Справа № 466/1396/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді
Невойта П.С.

при секретарях с/з -
Коваль Я.І., Бішко Б.М.

за участю прокурора Стойко
Н.С.

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовною заявою прокурора
Шевченківського району м.Львова в
інтересах держави, в особі Львівської
міської ради до ОСОБА_4, третіх осіб
садово-городнього товариства «Лісова
Галявина», ОСОБА_5 про звільнення
земельної ділянки та стягнення шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки,- .

у с т а н о
в и в:

03.03.2014 року прокурор Шевченківського
району м.Львова звернувся до суду з
позовною заявою в інтересах держави, в
особі Львівської міської ради до
ОСОБА_4, якою просив зобов'язати
відповідача звільнити земельні
ділянки, орієнтовною площею 0,033 га в СГТ
«Лісова галявина» в урочище «Голоско»,
та земельну ділянку орієнтовною площею
0,0086 га зі сторони землеволодіння
ОСОБА_5, в СГТ «Лісова Галявина» в
урочище «Голоско» та привести її у
придатний для використання стан шляхом
демонтажу усіх встановлених на ній
об'єктів за власні кошти, а також
стягнути шкоду, заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок площею 0,033 га та 0,0086 га у м.
Львові садово-городньому товаристві
«Лісова галявина» в урочищі «Голоско»,
яка становить 4 165,10 грн. та 6,63 грн. (разом
4 171,73 гри.). Ухваолю суду у справі
залучено як треті особи
садово-городньє товариство «Лісова
Галявина» та ОСОБА_5

В обґрунтування вимог покликається на
те, що при розгляді матеріалів
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області №
9558/3-10-8 від 11.12.2013 року встановлено, що
ОСОБА_4 самовільно зайняв земельну
ділянку орієнтовною площею 0,033 га
шляхом встановлення огорожі та
пригородження до власної земельної
ділянки в СГТ «Лісова галявина» в
урочище «Голоско», та земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0086 га зі сторони
землеволодіння ОСОБА_5, в СГТ «Лісова
Галявина» в урочище «Голоско». При
цьому інспекцією нараховано шкоду
заподіяну внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки в розмірі 4
165,10 грн. та 6,63 грн. Згідно акту
обстеження земельної ділянки від 07.05.2013
року № 65 - ОСОБА_4 користується
земельною ділянкою в садово-городньому
товаристві «Лісова галявина» в урочищі
«Голоско» для ведення садівництва
площею 0,0820 га,відповідно до державного
акту на право приватної власності на
землю, зареєстрованого 24.07.2000 року за №
2454 (серія І-ЛВ№ 009251).

ОСОБА_4 самовільно зайнято земельну
ділянку площею 0,0086 га зі сторони
землеволодіння ОСОБА_5 (відповідно
Державних актів серії І-ЛВ №009250 та
серія І-ЛВ № 009251 - землі загального
користування - проїзд). Землі
сільськогосподарського призначення.

Одночасно встановлено, що ОСОБА_4
самовільно зайнято земельну ділянку
площею 0,033 га, яка використовується
ОСОБА_4 для ведення садівництва
(відповідно до державного акту серії
І-ЛВ №009251 зі сторони межі А-Б), землі
житлового та громадського призначення,
що є порушенням вимог ст. 125, 126
Земельного кодексу України.

Відповідно до розрахунку розміру
шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки (в межах населеного пункту)
здійсненого Державною інспекцією
сільського господарства у Львівській
області сума шкоди, заподіяної ОСОБА_4
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок площею 0,033 га та 0,0086
га у м. Львові садово-городньому
товаристві «Лісова галявина» в урочищі
«Голоско» становить 4 165,10 грн. та 6,63 грн.
(разом 4 171,73 грн.)

У судовому засіданні прокурор просив
задовольнити позов.

