Ухвала

іменем україни

18 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
комунального закладу «Черкаська
стоматологічна поліклініка ЧМР» про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 16 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до комунального закладу
«Черкаська стоматологічна поліклініка
ЧМР» про скасування наказу про
звільнення, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, посилаючись на те,
що працював у відповідача на посаді
заступника директора з медичної
частини, проте наказом № 110-к від 26
травня 2014 року його незаконно
звільнено з займаної посади на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України - за
прогул без поважних причин.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 16 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 11 вересня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати, й передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
суди виходили з того, що звільнення
позивача з посади заступника директора
з медичної частини комунального
закладу «Черкаська стоматологічна
поліклініка ЧМР» проведено з
дотриманням вимог чинного трудового
законодавства.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на
увагу не заслуговують й висновків
судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 16 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 11 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук