сили
органу державної реєстрації актів
цивільного стану для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що при
зверненні до суду позивачем сплачено
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1),
який підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований виконкомом
Верхівцевської міської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області 10 жовтня 2009
року (актовий запис № 43) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
прізвище «ОСОБА_2». Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243
грн. 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили
його копію направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко