Справа № 309/882/13-ц
Провадження № 2/309/225/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Кемінь В.Д.

при секретарі судового засідання Орос
В.М.

з участю позивача ОСОБА_1 її
представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до Драгівської
сільської ради Хустського району,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_10, про
визнання недійсними рішення сільської
ради та державного акту на право
приватної власності на землю -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом
про визнання недійсними рішення 2 сесії
4 скликання Драгівської сільської ради
Хустського району від 08 вересня 2002 року
про передачу у спільну сумісну
власність громадян, які мешкають в
АДРЕСА_1, в рівних частках земельної
ділянки площею 0,13 га для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1 та виданого на підставі цього
рішення державного акту на право
приватної власності на землю серії Р4 №
0633639 від 28 грудня 2002 року на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за № 9292. Заява
мотивована тим, що в 2011 році вона
звернулася до ліцензійної організації
ТОВ «Моя Земля» для виготовлення
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, яка перебуває у її
користуванні для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд, розташовану за
адресою АДРЕСА_2. Прилегла до її будинку
земельна ділянка межує із земельною
ділянкою відповідачів. В ході
виготовлення технічної документації,
відповідальними працівниками
встановлено зміщення в бік земельної
ділянки позивачки, внаслідок чого
частина її земельної ділянки
накладається на земельну ділянку
мешканців будинку АДРЕСА_1 і опинилася
у їх власності; межі суміжних земельних
ділянок за технічною документацією між
собою не співвідносяться і не
відповідають фактичному розташуванню
на місцевості.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала. Пояснила
суду, що внаслідок неправомірних дій
відповідачів, порушено її право на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки, передану їй у приватну
власність на підставі рішення органу
місцевого самоврядування у розмірі 0,15
га. Просить суд задовольнити її позовні
вимоги, оскільки наявність
оскаржуваного акту позбавляє її права
на виготовлення правовстановлюючих
документів на землю.

Представник позивачки ОСОБА_2
підтримала вимоги заяви, пояснила суду,
що звернення з даним позовом до суду
було обумовлено відмовою у
виготовленні правовстановлюючого
документу на землю. Вважає, що
позивачкою в ході судового розгляду
надано достатньої доказів на
підтвердження позовних вимог, а тому
просила задовольнити вимоги, стягнувши
Драгівської сільської ради судові
витрати по справі.

Представник Драгівської сільської
ради Хустського району в судове
засідання не з'явився, до суду надійшов
лист за підписом сільського голови, в
якому останній просить розглядати
справу без участі їх представника та не
заперечує проти задоволення позову.

З'ясувавши думку учасників судового
розгляду, суд ухвалив: справу слухати у
відсутності представника Драгівської
сільської ради Хустського району.

Відповідач ОСОБА_3, представник
відповідачів ОСОБА_4 у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечили.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що
позивачка здійснила захват їхньої
спільної з відповідачами земельної
ділянки, збудувала самовільно будинок
на підставі неправдивих відомостей
внесених в документи. а тому вважає, що
в задоволенні позову слід відмовити.

Представник відповідачів згідно
довіреностей - ОСОБА_4 пояснив суду, що
позовні вимоги є безпідставними та не
мають під собою жодного підґрунтя.
Право приватизації ОСОБА_1 земельної
ділянки, порушено не було і позивачкою
не доведено в судовому засіданні тих
обставин, що земельна ділянка їй
надавалась. Натомість в судовому
засіданні встановлено, що позивачка
самовільно захопила земельну ділянку,
внаслідок чого притягалась до
адміністративної відповідальності.
Вважає вимоги не доведеними.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, покази свідків ОСОБА_11
ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали
справи, матеріали інвентарної справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення дванадцятої сесії 22-го
скликання Драгівської сільської Ради
від 25 грудня 1997 року «Про передачу
безкоштовно у приватну власність
земельних ділянок громадянам»
позивачці ОСОБА_1 передано у приватну
власність земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,15 га за
адресою АДРЕСА_2 з подальшим уточненням
розміру земельної ділянки під час
виготовлення державного акту.

Згідно відомостей погосподарської
книги № 1 Драгівської сільської ради
народних депутатів на 1996-2000 роки, за
дворогосподарством, що розташоване під
АДРЕСА_1, рахувалось 0,15 га. Дані до
погосподарської книги внесені згідно
п'ятого розділу земельно-кадастрових
книг.

Згідно свідоцтва про право власності №
576, позивачка являється власником
будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Драгівської сільської ради
від 08 вересня 2002 року «Про передачу у
приватну власність земельної ділянки»
надано у приватну (спільну сумісну)
власність земельну ділянки площею 0,13
га для обслуговування житлового
будинку в АДРЕСА_1 (поряд з земельною
ділянкою позивачки) громадянам ОСОБА_6 -
кв. НОМЕР_1, ОСОБА_6 - кв. НОМЕР_2, ОСОБА_7 -
кв. НОМЕР_3, ОСОБА_8 - кв. НОМЕР_4, ОСОБА_3 -
кв. НОМЕР_5, ОСОБА_9 - нежитлове
приміщення.

На підставі даного рішення 28 грудня 2002
року Драгівською сільською радою
виданий Державний акт на право
приватної власності на землю серія Р4 №
0633639 співвласникам земельної ділянки
ОСОБА_5 - кв. № НОМЕР_1, ОСОБА_6 - кв. №
НОМЕР_2, ОСОБА_7 - кв. № НОМЕР_3, ОСОБА_8 -
кв. № НОМЕР_4, ОСОБА_3 - кв. № НОМЕР_5,
ОСОБА_9 - нежитлове приміщення на
земельну ділянку площею 0,13 га за
адресою АДРЕСА_1, зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю за № 9292.

З дослідженої в судовому засіданні
інвентарної справи встановлено, що
власником квартири №? НОМЕР_1 буд
АДРЕСА_1 ОСОБА_5 стала 18.01.2008 року.
Власником квартири № НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1 угр. ОСОБА_14 стала в 2011 році на
підставі судового рішення. ОСОБА_7,
отримав свідоцтво про право власності
на кв. №? НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1 в 2007
році. Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме: кв.НОМЕР_5 в
будинку АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_3 отримав у 2006
році. Факт володіння на праві приватної
власності будь-яким майном у вказаному
вище будинку гр. ОСОБА_9 в судовому
засіданні не досліджувався.

Наведене свідчить про те, що при
постановлені оскаржуваного рішення
органом місцевого самоврядування, в
порушення законних прав позивачки, не
враховано всі обставини та прийнято
рішення про надання у приватну
власність земельної ділянки
відповідачам, які на той час взагалі не
були співвласниками багатоквартирного
будинку. Як встановлено в судовому
засіданні, позивачка тривалий час
користувала прилеглу до будинку, що
належить їй на праві приватної
власності, земельну ділянку розміром
0,15 га. Незважаючи на це, орган
місцевого самоврядування надав
відповідачам, які станом на 2002 рік не
були співвласниками багатоквартирного
будинку, земельну ділянку для його
обслуговування.

Крім того, з досліджених в судовому
засіданні доказів, вбачається, що при
виготовленні оскаржуваного державного
акту, допущено невідповідність даного
державного акту з фактичним
землекористуванням. Внаслідок
виявленої на даний час накладки,
позивачка позбавлена права на
виготовлення правовстановлюючого
документу у відповідності до рішення
Драгівської сільської ради від 25
грудня 1997 року, навіть з умовою
уточнення меж при його виготовленні.

Таким чином, при винесені рішення
сесією Драгівської сільської ради від
08.09.2002 року про передачу відповідачам у
приватну ( спільну сумісну) власність
земельної ділянки розміром 0,13 га, не
було взято до уваги, що згідно
погосподарських книг Драгівської
сільської ради за 1996-2000 роки та рішення
Драгівської сільської ради від 25.12.1997
року, позивачці надано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку,
для обслуговування житлового будинку,
що розташований по АДРЕСА_1.

Представник Драгівської сільської
ради, в ході розгляду справи не
спростував доводи позивачки, щодо
незаконності прийнятого сесією ради
оспорюваного рішення, натомість листом
від 14.07.2014 року не заперечив відносно
задоволення вимог позивача.

При виготовленні позивачкою технічної
документації щодо складання
державного акта, що посвідчує право
власності на зазначену земельну
ділянку, встановлено, що згідно
кадастрового плану площа земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_2 складає 0,1358
га.

Листом за підписом виконавчого
директора ТОВ «Моя земля» у червні 2011
року позивачку було повідомлено, що
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку в АДРЕСА_2 призупинено
на вимогу сільського голови Керита М. В.
у зв'язку з тим, що в суміжних
землекористувачів є Державний акт на
право приватної власності на землю
серії Р4 № 063639, зареєстрований за
номером 9292 від 28 грудня 2002 року та
виявлено невідповідність даного
державного акту з фактичним
землекористуванням. До листа було
додано графічні зображення на 3-х арк., з
яких видно накладення меж суміжних
земельних ділянок. З даних графічних
матеріалів вбачається накладення
земельної ділянки в межах плану за
державним актом серії Р4 № 063639 на
суміжну земельну ділянку (позивачки),
дорогу (землі загального користування),
земельну ділянку третьої особи.

Суд констатує, що при постановленні
оскаржуваного рішення та виготовленні
відповідачами технічних матеріалів по
виготовленню державного акта на право
приватної власності на землю складених
із порушеннями вимог Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності не земельну, було порушено
конституційне право позивачки на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки.

Згідно частини 1 статті 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України (в редакції, яка діяла на час
прийняття Драгівською сільською радою
оскаржуваного рішення та видачі
державного акта на право приватної
власності на землю) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
встановлений Земельним кодексом
України.

Так, згідно із ст. 118 зазначеного
Кодексу (в редакції, яка діяла на час
прийняття Драгівською сільською радою
оскаржуваного рішення та видачі
державного акту на право приватної
власності на землю) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

З врахуванням вищенаведеного, після
аналізу зазначених правових норм та
наданих сторонами доказів у їх
сукупності суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
та наявність підстав для їх
задоволення.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 152 Земельного кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 21 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 42, 116, 118, 126, 152 Земельного
кодексу України, суд -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним рішення 2 сесії 4
скликання Драгівської сільської ради
Хустського району Закарпатської
області від 08 вересня 2002 року про
надання у приватну (спільну сумісну)
власність земельної ділянки площею 0,13
га для обслуговування житлового
будинку в АДРЕСА_1 в рівних частках
мешканцям цього будинку: ОСОБА_5,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серія Р4 № 0633639, виданий Драгівською
сільською радою співвласникам будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_9 28 грудня 2002 року на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за № 9292.

Стягнути з Драгівської сільської ради
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
45 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів дня отримання копії
рішення до апеляційного суду
Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис
Кемінь В.Д.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського районного суду
Кемінь В.Д.