Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2014
м. Бар Вінницької
області

Барський районний суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі секретаря Бурятинської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року до Барського
районного суду Вінницької області
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди. Свої вимоги
позивач обґрунтував тим, що він є
власником квартири АДРЕСА_1. Поверхом
вище над квартирою позивача
знаходиться квартира відповідача.
Декілька разів квартиру позивача було
затоплено, зокрема, як вказує позивач,
останній раз 18.02.2014. 22.02.2014 комісією у
складі депутата Барської міської ради
ОСОБА_3, членів ОСББ «Наш дім» ОСОБА_4,
слюсара-сантехніка ОСОБА_5, у
присутності сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та за участі ОСОБА_2 було
проведено обстеження квартири
позивача та виявлено ознаки протікання
з квартири НОМЕР_1, власником якої є
ОСОБА_2, про що свідчили точіння води зі
стелі у коридорі, туалеті та ванній по
усій довжині плити, через підтоплення
квартири на стелі та стіні утворилися
жовті плями, виявлено плями грибка, у
ванній кімнаті почала відпадати
штукатурка та облицювальна плитка, у
коридорі від стін відпадають шпалери
та багети. Позивач вказує, що усі члени
комісії підписали вказаний акт. Згідно
висновку спеціаліста вартість ремонту
у квартирі позивача складає 381 грн.
Оскільки відповідач не бажає
добровільно відшкодувати вартість
ремонту, позивач змушений звертатися
до суду та просив стягнути з
відповідача 381 грн матеріальної шкоди.

У ході судового розгляду позивач
збільшив позовні вимоги та просив суд
стягнути з відповідача крім
матеріальної шкоди у сумі 381 грн,
моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Збільшені позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що було пошкоджено
його майно. під час проведення ремонту
з вини відповідача у квартирі позивача
буде пилюка, крім того, відсутність у
позивача коштів на проведення ремонту
шкодить його проживанню у своїй
квартирі (а.с. 39).

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві, та просив стягнути з
відповідача матеріальну шкоду у
розмірі 381 грн та моральну шкоду у
розмірі 1000 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги не визнала. Суду
пояснила, що вона дійсно мешкає у
квартирі АДРЕСА_2, її квартира
розміщена над квартирою позивача. У
лютому 2014 це було у суботу або 15.02.2014,
або 22.02.2014, до неї зателефонувала мати
позивача - ОСОБА_9, яка теж мешкає у
квартирі з позивачем, та повідомила, що
відповідач їх затопила, при цьому
ОСОБА_9 дуже сварилася. Після розмови
відповідач усе перевірила у себе вдома
та не виявила ніякого протікання,
підлога у квартирі була скрізь сухою та
крани закриті. Через 5-10 хвилин до неї
прийшов ОСОБА_1, який теж сварився,
зайшов до квартири, побачив, що усе
сухо. Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 одразу
почали її звинувачувати, не
перевіривши, то відповідач сказала, щоб
ОСОБА_1 більше не приходив. Одночасно
відповідач повідомила, що у її квартирі
у ванній кімнаті вже деякий час був
мокрий куток на стелі, мокра пляма була
близько 50 см у діаметрі, причину якої
так і ніхто не встановив. Відповідач
пояснила, що якби у неї не була мокра
стеля, то вона, не дивлячись ні на що,
відшкодувала б позивачам вказані
збитки, оскільки між ними довгий час
були нормальні добросусідські
відносини, раніше вона зверталася по
допомогу до ОСОБА_1, який замінював у її
квартирі деяке сантехнічне обладнання.
Крім того, позивач вказала, що
необхідно з'ясувати причини підтікання
у її квартирі та квартирі позивача, щоб
подібне не повторювалося.

Представник відповідача ОСОБА_10, який
діє на підставі ордеру серії ВН №004133
від 16.05.2014 та витягу з договору про
надання правової допомоги (а.с. 46, 47),
суду пояснив, що сам факт протікання у
квартирі позивача не свідчить про те,
що вода тече з квартири відповідача.
Крім того, зазначив, що висновок
спеціаліста є неналежним доказом
вартості ремонтних робіт, та висловив
зауваження щодо викладених у акті
обстеження висновків комісії про
причини пошкодження стану квартири
НОМЕР_2, зокрема, про те, що затоплення
квартири ОСОБА_1 сталося у зв'язку з
незадовільним станом сантехнічного
обладнання та недбалого ставлення до
комунікаційних систем у квартирі
НОМЕР_1, власник якої є ОСОБА_2, оскільки
у судовому засіданні встановлено, що
члени комісії у квартиру ОСОБА_2 під час
проведення обстеження не заходили.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснила суду, що доглядає за матір'ю
позивача (а.с. 13), тому часто буває у його
квартирі. Вказала, що через підтоплення
у квартирі ОСОБА_1 здулася облицювальна
плитка, на підлозі були калюжі.
Пояснила, що акт обстеження не читала,
підписала його у той день, коли його
складали, точно не пам'ятає який це був
день. Акт обстеження був написаний від
руки, а не надрукований. На запитання
свідок уточнила, що у квартиру ОСОБА_2
вона не заходила.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснив, що живе у тому самому будинку,
що і позивач та відповідач. У кінці
лютого 2014 ОСОБА_1 попросив його прийти
до нього у квартиру. Свідок бачив у
квартирі позивача на стелі краплі води
по шву між панелями, на підлозі були
ганчірки та миска, у яку крапала вода.
Вода на стелі була у коридорі, кухні та
кутку туалету. Потім через два-три дні,
ОСОБА_1 знову запросив свідка прийти,
тоді у квартирі було двоє людей з
будинкоуправління - слюсар та
будинкоуправитель, сам позивач, його
мати, його хресна і свідок. Було
складено акт, який свідок прочитав та
підписав, документ був складений
рукописним способом. Через день чи два
до свідка прийшов позивач з актом, що
був надрукований, свідок підписав його.
Додатково свідок повідомив, що у травні
усіх мешканців їх будинку попередили,
що через встановлені на даху будинку
антени відбувається підтікання води у
квартири, тому усі антени будуть
демонтовані, що і було зроблено. Крім
того, свідок вказав, що був у квартирі
відповідача не у той день, коли
складали акт, однак бачив, що у її
квартирі є підтікання також, про що
свідчить мокрий куток на стелі у ванній
кімнаті.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що є
сусідом сторін у справі. У березні 2014
року позивач запросив його до своєї
квартири, у коридорі, кухні та ванній на
стелі були краплі води, на підлозі
стояла миска, куди крапала зі стелі
вода. Свідок також пояснив, що у
квартирі позивача був двічі - на
початку та у кінці березня. На
запитання свідок уточнив, що у квартиру
ОСОБА_2 свідок не заходив та не має
відповідної освіти для встановлення
причини затоплення квартири позивача,
вважає, що це логічно, якщо крапає зі
стелі вода, то винен власник квартири
поверхом вище.

Свідок ОСОБА_11 у судовому
засіданні пояснив, що у березні його
запросив позивач у свою квартиру, де
він побачив у квартирі пошкодження та
склав акт, куди включив роботи, які
необхідно виконати, щоб виправити
пошкодження. Свідок пояснив, що зробив
висновок про те, що квартира позивача
затоплена через протікання через стелю
з квартири поверхом вище, оскільки
інакше бути не може, вода не може текти
навпаки. Одночасно свідок вказав, що у
інші квартири, зокрема і у квартиру
відповідача, перед тим, як скласти
висновок, він не заходив, свої висновки
свідок базував на висновках акту
обстеження, який йому пред'явив
позивач.

На запитання представника
відповідача свідок ОСОБА_11 уточнив, що
у своєму висновку він зазначив, що
квартира ОСОБА_1 була затоплена через
протікання через стелю з квартири
поверхом вище, однак, з якої саме
квартири поверхом вище, чи це квартира
відповідача чи ще вище, свідкові
невідомо.

За клопотанням позивача у судові
засідання були викликані свідки ОСОБА_3
та ОСОБА_5 Однак, у зв'язку з їх
неодноразовими неявками позивач
просив розглянути справу у їх
відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, представника відповідача,
свідків, дослідивши письмові докази,
суд дійшов висновку, що позов
необґрунтований та не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до даних копії
договору дарування квартири АДРЕСА_1,
що посвідчений приватним нотаріусом
Барського районного нотаріального
округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі
№917 (а.с. 8, 9), та копії витягу про
державну реєстрацію прав (а.с. 10) ОСОБА_1
є власником вказаної квартири.

Як вбачається з даних копії
відповіді виконавчого комітету
Барської міської ради Вінницької
області від 25.02.2014 №2-Б-21/253, 18.02.2014 ОСОБА_1
звертався до міської ради з приводу
підтоплення своєї квартири, та 19.02.2014
депутатом Барської міської ради за
участі працівників КП «Барське
будинкоуправління» здійснено
перевірку технічного стану житлової
квартири АДРЕСА_1, у результаті якої
складено акт та рекомендовано заявнику
звернутися до суду (а.с. 11).

Згідно з даними акту обстеження
двокімнатної квартири АДРЕСА_3 від
22.02.2014, проведеного комісією у складі
депутата Барської міської ради ОСОБА_3,
члена комітету ОСББ «Наш дім-2» ОСОБА_4,
слюсара-сантехніка ОСОБА_5 та власника
квартири ОСОБА_1, у присутності сусідів:
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7, та
ОСОБА_8, яка мешкає по АДРЕСА_4, комісія
дійшла наступних висновків: «Комісією
встановлено, що пошкодження стану
квартири НОМЕР_2, власник якої є ОСОБА_1,
сталося у зв'язку із незадовільним
станом сантехнічного обладнання та
недбалого ставлення до комунікаційних
систем у квартирі НОМЕР_1, власник якої
є ОСОБА_2.» (а.с. 12).

Відповідно до висновку
спеціаліста вартість
ремонтно-будівельних робіт після
затоплення квартири ОСОБА_1 НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, становить 381 грн. Крім того,
спеціаліст дійшов висновку, що
квартира ОСОБА_1 була затоплена через
протікання через стелю з квартири
поверхом вище (а.с. 14-16).

Відповідно до даних копії карти
виїзду швидкої медичної допомоги №1568
від 19.02.2014 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_9
18.02.2014 близько 16.30 год. були скарги на
головний біль, запаморочення,
мерехтіння мушок перед очима, шум у
вухах та загальну слабкість (а.с. 18). Як
пояснив позивач, що у його матері
погіршився стан здоров'я через
затоплення квартири та невизнання
своєї провини відповідачем.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК
України, підставою для виникнення
цивільних прав та обов'язків є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі. Відповідно до
положень ч. 2 ст. 509 ЦК України з
наведених підстав і виникають
зобов'язання, якими у свою чергу є
правовідношення, у якому одна сторона,
зокрема, зобов'язана вчинити на користь
другої сторони певну дію (ч. 1 ст. 509 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене для
виникнення зобов'язання з
відшкодування шкоди, необхідно
встановити такі три обов'язкові
елементи: наявність шкоди, особу, яка її
завдала, та наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
діями або бездіяльністю цієї особи та
шкодою, що настала.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Поряд з цим, відповідно до ст. 59 ЦПК
України, суд не бере до уваги докази,
які одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи надані позивачем докази
на підставі наведених вище норм
процесуального законодавства, суд
дійшов наступних висновків.

Виходячи із юридичного значення
поняття «акт» - документ, складений
декількома особами, що підтверджує
встановлені факти або події. Даний
документ носить лише засвідчувальний,
а не причинно-наслідковий характер.
Відтак, вказані у акті обстеження, що
наданий позивачем, висновки про
причину затоплення квартири позивача,
суд розцінює як вихід за повноваження
членів комісії, що складали вказаний
акт.

Крім того, у судовому засіданні
було встановлено з пояснень самого
позивача, відповідача та свідків, що
члени комісії у квартиру ОСОБА_2 не
заходили та не оглядали стан її
квартири на момент затоплення квартири
позивача; суду не було надано доказів
того, яким чином члени комісії
встановили незадовільний стан
сантехнічного обладнання у квартирі
відповідача та її недбале ставлення до
комунікаційних систем. Крім того, було
встановлено у судовому засіданні, що
відповідача не запрошували бути
присутньою коли працювала комісія,
хоча з тексту акту обстеження
вбачається, що вона була присутня,
однак, відмовилася підписати акт.

Поряд з цим, судом було
встановлено, що під час обстеження
квартири позивача було складено акт
рукописним способом, що підтвердили
свідки. Однак, суду було надано акт, що
виготовлений машинописним способом,
який свідки не читаючи, підписували
пізніше, коли до них особисто приходив
позивач.

Крім того, неможливо встановити
коли саме проводилося обстеження
квартири позивача, оскільки відповідно
до відомостей, викладених у листі
виконкому Барської міської ради від
25.02.2014 №2-Б-21/253, вказано, що обстеження
було проведено 19.02.2014 (а.с. 11), натомість
акт обстеження датований 22.02.2014, дата
проведення обстеження у ньому
відсутня.

Таким чином, відповідно до
положень ч. 1 ст. 59 ЦПК України акт
обстеження від 22.02.2014 є недопустимим
доказом у даній справі.

Оцінюючи висновок спеціаліста,
наданий позивачем на підтвердження
вартості ремонтних робіт, суд виходить
з наступного.

Оскільки ч. 2 ст. 57 ЦПК України
містить вичерпний перелік засобів
доказування, і вказаний перелік не
містить висновку спеціаліста, а у
судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_11 не є експертом, то даний
документ суд теж визнає недопустимим
доказом у даній справі.

Надаючи оцінку даним копії карти
виїзду швидкої медичної допомоги №1568
від 19.02.2014, суд з огляду на положення ч. 1
ст. 58 ЦПК України визнає даний документ
неналежним доказом у даній справі,
оскільки він не містить інформації
щодо предмета доказування.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди, суд
виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України
передбачено вичерпний перелік підстав
виникнення моральної шкоди. Позивач
обґрунтував вимоги про стягнення
моральної шкоди тим, що пошкоджено його
майно, під час ремонту буде пилюка, що
він не має коштів на проведення
ремонтних робіт та необхідністю
наймання робітників для проведення
ремонту. Законодавець пов'язує
виникнення моральної шкоди лише з
одною із вказаних позивачем обставин -
пошкодження майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК
України). Однак, позивачем не було
вказано чи зазнав він душевних
страждань у зв'язку з пошкодженням його
майна чи погіршувалися його здібності
та у чому полягали вказані обставини,
не надано жодних доказів.

З огляду на викладе, та те, що у
судовому засіданні не було встановлено
що відповідач є винною особою у
заподіянні шкоди позивачу, у позовних
вимогах про стягнення моральної шкоди
також слід відмовити.

Таким чином, оскільки у ході судового
розгляду суду не було надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід
відмовити.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України судові витрати позивача
відшкодуванню не підлягають. Відомості
про наявність судових витрат у
відповідача у суду відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: