У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду Харківської
області від 22 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
колектив власників автомобільних
гаражів «Металіст», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації
шлюбу, визнання права власності на
рухоме, нерухоме майно і грошові кошти
в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним
вище позовом та просила встановити
факт проживання її однією сім'єю з
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в
період з 18 вересня 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за нею в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6 право власності на:
автомобіль ВАЗ 2103, державний номер
НОМЕР_1, гараж АДРЕСА_1, заробітну плату
ОСОБА_6, нараховану йому, але не
виплачену за життя на державному
підприємстві «Завод ім. Малишева» в
розмірі 5 563 грн 61 коп., пенсію,
нараховану ОСОБА_6 Пенсійним фондом
Комінтернівського району в розмірі
1 052 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з
вересня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року
вона спільно проживала однією сім'єю з
померлим ОСОБА_6, вели спільне
господарство, позивач сплачувала за
комунальні послуги, та протягом 2006-2012
років супроводжувала ОСОБА_6, на
обстеження до приватного медичного
кабінету.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося вказане
вище спірне спадкове майно. Позивач
вважає себе спадкоємцем четвертої
черги за законом, спадкоємці
попередніх черг спадок не прийняли або
відсутні, тому просила задовольнити
позов.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року в
позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 22 травня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю в період з 18 вересня 2004 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
заробітну плату, яка була нарахована ,
але не виплачена державним
підприємством «Завод ім.
Малишева» в розмірі 5 563 грн 61 коп.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування на пенсію,
нараховану ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, управлінням
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м.
Харкова в розмірі 1 052 грн.

В інший частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржуване рішення
районного суду та змінити оскаржуване
рішення апеляційного суду шляхом
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не довела
факту проживання однією сім'єю з
померлим ОСОБА_6

Частково задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд керувався тим, що
відповідач повністю визнала позов в
частині встановлення факту проживання
однією сім'єю, а третя особа - ОСОБА_4 не
заперечувала проти знайомства ОСОБА_2
та ОСОБА_6, але заперечувала проти того,
що ОСОБА_2 проживала за місцем
реєстрації ОСОБА_6 На цьому ні позивач,
ні відповідач не наголошували, тому
судова колегія дійшла до висновків, що
достатньо даних, які вказують на факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_2 і
ОСОБА_6 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційним судом становлено, що на час
розгляду справи гараж АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_5, існування та вартість
автомобіля ВАЗ 2103, державний номер
НОМЕР_1 не підтверджено, тому,
відмовляючи в позові в цій частині,
апеляційний суд виходив з того, що ці
об'єкти майна не входять до складу
спадщини, крім того, відсутні дані про
їх дійсну вартість. В іншій задоволеній
апеляційним судом частині позов
доведений і обґрунтований.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи: колектив
власників автомобільних гаражів
«Металіст», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації
шлюбу, визнання права власності на
рухоме, нерухоме майно і грошові кошти
в порядку спадкування за законом
відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук