22-ц/775/958/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач
24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
суддів Ігнатоля
Т.Г., Кочегарової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 24 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості з індексації та
компенсації заробітної плати, -
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася до ПАТ «ММК ім. Ілліча» з
позовом про стягнення заборгованості
по індексації заробітної плати та
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, за період з 06 жовтня 1992 року по
17 травня 2013 року. В обґрунтування
посилалася на те, що з 06 жовтня 1992 року
по 17 травня 2013 року перебувала у
трудових відносинах з відповідачем. З
березня 2003 року при виплаті заробітної
плати відповідачем не проводилася
індексація, передбачена діючим
законодавством, внаслідок чого
порушені її права на оплату праці, які
мають бути відновлені шляхом стягнення
заборгованості по індексації та
компенсації заробітної плати за
В подальшому, 12 березня 2014 року позивач
ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги та
просила стягнути з відповідача суму
заборгованої індексації заробітної
плати з компенсацією у розмірі 1070 грн. 60
коп., відповідно до наданого
відповідачем розрахунку, а саме з 01
березня 2003 року по 31 липня 2006 року.
Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 24 березня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПАТ «ММК
імені Ілліча» на користь ОСОБА_3
індексацію заробітної плати з
компенсацією за період з 01 березня 2003
року по 31 липня 2006 року в сумі 1070
гривень 60 копійок, з утриманням ПАТ
«ММК ім. Ілліча» з цієї суми
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.
Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» в дохід
держави судовий збір в розмірі 243
гривні 60 копійок.

В апеляційній скарзі ПАТ «ММК ім.
Ілліча» просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності позивача ОСОБА_3, яка
належним чином повідомлена про дату,
час і місце судового розгляду справи,
із заявою про відкладення розгляду
справи до суду не звернулася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ «ММК імені Ілліча»
Шевелева В.Г., який підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності зі ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 06
жовтня 1992 року по 17 травня 2013 року
перебувала у трудових відносинах з ПАТ
«ММК ім. Ілліча», що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці про прийняття та звільнення з
роботи (а.с. 5-8). За період роботи
позивачу нараховувалася та
виплачувалася заробітна плата.

Задовольняючи позов про стягнення з
відповідача суми індексації
заробітної плати за період з 01 березня
2003 року по 31 липня 2006 року, суд виходив з
того, що при перевищенні порогу
інфляції, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка, заробітна плата
останньої за вказаний період не
індексувалася. Загальна сума
індексації заробітної плати та
компенсації складає 1070 гривень 60
копійок, що підтверджується довідкою
підприємства та не оскаржується
позивачем, тому, саме ця сума підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача. Також суд дійшов до висновку,
що при виплаті присуджених позивачеві
сум, з відповідача належить утримати
передбачені законом податки та
обов'язкові платежі.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися виходячи з наступного.

Згідно з ч.6 ст. 95 КЗпП України заробітна
плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оплату праці» у період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
N 1078 від 17 липня 2003 року, з наступними
змінами та доповненнями.

Так, відповідно до ст.4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію
цього Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, в якому індекс споживчих цін
не перевищив поріг індексації,
зазначений в частині першої цієї
статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Зазначений порядок індексації
заробітної плати передбачений і п. 1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1078 від 17 липня 2003
року.

У разі невчасної виплати сум
індексації грошових доходів громадян
провадиться їх компенсація. Порядок
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати затверджено постановою
Кабінету Міністрів України № 159 від 21
лютого 2001 року.

Відповідно до цього Порядку
компенсація громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати провадиться, якщо
затримано на один і більше календарних
місяців виплати грошових доходів,
нарахованих громадянам за період,
починаючи з 01 січня 2001 року.

Компенсації підлягають грошові доходи
разом із сумою індексації, які
одержують громадяни в гривнях на
території України і не мають разового
характеру, серед них заробітна плата
(грошове забезпечення).

Як вбачається з матеріалів справи,
наявність факту порушення трудового
законодавства в частині невиплати
позивачу ОСОБА_3 суми індексації
заробітної плати підтверджується
матеріалами справи, зокрема,
розрахунком сум індексації заробітної
плати та компенсації у зв'язку з
порушенням строків її виплати з
березня 2003 року по липень 2006 року
(включно) в сумі 1070,60 грн., відповідно до
якого сума індексації становить 527,04
грн., сума компенсації за несвоєчасну
сплату - 543,56 грн. (а.с. 28).

Визначений відповідачем розмір
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків її виплати
- 1070,60 грн. повністю охоплюється
періодом з 01 березня 2003 року по 31 липня
2006 року, зазначеним позивачем, з
урахуванням уточнень, в позовній заяві
та в рішенні суду.

Оскільки позивач ОСОБА_3 погодилась з
розміром визначеної відповідачем суми
заборгованості, рішення суду не
оскаржила, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах заявленого
позову та доводів апеляційної скарги,
погоджується з рішенням суду щодо
розміру заборгованості суми
індексації заробітної плати та
компенсації за несвоєчасну сплату, яку
відповідач повинен сплатити позивачу.

Враховуючи, що індексація на заробітну
плату входить до структури заробітної
плати, з якої проводяться відрахування
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а в наданому
відповідачем розрахунку індексації, що
підлягає виплаті позивачу, не
зазначені суми відповідних
відрахувань податків і обов'язкових
платежів, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що при виплаті відповідачем
присуджених позивачеві сум належить
утримати з них передбачені законом
податки і обов'язкові платежі.

Посилання в скарзі на те, що заробітна
плата позивача у 2003 - 2006 роках не
підлягала обов'язковій індексації,
оскільки розмір заробітної плати
позивача регулярно переглядався
відповідачем у бік збільшення, є не
доведеними відповідачем належними і
допустимими доказами, як суду першої
інстанції, так і апеляційному суду.

Не погоджується колегія суддів і з
доводами апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків її виплати, з посиланням на те,
що діяв механізм проведення індексації
заробітної плати, який дозволяв
підвищення грошових доходів населення
з застосуванням випереджаючого методу
розрахунку сум індексації (з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції), оскільки доповнення до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078 (Порядок), якими передбачено
застосування випереджаючого методу
розрахунку сум індексації, внесені
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 травня 2006 року № 690 (Постанова),
яка набрала чинності з 25 травня 2006 року,
тому, на правовідносини, які виникли до
набрання чинності цієї постанови, цей
Порядок не поширюється.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що в рішенні суду зазначено більший
період заборгованості, ніж зазначено в
розрахунку відповідача - з березня 2003
року по липень 2006 року, на висновки суду
не впливають, оскільки права
відповідача щодо розміру суми
стягнення не порушуються, а позивачем
рішення суду не оскаржується.

Таким чином, переглядаючи справу
відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів не вбачає
апеляційних підстав для скасування
рішення суду першої інстанції, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
24 березня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
І.П.
Мироненко

Судді
Т.Г.
Ігнатоля

Л.М. Кочегарова