АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

03 липня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 31 березня 2014
року,

встановила:

у листопаді 2013 року позивач звернулась
до суду з позовом, в якому просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в твердій грошовій сумі в
розмірі 1210 грн., посилаючись на те, що
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання їх
неповнолітньої доньки ОСОБА_3.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове, яким стягнути з нього
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі 800 грн., посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
посилалась на те, що вона з 06 жовтня 2000
року по 14 вересня 2010 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та
перебуває на її утриманні. Оскільки
відповідач ухиляється від надання
матеріальної допомоги на утримання
дитини, позивач просила суд
задовольнити її вимоги.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач як батько зобов'язаний
утримувати дитину та з урахуванням
матеріального становища платника
аліментів та наявності у платника
аліментів інших дітей визначив розмір
аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх
видів його заробітку.

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст.ст.180, 181, 182,
183 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 06 жовтня 2000 року по 14 вересня 2010
року, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу
сторони проживають окремо, дитина
проживає з матір'ю, яка несе витрати по
її утриманню.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що судом не було
враховано те, що його дохід є мінливим,
а тому вважає за необхідне стягнути з
нього аліменти на утримання дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.
Такі доводи апелянта є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач офіційно працевлаштований,
має постійний дохід, який в середньому
складає 1737 грн. 39 коп.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають значення для
справи. В даному випадку підстави
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі відсутні.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 31 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7463/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Букіна О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.