АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4653/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2-0-93/2010
Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: справи, про встановлення
що має юридичне значення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційними скаргами представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 13 вересня 2010
року по справі за заявою ОСОБА_6, третя
особа: державна нотаріальна контора
Дергачівського району Харківської
області про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2010 року ОСОБА_6 звернулась до суду з
заявою в якій просила суд встановити
факт проживання з ОСОБА_7 однією сім'єю
без шлюбу з січня 2006 року по 19.04.2010 рік.

В обґрунтування вимог ОСОБА_6
зазначила, що з січня 2006 року вона
перебувала з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
фактичних шлюбних відносинах.
ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила від ОСОБА_8
сина - ОСОБА_14, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
16.01.2008р. Черкасько-Лозівською сільською
радою Дергачівського району
Харківської області. Запис про батька
дитини у Книзі реєстрації народжень
був проведений за прізвищем матері
«ОСОБА_14», а ім'я і по батькові дитини
були записані за її вказівкою - ОСОБА_14.
Вона зробила це за власною ініціативою,
про що дуже тепер шкодує.

Факт перебування у фактичних шлюбних
відносинах підтверджується довідкою
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області від 26.05.2010р. за № 645 та актом
депутата Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області ОСОБА_9 від 02.06.2010р.
Заявник стверджує, що вона і ОСОБА_7
спільно проживали в АДРЕСА_1, вели
спільне господарство, спільно
виховували дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 помер, що
підтверджується довідкою
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області від 26.05.2010р. за №643.

Встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_10 необхідно для
одержання її сином свідоцтва про право
на спадщину за законом і тому вона
змушена була звернутись до суду з
заявою.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 13.09.2010
року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Суд вирішив встановити факт проживання
ОСОБА_7, померлого 19.04.2010 року, з ОСОБА_6
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить
скасувати вказане рішення, вважаючи
його незаконним та необґрунтованим, і
ухвалити нове рішення яким у
задоволені заяви відмовити в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянти зазначають, що ОСОБА_7 є їх
рідним сином, та він проживав разом з
ними за адресою: Харківська область,
Дергачівський район, АДРЕСА_2. Після
його смерті вони продовжили проживати
за вказаною адресою і таким чином
фактично прийняли спадщину. Крім того,
суд першої інстанції при розгляді
справи не залучив їх до участі у справі
у якості заінтересованих осіб.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 та
її представник ОСОБА_12 заперечували
проти апеляційної скарги та просив її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, як законно
постановлене.

Завідуючою Дергачівської нотаріальної
контори Харківської області Якименко
О.І. надано письмову заяву про розгляд
справи без участі представника
заінтересованої особи.

Апелянти ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх
представник ОСОБА_5 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились,
хоча належним чином були повідомлені
про розгляд справи, причину неявки не
повідомили. Таким чином, на підставі ч.2
ст. 305 ЦПК України їх неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що скарга
підлягає задоволенню частково за таких
підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа
має право звернутися до суду з захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
але здійснювати це право повинна в
порядку, який встановлений цим
Кодексом.

Пунктом 5 ч.1 ст.256 ЦПК України
передбачено розгляд справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а ч.2
ст.256 ЦПК України, на яку посилалась
заявник і суд в своєму рішенні,
допускають можливість встановлення у
судовому порядку і інших фактів, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб.

Однак в цій же нормі міститься
застереження про те, що у такий спосіб
особи можуть встановлювати певні факти
у тому випадку, коли законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Частиною 4 ст.256 ЦПК України прямо
зазначено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право було
встановлено під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.1,5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р. №5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, якщо встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Також, згідно з роз'ясненнями, які
містяться в п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними. Якщо під час розгляду
справи у порядку окремого провадження
з'ясується, що має місце спір про право,
суд на підставі частини шостої статті
235 ЦПК України залишає заяву без
розгляду та роз'яснює заявникові, що
він має право звернутися до суду з
позовом на загальних підставах.

Однак, суд першої інстанції не звернув
уваги на зазначені особливості
вирішення справ за заявами про
встановлення факту, що мають юридичне
значення, і, вирішуючи справу за заявою
ОСОБА_6, зосередився на перевірці
доказами обставин проживання заявника
ОСОБА_6 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на
протязі вказаного заявником періоду,
не з'ясувавши, які особи входять до кола
дійсно заінтересованих осіб при
вирішенні справи, та які мають право
приймати участь у справі, подавати
докази на підтвердження заявлених
вимог чи заперечень.

У будь-якому випадку у вирішенні справи
заінтересовані особи не нотаріальна
контора, яку у якості заінтересованої
особи у цій справі призначила заявник
ОСОБА_6, а особи, зазначені в ст.ст. 1261-1265,
1277 ЦК України.

Такими особами в даному випадку є
апелянти - батьки та брат померлого
ОСОБА_7, які в судовому порядку у іншій
справі доводять свої права на спадщину.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 «Про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу» і
викладених в ній доводів заявника
вбачається, що до суду з вказаною
заявою вона звернулася з метою
оформлення в подальшому права на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_7 (а.с.3)

Тобто, заявник просила встановити факт,
який підлягає доказуванню при розгляді
справи у порядку позовного провадження
та може бути встановлений під час її
розгляду на підставі наданих сторонами
доказів, однак не може бути розглянутий
у порядку, передбаченому розділом IV
глави 6 ЦПК України.

Допущені судом першої інстанції
неповнота з'ясування обставин, що мають
значення для справи і неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 13.09.2010 року про
задоволення заяви ОСОБА_6 про
встановлення факту її проживання з
ОСОБА_7 з січня 2006 року по день його
смерті однією сім'єю підлягає
скасуванню та залишенню вказаної заяви
без розгляду, відповідно до вимог ч.6
ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України, оскільки в
ній вбачається спір про право.

Зазначене судове рішення апеляційної
інстанції не позбавляє ОСОБА_6 права,
передбаченого ст.3 ЦПК України,
звертатися до суду за захистом своїх
невизнаних чи оспорюваних прав на
спадщину в позовному провадженні.

Керуючись ч.4 ст.256, ст.ст.303, 304, п.4 ч.1
ст.307, ст.ст.310, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 13 вересня 2010
року скасувати.

Заяву ОСОБА_6, третя особа: державна
нотаріальна контора Дергачівського
району Харківської області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу
залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: