АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4945/14
Головуючий 1 інст. - Каращук Т.О.
Справа № 629/2616/14-ц
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кружиліної О.А.,

Кіся П.В.,

при секретарі -
Остапович Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 03 вересня 2013 року у
цивільній справі за позовом
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» в особі начальника
Лозівського районного відділення
енергозбуту АК «Харківобленерго» -
Куліша Володимира Івановича до ОСОБА_2
про стягнення вартості використаної
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення ПКЕЕН та судових
витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення вартості використаної
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення ПКЕЕН та судових
витрат, у якому просив суд стягнути з
ОСОБА_2 на користь АК "Харківобленерго"
вартість використаної електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення ПКЕЕН в сумі 3252 гривні 02
копійки, а також судовий збір в сумі 229
гривень 40 копійок, посилаючись на те, що
на підставі договору про користування
електричною енергією було відкрито
особистий рахунок НОМЕР_1 за адресою:
АДРЕСА_1 на ім'я побутового абонента
ОСОБА_2, де він використовує
електроенергію для власних побутових
потреб, відповідно до правил
користування електричною енергією для
населення, які затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України за № 1357 від
26.07.1999 року (жалі - Правила або ПКЕЕН).
22.03.2013 року з боку споживача було
порушено Правила користування
електричною енергією, у зв'язку з чим
позивачем складено акт № 02-05170 від
22.03.2013 року, за яким було виконано
розрахунок вартості використаної
відповідачем електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН
за 1095 днів у сумі 3252 грн. 02 коп. У зв'язку
з тим, що відповідач у добровільному
порядку зазначену суму не сплатив,
позивач змушений звернутись до суду з
даним позовом.

В судове засідання представник
позивача, діючий на підставі
довіреності, Бобрицький С.П. не
з'явився, надав суду заяву з проханням
слухати справу за його відсутності, в
зв'язку з його відрядженням. Позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити. Не заперечував
проти ухвалення судом заочного рішення
по справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся судом про час
розгляду справи своєчасно та належним
чином. Про причини своєї неявки суду не
повідомив, заяву про слухання справи за
його відсутності або заперечень на
позов не подавав.

Виходячи з викладеного, зі згоди
представника позивача, районний суд
ухвалив рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Заочним рішенням Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 03 вересня 2013 року,
задоволено позовні вимоги Акціонерної
компанії «Харківобленерго» в особі
начальника Лозівського районного
відділення енергозбуту АК
«Харківобленерго» - Куліша Володимира
Івановича до ОСОБА_2 про стягнення
вартості використаної електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення ПКЕЕН та судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АК
«Харківобленерго» (р/р 07 в філії
ХОУ ВАТ «ДОБУ», МФО 351823 )
вартість використаної ним
електроенергії, не облікованої в
наслідок порушення ПКЕЕН в сумі 3252 (три
тисячі двісті п'ятдесят дві) гривні 02
(дві) копійки; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь АК «Харківобленерго» (р/р 260056047
в ХОД «Райффайзен Банк Аваль» м. Харків
МФО 350589 ) судовий збір в
сумі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок.

Ухвалою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 15 жовтня
2013 року, заява ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 03 вересня 2013 року у
цивільній справі за позовом
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» в особі начальника
Лозівського районного відділення
енергозбуту АК «Харківобленерго» -
Куліша Володимира Івановича до ОСОБА_2
про стягнення вартості використаної
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення ПКЕЕН та судових
витрат, залишена без задоволення.

Не погодившись з зазначеним заочним
рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою, в якій просить заочне рішення
суду першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також на неповне з'ясування судом
першої інстанції всіх обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, невірну оцінку
доказів.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального
кодексу України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179, 212, 213 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Для встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі», рішення є
законним тоді коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно розтлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу
України, за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином і в термін
передбачений договором, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за виконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 628, 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно до ст. 27 Закону України
«Про електроенергетику»,
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність.

Згідно до ст. 67 Житлового кодексу
України, плата за комунальні послуги
(водопостачання, газ, електрична,
теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу
України, наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартплату та плату за
комунальні послуги.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване встановленням таких
фактів та відповідних їм
правовідносин:

Згідно ст. 1 Договору № 6110098 про
користування електричною енергією
(а.с. № 4-5), укладеного між АК
"Харківобленерго" та відповідачем
ОСОБА_2, Енергопостачальник (позивач по
справі) бере на себе зобов'язання
надійно постачати Споживачеві
(відповідачу по справі) електричну
енергію у необхідних його обсягах, а
споживач бере на себе зобов'язання
оплачувати одержану електричну
енергію за обумовленими тарифами у
термін, передбачений цим договором.

Уклавши даний договір сторони взяли на
себе певні зобов'язання.

Пунктом 11 даного Договору (а.с.№4-5)
встановлено, що споживач електричної
енергії зобов'язується оплачувати
спожиту електричну енергію відповідно
до умов договору; вносити плату за
спожиту електричну енергію відповідно
до умов договору.

У пункті 16 Договору вказано, що
розрахунки за спожиту електричну
енергію здійснюються за діючими
тарифами для населення на підставі
фактичних показань приладів обліку. По
факту отримання платіжного документа,
виписаного Енергопостачальником,
оплата здійснюється у термін,
обумовлений у платіжному документі. У
разі не отримання платіжного
документа, плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію, вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця.

Крім того, пунктом 20 даного Договору
(а.с.№4-5) встановлено: що споживач несе
відповідальність за прострочення
внесення платежів за електричну
енергію.

Відповідно акту від 22.03.2013 року про
порушення ПКЕЕН (а.с.№10) та протоколу
засідання комісії з розгляду актів про
порушення ПКЕЕН від 17.04.2013 року (а.с.№16),
судом першої інстанції було
встановлено, що з боку споживача було
порушено Правила користування
електричною енергією. За вищевказаним
актом було виконано розрахунок за 1095
днів на суму 3252 грн. 02 коп. (а.с.№14).

22.03.2013 року відповідачу було
запропоновано з'явитися 16.04.2013 року, але
він прибув 17.04.2013 року до Лозівського
РВЕ АК «Харківобленерго» для участі в
засіданні комісії з розгляду актів про
порушення ПКЕЕН та отримав другий
примірник Протоколу разом з
розрахунком для сплати вказаної суми,
про що свідчить підпис відповідача на
звороті Протоколу №13 засідання
комісії (а.с.№16).

На час подання позову до суду та на
теперішній час, відповідачем ОСОБА_2 не
сплачено вищевказану суму за порушення
ПКЕЕН.

Судова колегія вважає, що рішення суду
першої інстанції є обґрунтованим, а
доводи викладені в апеляційній скарзі
не знайшли свого підтвердження при
розгляді справи апеляційним судом.

З урахуванням наведеного суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про задоволення позовних вимог
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення вартості використаної
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення ПКЕЕН.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення відносно скасування
чи зміни оскаржуємого судового рішення
і висновків суду першої інстанції не
спростовують, в її задоволенні
належить відмовити на підставі ст.308
Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Заочне рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 03 вересня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: