Справа № 296/1270/12-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира,
в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участю секретаря Галіцької А.М.,

розглянув цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору -
Перша Житомирська державна
нотаріальна контора, КП "Житомирське
обласне міжміське Бюро технічної
інвентаризації" про визнання права
влвасності на частину квартири та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи - Перша Житомирська
державна нотаріальна контора,
приватний нотаріус Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про застосування наслідків
нікчемності заповіту та визнання права
власності на вказану частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.10.2011 р. звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 4/9 частини квартири
АДРЕСА_1, відповідно до заповіту ОСОБА_5
від 07.09.2006 р., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,
посилаючись на те, що відповідач не
визнає його право на вказану частину
квартири і не надає йому
правовстановлюючі документи до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини.

15 травня 2012 року ОСОБА_2 також звернувся
в суд із позовом до ОСОБА_1 про
встановлення факту нікчемності
заповіту від 07.09.2006 р., складеного від
імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
внаслідок невідповідності його
вимогам закону, в якому просив
застосувати наслідки недійсності
нікчемного заповіту від 07.09.2006 р. шляхом
визнання його права на отримання
свідоцтва про право на спадщину після
смерті дядька ОСОБА_5 на все належне
йому майно.

Представник позивача ОСОБА_1 та позивач
у судове засідання не з'явились, від
представника до суду надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
в якій зазначив, що позов його
довірителя підтримує повністю із
викладених у ньому підстав.

ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився,
про причини неявки не повідомив, хоча
про час та місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином., а
також подав до суду заперечення, в яких
позов ОСОБА_1 не визнав повністю з тих
підстав, що ОСОБА_5 склав 07.09.2006 р.
заповіт на користь ОСОБА_1, відповідно
до свого волевиявлення та згідно
діючого законодавства.

Представники Першої Житомирської
державної нотаріальної контори та КП
"ЖОМБТІ" Житомирської обласної ради і
приватний нотаріус Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
до суду не з"явилися, надіславши заяви,
в якіх зазначили, що не заперечують
проти розгляду справи за їх
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає
до задоволення, а позов ОСОБА_2 таким,
що не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_5 був власником 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 та мав право
на 1/9 частину зазначеної квартири, як
чоловік ОСОБА_6, яка померла до його
смерті. Дані обставини підтверджуються
відомостями, які містяться у Постанові
про відмову у вчиненні нотаріальної
дій від 21.10.2011 р. (том 3 а. с. 7), рішенні
Корольовського районного суду м.
Житомира від 8 грудня 2010 року у справі №
2-91/10 (том 3 а. с. 8), ухвалі апеляційного
суду Житомирської області від 15.02.2011 р.
(том 3 а. с. 9) та матеріалами спадкової
справи після смерті ОСОБА_5 (том 3 а. с.
21-76).

07.09.2006 р. ОСОБА_5 вчинив заповіт,
відповідно до якого у випадку його
смерті ОСОБА_1 має право стати
власником всього його майна.
Зазначений заповіт був посвідчений
07.09.2006 р. приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрований в
реєстрі за № 1849 (том 3 а. с. 62).

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5 помер.

У встановлений законом термін ОСОБА_1
та ОСОБА_2 прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_5 шляхом подачі
відповідних заяв до Першої
житомирської державної нотаріальної
контори, що підтвердилось копією
спадкової справи (том 3 а. с. 21-76).

Спадковим майном є частина квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 право власності ОСОБА_1 на
вищевказане спадкове майно не визнає
та оспорює його, надавати
правовстановлювальні,
правопідтверджуючі документи на
спадкове майно відмовляється.

Для захисту своїх прав ОСОБА_1
звернувся до суду і 8 грудня 2010 року
Корольовський районний суд м. Житомира
розглянув цивільну справу № 2-91/10 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частину квартири та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання заповіту недійсним та
ухвалив рішення, яким вирішив: позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину квартири та
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання заповіту недійсним залишити
без задоволення за безпідставністю.
Підставою для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_1 було те, що ним не надано
було суду доказів (відмови
нотаріальної контори в оформленні
спадщини за заповітом ОСОБА_5 від 07.09.2006
р. на квартиру АДРЕСА_1) перешкод в
оформлені спадщини, відповідно до
вищевказаного заповіту".

Під час слухання справи № 2-91/10 було
встановлено, що вказаний заповіт був
укладений відповідно до діючого
законодавства та волевиявлення ОСОБА_5,
що стверджується висновком
почеркознавчої експертизи № 1/678 від
19.07.2010 р. НДЕКЦ при УМВС України в
Житомирській області, згідно якої
підпис на заповіті від 07.09.2006 р. від
імені ОСОБА_5, був виконаний ОСОБА_5, а
також висновком посмертної
судово-психіатричної експертизи №
487-2009 від 13.10.2009 р. Житомирської обласної
психіатричної лікарні № 1, згідно якого
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час укладання
заповіту 07.09.2006 р. усвідомлював свої дії
та керував ними. Незначні технічні
помилки в оформленні заповіту, на які
посилається у своєму позові ОСОБА_2 не
впливають на волевиявлення ОСОБА_7 щодо
розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При розгляді даної справи ОСОБА_2 не
надано нових допустимих та належних
доказів на підтвердження своїх вимог.

У жовтні місяці 2011 року ОСОБА_1 подав до
Першої житомирської державної
нотаріальної контори заяву про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_5

21.10.2011 р. Перша житомирська державна
нотаріальна контора відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_5, у зв"язку з тим, щопПозивач не
надав правовстановлювальні документи.

Таким чином із встановлених обставин,
між сторонами у справі випливають
правовідносини, щодо права власності
на частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, застосуванню до яких
підлягають наступні правові норми.

Ст. 548 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 р.,
якій діяв на момент прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті своєї дружини
ОСОБА_6 визначає, що для придбання
спадщини необхідно щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
падщини під умовою або із
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Пунктом 5 ст. 11 ЦК України визначено, що
у випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

Статтею 392 ЦК України визначено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України визначено: 1.
Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. 2. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням. 3. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. 4. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу. 5. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Статтею 1269 ЦК України встановлено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд дійшов до
висновку про обгрунтованість вимог
ОСОБА_1 та безпідставність позовних
вимог ОСОБА_2.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд
стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати на оплату
судового збору та витрати на ІТЗ в сумі
171 грн.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст. 548 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963 р.,
ст. ст. 392, 1218, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 60, 61, 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
застосування наслідків нікчемності
заповіту та визнання права власності
на вказану частину квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -
залишити без задоволення за
безпідставністю.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права влвасності на частину квартири,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/9
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати у сумі 171 (сто
сімдесят одна) грн. 00 коп.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. П. Сингаївський