Справа № 138/1649/14-ц
Провадження №:2/138/506/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.
Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької області, в складі:

головуючого судді Жикевич
Т.Б.,

за участю секретаря
Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області цивільну
справу за позовом ПАТ «Ощадбанк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України»
звернувся до суду з вказаним вище
позовом, який мотивовано тим, що 06.03.2012
між АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 укладений
договір про іпотечний кредит №8995
відповідно до якого банк надав
позичальнику грошові кошти в сумі 120000
грн. на придбання квартири, строком на 15
років зі сплатою 18 % річних, терміном
остаточного повернення кредиту не
пізніше 06.03.2027.

06.03.2012 в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та позичальником було укладено
договір іпотеки.

Відповідач не виконує належним чином
зобов'язання за кредитним договором, в
результаті чого станом на 17.04.2014
виникла прострочена заборгованість на
загальну суму 110666,62 грн., що і стало
підставою для звернення позивача до
суду з позовом про звернення стягнення
на предмет іпотеки в рахунок погашення
боргу по договору кредиту.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій також зазначено, що
позовні вимоги він підтримує в повній
мірі та в разі неявки відповідачів не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений завчасно та
належним чином за місцем реєстрації, в
зв'язку з чим, враховуючи зміст заяви
представника позивача судом ухвалено
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази суд, прийшов до переконання в
тому, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Однією із загальних засад
цивільного законодавства, зокрема, є
свобода договору, що стверджується п.3
ч.1 ст.3 ЦК України.

В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець
зазначає, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

06.03.2012 між ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1 укладено договір
про іпотечний кредит №8995 (далі -
кредитний договір), відповідно до якого
банк зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти в сумі 120 000,00 грн., а
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути кредитору кредит в сумі 120000,00
грн., а також сплати проценти за
користування кредитом в розмірі 18 %
річних в порядку на умовах та в строки,
визначені цим договором. Зазначена в
цьому пункті процентна ставка за
користування кредитом є фіксованою.

Згідно п.1.2. кредитного договору кредит
надано на 15 років з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 06.03.2027 на придбання квартири за
договором купівлі продажу від 06.03.2012 .

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 зазначеної вище норми
до відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України,
зокрема, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно п.п. 1.5,1.6,1.6.1.1,1.6.1.2 кредитного
договору позичальник зобов'язався
сплачувати проценти за користування
кредитом щомісячно до 30 числа місяця,
наступного за звітним, проводити
погашення Кредиту рівними частинами в
сумі 666,67 гривень та сплачувати
проценти, нараховані Банком на залишок
заборгованості за Кредитом, шляхом
внесення готівки до каси Банку або
шляхом безготівкових перерахувань з
рахунків відкритих в АТ
«Ощадбанк» починаючи з 30 квітня 2012
року на відповідні рахунки
Позичальника, відкриті у ТВНВ № 10001/0151
філії-Вінницьке обласне управління'' АТ
"Ощадбанк". Останній платіж в рахунок
погашення Кредиту та сплати
нарахованих Банком процентів в сумі
666.07 грн. здійснити не пізніше 06 березня
2027 року.

При нарахуванні та сплаті процентів
за користування Кредитом Сторони
повинні керуватись наступним: проценти
нараховуються Банком щомісячно на
рахунок № 2238 в ТВВВ № 10001/0151
філії-Вінницьке обласне управління АТ
"Ощадбанк" за методом факт/факт на
фактичний залишок заборгованості за
Кредитом, що був отриманий
позичальником, починаючи з дати видачі
кредиту до моменту закінчення терміну,
на який надано кредит; при розрахунку
процентів за користування Кредитом
враховується перший і не враховується
останній день користування кредитом.
При нарахуванні процентів за платіжний
місяці, останній день місяця має
включатися в розрахунок, крім випадків,
коли звітна дата є датою закінчення
операції.

Факт виконання кредитором взятих
на себе зобов'язань по договору кредиту
та факт отримання позичальником
кредитних коштів підтверджується,
зокрема, заявою на видачу готівки №8995
від 06.03.2012 (а. с. 13).

Частиною ч.2 ст. 1049 ч.1 ЦК України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК
України встановлює, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Позивач зазначає, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків за користування кредитними
коштами.

Кредитор повідомляв боржника про
необхідність сплати боргу по договору
кредиту, що підтверджується листом від
27.12.2013 за вих.. №2783. Лист отримано
боржником 09.01.2014, що підтверджується
рекомендованим повідомленням
відділення зв'язку (а. с. 30).

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами,
однак згідно розрахунків позивача за
відповідачем рахується заборгованість
по договору кредиту, яка станом на
17.04.2014 становить 117958,96 грн., а саме:
основний борг -110666,62 грн. (в т.ч.
прострочена заборгованість за
основним боргом 6 666,70 грн.);
заборгованість за відсотками - 6 602,64
грн.(в т.ч. прострочені проценти 4 910,80
грн.); пеня за простроченим боргом та
відсотками - 689,70 грн. (а.с.27).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 06.03.2012 між
банком та відповідачем було укладено
договір іпотеки відповідно до умов
якого, іпотекодавець передав у іпотеку
належне йому нерухоме майно, а саме
квартиру за №52 в будинку №293 по
проспекту Незалежності в м.
Могилеві-Подільському. Дані обставини
підтверджуються договором іпотеки та
витягом про державну реєстрацію прав
(а.с.14-16, 20-26).

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу
застави, кредитор має право у разі
невиконання боржником зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.
Зазначені положення Цивільного
кодексу кореспондуються з приписами
ст. 1 ЗУ „Про іпотеку", відповідно до
якої, іпотека це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ „Про іпотеку"
встановлено правові наслідки
порушення обов'язків іпотекодавця,
відповідно до якої, у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання звернути
стягнення на предмет іпотеки.
Зазначені вимоги статті Закону
відповідають положенням ст. 589 ЦК
України, якою встановлено, що у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Зокрема, п. 3.1.4. договору іпотеки
передбачено, що у випадку невиконання
іпотекодавцем зобов'язань за цим або
кредитним договором, у тому числі, якщо
кінцевий термін повернення кредиту ще
не настав, звернути стягнення на
предмет іпотеки (а.с.21).

Листом від 24.01.2014 за вих..№26/157 кредитор
повідомив боржника про те, що 23.01.2014 на
засіданні кредитного комітету
вирішено подати позовну заяву до суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. Лист отримано боржником 29.01.2014,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням відділення зв'язку
(а.с.29,30).

В ході розгляду справи судом
встановлено, що на підставі договору
про іпотечний кредит №8995 від 06.03.2012
позивач надав відповідачу грошові
кошти в сумі 120000 грн., але відповідач
взяті на себе договірні зобов'язання не
виконує, зокрема, щодо строків
повернення кредиту та процентів за
його користування, чим порушив умови
договору, що призвело до виникнення
заборгованості по договору. Зазначені
обставини та положення вказаних вище
норм переконують суд в наявності
підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею
документально підтверджені судові
витрати.

В даному випадку при зверненні до суду
позивачем було сплачено судовий збір в
розмірі 1997,54 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 12 Закону України «Про іпотеку»,
ст.ст. 3, 525, 526, 572, 589, 626, 629, 1048 - 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88,197, 212-218, 224-226
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки, згідно договору
іпотеки від 06.03.2012 посвідченого
приватним нотаріусом
Могилів-Подільського районного
нотаріального округу Вінницької
області Федотовою Т.С. та
зареєстрованого в реєстрі за №197, а
саме : квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 59,96 кв.м. в тому числі житлова
площа 37,68 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на
праві приватної власності, в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором №8995 від 06.03.2012
укладений між ПАТ "Державний ощадний
банк України" та ОСОБА_1 розмір якої,
станом на 17.04.2014, становить 117 958 грн.96
коп., з них: заборгованість за основним
боргом 110666,62 грн.(в тому числі 6666,70 грн.
прострочений основний борг);
заборгованість за процентами 6602,64 грн.
(в тому числі прострочені проценти
4910,80грн.); пеня за простроченим основним
боргом та процентами 689,70 грн.,
встановивши початкову ціну реалізації
предмета іпотеки на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеної на підставі оцінки майна
під час проведення виконавчих дій.
Визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження"

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Ощадбанк" судові витрати у виді
судового збору в сумі 1997,54грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Т.Б.ЖИКЕВИЧ