Представник Львівської міської ради
Колос Е.Б., яка діє на підставі
довіреності від 09.01.2014 року (а.с.40)
будучи у суді позов підтримала та
пояснила, що згідно ухвали Львівської
міської ради від 23.09.1999 року «Про
передачу у приватну власність членам
садовО-городнього товариства "Лісова
галявина" та користування
садово-городнього товариства «Лісова
галявина" земельними ділянками в
урочищі «Під Голоско" м.Львова» спірна
земельна ділянка площею 0,0086 га
знаходиться у користування Товариства
як землі загального користування, інша
ділянкарозташована за межами
Товариства і належить територіальній
громаді в особі Львівської міської
ради.

В останнє судове засідання не прибула.
Враховуючи строки розгляду цивільної
справи та можливістю прийняти участь у
судовому засданні іншим працівником
юридичного управління Львівської
міської ради, суд вважає за необхідне
завершувати розгляд справи у
відсутності представника міської ради.

Відповідач та представник адвокат
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов
заперечили та просили відмовити у
задоволенні. ОСОБА_4 додатково пояснив,
що земельною ділянкою 0,033 га він не
користується для власної потреби, а
встановив огородження з дроту, так як
під самий паркан люди висипали сміття,
створюючи антисанітарні умови. На
даній ділянці він тільки косить траву.
Щодо спільного заїзду між його
ділянкою і ОСОБА_5, то така ними
використовується спільно, паркан
раніше був, але його перенесла сама
ОСОБА_5

Будучи у суді голова правління
садово-городнього товариства «Лісова
Галявина» Анклевич Р.В. позов заперечив
та пояснив, що спір між власниками
суміжних землеволодінь продовжується
не один рік. На даний час спільним
заїздом користуються як ОСОБА_4 так і
ОСОБА_5 Частина воріт демонтовано, а
сітка, якою було огороджено проїзд
знята. Спільний проїзд між земельними
ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переданий
міською радою у користування
Товариству. Інша земельна ділянка, яку
обслуговує ОСОБА_4 дійсно знаходиться
за межами Товариства, однак діями
відповідача не нанесено жодної шкоди,
навпаки він утримує ділянку від
засмічення та збереження
каналізаційного люку, жодних насаджень
та будов на ній немає.

В подальшому на вимогу суду складено
акт обстеження території та подано
суду.

В останнє судове засідання не прибув,
суд вважає, що можна продовжувати
розгляд справи у його відсутності.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_10 будучи у
позов підтримав та просив його
задовольнити.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З акту обстеження земельної ділянки
від 07.05.2013 року № 65 вбачається, що
ОСОБА_4 користується на праві власності
земельною ділянкою в садово-городньому
товаристві «Лісова галявина» в урочищі
«Голоско» для ведення садівництва
площею 0,0820 га відповідно до державного
акту на право приватної власності на
землю, зареєстрованого 24.07.2000 року за №
2454 серія І-ЛВ№ 009251 (а.с.8-10, 30). Даним
актом також встановлено, що ОСОБА_4
самовільно зайняв земельну ділянку
орієнтовною площею 0,033 га шляхом
встановлення огорожі та пригородження
до власної земельної ділянки в СГТ
«Лісова галявина» в урочище «Голоско»,
та земельну ділянку орієнтовною площею
0,0086 га зі сторони землеволодіння
ОСОБА_5 в СГТ «Лісова Галявина» в
урочище «Голоско».

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю,
зареєстрованого 24.07.2000 року за № 2453
серія І-ЛВ№ 009250 ОСОБА_5 користується на
праві власності земельною ділянкою в
садово-городньому товаристві «Лісова
галявина» в урочищі «Голоско» для
ведення садівництва площею 0,0844 га. Дані
земельні ділянки розміщені поруч і їх
розділяє спільний проїзд.

На підставі ухвали Львівської міської
ради від 23.09.1999 року «Про передачу у
приватну власність членам
садово-городнього товариства "Лісова
галявина" та користування
садово-городнього товариства «Лісова
галявина" земельними ділянками в
урочищі «Під Голоско" м.Львова»
передано безоплатно у приватну
власність членам садово-даього
товариства "Лісова галявина" земельні
ділянки загальною площею 40997 кв.м. для
ведення садівництва в урочищі "Голоско"
іова (згідно з додатком) та залишено в
постійному користуванні
садово-городнього товариства «Лісова
галявина" земельну ділянку площею 2803
кв.м. для загального користування
(проїзди) в урочищі „Голоско" м.Львова.

У відповідності до ч.1, 2 ст.45 ЦПК
України у випадках, встановлених
законом, Уповноважений Верховної Ради
України з прав людини, прокурор,
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, фізичні та
юридичні особи можуть звертатися до
суду із заявами про захист прав, свобод
та інтересів інших осіб, або державних
чи суспільних інтересів та брати
участь у цих справах.

Прокурор здійснює у суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і
може здійснювати представництво на
будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20
Закону України "Про прокуратуру" при
виявленні порушень закону прокурор або
його заступник у межах своєї
компетенції мають право звертатись до
суду з заявами про захист прав і
законних інтересів громадян, держави, а
також підприємств та інших юридичних
осіб.

Ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру"
передбачає, що представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою. Формами
представництва є, зокрема, звернення до
суду з позовами, коли порушуються
інтереси держави та участь у розгляді
судами справ. Прокурор самостійно
визначає підстави для представництва у
судах, форму його здійснення і може
здійснювати представництво в будь-якій
стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.

Звертаючись до суду прокурор не
зясував обставин справи, а саме того, що
спірна земельна ділянка орієнтовною
площею 0,0086 га зі сторони
землеволодіння ОСОБА_5 в СГТ «Лісова
Галявина» в урочище «Голоско» залишено
в постійному користуванні
садово-городнього товариства «Лісова
галявина" для загального користування
(проїзди) (входить у площу земельної
ділянки 2803 кв.м.). Отже, право
розпорядження даної ділянкою належить
Товариству та членам Товариства. Орган
місцевого самоврядування не претендує
на дану земельну ділянку та не подав
доказів того, що бюджету не сплачуються
кошти або діями відповідача нанесено
шкоду.

При цьому прокурором не представлено
суду доказів, з яких підстав він
звертається до суду в інтересах
держави в особі міської ради.

До того ж справа призначалася
неодноразово, однак прокурор не
уточнив позовних вимог в частині які
обєкти необхідно демонтувати
відповдіачу за власні кошти.

Судом з власної ініціативи були
залучені третіми особами у справі
садово-городнє товариство «Лісова
Галявина» та ОСОБА_5, однак дані особи
не зверталися до суду з окремим позовом
про захист порушеного права.

Зазначеним актом обстеження земельної
ділянки від 07.05.2013 року № 65 вбачається,
що ОСОБА_4 самовільно зайняв земельну
ділянку орієнтовною площею 0,033 га
шляхом встановлення огорожі та
пригородження до власної земельної
ділянки в СГТ «Лісова галявина» в
урочище «Голоско». Як убачається з
Державного акту на право приватної
власності на землю, зареєстрованого
24.07.2000 року за № 2454 серія І-ЛВ№ 009251
(а.с.29) земельна ділянка, яка примикає до
ділянки ОСОБА_4 (опис меж від А до Б)
належить землям Держлісфонду. З огляду
на зазначене суд вважає, що прокурор
звернувся в інтересах не тої особи,
права якої можуть бути порушені.

При цьому прокурор зазначає, що ОСОБА_4
заподіяв шкоду, внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки.

З акту від 01.07.2014 року, складеного
Товариством «Лісова галявина»
вбачається, що спірна земельна ділянка
не обробляється, а регулярно
здійснюється покіс від буряну. Ділянка
відгороджена двома рядами колючого
дроту для того, щоб на цб ділянку не
завозилось побутове сміття, що мало
місце раніше.

У відповідності до ст.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
прокурор не довів заподіяної шкоди та
не обгрунтував розмір такої, а тому у
задоволенні позову і в цій частині слід
відмовити.

Виходячи з наведеного, суд приходить до
висновку, що позов є безпідставний та
не обґрунтований і тому не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214,
215 ЦПК України, Законом України «Про
прокуратуру», суд -

в и р і ш и
в:

у задоволенні позову прокурора
Шевченківського району м.Львова в
інтересах держави, в особі Львівської
міської ради до ОСОБА_4, третіх осіб
садово-городнього товариства «Лісова
Галявина», ОСОБА_5 про звільнення
земельної ділянки та стягнення шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. С. Невойт