У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І.В., розглянувши заяву про забезпечення позову представника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Розвитку» звернулось до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та згідно з позовними вимогами просило суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №MKEXP2.52217.002 від 29 квітня 2014 року у розмірі 22280 грн. 73 коп. Також представником позивача до позовної заяви додано клопотання про забезпечення позову в якому він просить накласти арешт у межах суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Заявник стверджує, що відповідачі можуть розпоряджатись майном на свій розсуд, і невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити і зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовним вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом с тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.8 ст.153 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивачем не дотримані наведені положення ст.151 ЦПК України, а саме, відсутність доказів, що свідчать про належність будь-якого майна відповідачам, вимоги представника позивача про накладення арешту та заборони на відчуження рухомого та нерухомого майна, що належить відповідачам не контретизовані та не підтвердженні належними доказами, суд вважає за необхідне повернути подану заяву про забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача, що виходячи з положень ст.ст.151-152 ЦПК України, позивач має вказати не тільки вид забезпечення позову, але й у разі обрання заходу забезпечення позову у вигляді арешту вказати конкретне майно, на яке просить накласти арешт.

При цьому повернення заяви не перешкоджає позивачу після усунення встановлених судом недоліків повторно подати відповідну заяву із дотриманням вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову представника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя