У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,суддів:
Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
до ОСОБА_1 про припинення права
власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації права
власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою представника
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
- Обманюка Сергія Станіславовича на
рішення апеляційного суду Київської
області від 21 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Княжицька сільська рада
Броварського району Київської області
звернулася до суду з указаним позовом,
в якому просила припинити право
власності ОСОБА_1. на земельну ділянку
0,15 га, кадастровий № НОМЕР_1; скасувати
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку площею 0,15 га,
кадастровий № НОМЕР_1, згідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № НОМЕР_2,
виданого ОСОБА_1. Княжицькою сільською
радою Броварського району Київської
області.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що рішенням Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області від 27 березня 2008 року
№ 1526 ОСОБА_1. надано дозвіл на розробку
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,20 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд за рахунок земель
запасу (пасовище) у АДРЕСА_1.

Рішенням Княжицької сільської ради від
17 травня 2011 року № 83 затверджено проект
землеустрою та передано ОСОБА_1. у
власність вказану земельну ділянку.

01 листопада 2012 року Княжицька сільська
рада звернулась з листом до Державної
інспекції сільського господарства у
Київській області щодо проведення
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства при наданні ОСОБА_1.
земельної ділянки за вказаною адресою.

За результатами перевірки встановлено,
що вказана земельна ділянка
знаходиться у межах прибережної
захисної смуги річки Осинка, у зв'язку з
чим Державна інспекція сільського
господарства у Київській області
просила розглянути наведені факти та
вжити заходи щодо скасування рішення
Княжицької сільської ради № 83 від 17
травня 2011 року.

Княжицькою сільською радою 26 грудня 2012
року на черговій сесії було прийнято
рішення № 273, яким скасовано рішення
Княжицької сільської ради про передачу
у власність ОСОБА_1. земельної ділянки
площею 0,15 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд у с. Княжичі.

Посилаючись на вказані обставини
позивач просив суд позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 травня 2013
року позовні вимоги Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_1. на
земельну ділянку площею 0,15 га,
кадастровий № НОМЕР_1.

Скасовано державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку площею
0,15 га, кадастровий № НОМЕР_1, згідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № НОМЕР_2,
виданого ОСОБА_1. Княжицькою сільською
радою Броварського району Київської
області.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 21 січня 2014 року рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 16 травня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області до ОСОБА_1. про
припинення права власності на земельну
ділянку, скасування державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
- Обманюк С.С. порушує питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції із залишенням у силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
від 27 березня 2008 року № 1526 ОСОБА_1.
надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею 0,20
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд за рахунок земель запасу
(пасовище) у АДРЕСА_1.

Рішенням Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
від 17 травня 2011 року № 83 затверджено
проект землеустрою та передано ОСОБА_1.
у власність вказану земельну ділянку
площею 0,15 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд у с. Княжичі.

01 листопада 2012 року Княжицька сільська
рада звернулася з листом до Державної
інспекції сільського господарства у
Київській області щодо проведення
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства при наданні ОСОБА_1.
земельної ділянки по АДРЕСА_1
Броварського району Київської області.

За результатами розгляду Інспекцією
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_1. встановлено,
що вказана земельна ділянка
знаходиться у межах прибережної смуги
річки Осинка.

Княжицькою сільською радою 26 грудня 2012
року на черговій сесії прийнято
рішення № 273 (16-VI), яким скасовано
рішення Княжицької сільської ради про
передачу у власність громадянину
ОСОБА_1. земельної ділянки площею 0,15 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд у с. Княжичі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач визнав позов повністю і
таке визнання позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи,
інтереси інших осіб.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що ненормативні правові
акти органу місцевого самоврядування є
актами одноразового застосування,
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, тому не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.
Доводи про те, що спірна земельна
ділянка знаходиться у межах
прибережної захисної смуги річки
Осинка не ґрунтуються на доказах,
оскільки проект відведення такої смуги
у матеріалах справи відсутній. Також,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що на виконання рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 22 вересня 2011 року спірна земельна
ділянка, яка належить відповідачу, була
описана державним виконавцем та
знаходиться під арештом відповідно до
акту опису та арешту майна від 12
листопада 2012 року та відносно якої
вчиняються дії щодо її реалізації у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, тому вважав, що
таким рішенням порушуються права ПАТ
«Банк Петрокомерц-Україна».

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

За змістом ч. 1 мст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач
може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

За змістом ст. 214 ЦПК України на суд
покладено обов'язок вирішити яка
правова норма підлягає застосуванню до
спірних правовідносин.

Посилаючись на те, що рішення суду
першої інстанції порушено права,
свободи та інтереси ПАТ «Банк
Петрокомерц-Україна», суд апеляційної
інстанції, в порушення положень ст. ст.
292, 303 ЦПК України, не з'ясував та не
зазначив: які саме права, свободи чи
інтереси банку порушуються рішенням
суду першої інстанції, які законні
права та інтереси підлягають захисту,
внаслідок чого не перевірив
правильність рішення суду першої
інстанції в межах вимог, заявлених у
суді першої інстанції; не дослідив
наявність або відсутність порушеного
права банку при ухваленні судом першої
інстанції рішення про задоволення
позову у зв'язку з тим, що відповідач
визнав позов повністю і таке визнання
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи, інтереси інших осіб.

При цьому, суд апеляційної інстанції не
врахував, що з відкриттям виконавчого
провадження та накладенням арешту на
земельну ділянку у зв'язку з наявністю
рішення суду про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1. за кредитним
договором, у ПАТ «Банк
Петрокомерц-Україна» не виникло жодних
прав на земельну ділянку, оскільки
накладення арешту на майно боржника у
порядку виконавчого провадження не
може свідчити про перехід прав до
стягувача за відсутністю вчинення
послідовних дій, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження» та
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5.

За таких обставин ухвалене рішення
апеляційного суду не може вважатись
законним й обґрунтованим, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України
підлягає скасуванню із передачею
справи на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
- Обманюка Сергія Станіславовича
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 21 січня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.О. Кузнєцов О.В.
Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчука