У х в а л а

іменем україни

03 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської
І.М., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,
третя особа - Бахмацький районний центр
зайнятості, про стягнення заробітної
плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання
незаконним звільнення, стягнення
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на порушення трудового
законодавства, допущені відповідачем
при її звільненні з роботи 26 лютого 2013
року. Зокрема, послалася на те, що
ОСОБА_5 не виплатила їй заробітну плату
за січень і лютий 2013 року, компенсацію
за невикористану відпустку та що
відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України
має нести відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні. Вважає, що
такими діями відповідач заподіяла їй
моральну шкоду та її розмір, на думку
позивача, має складати 8 тис. грн.
Позивач також просила визнати її
звільнення з посади продавця
продовольчих товарів на підставі ч. 2
ст. 41 КЗпП України незаконним у зв'язку
з чим просила суд змінити підставу її
звільнення на звільнення з роботи за
власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП
України.

Рішенням Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 03 жовтня 2013
року у задоволенні позову про визнання
незаконним звільнення, стягнення
середнього заробітку та відшкодування
моральної шкоди відмовлено у зв'язку з
пропущенням строку звернення до суду.
У задоволенні позову про стягнення
заробітної плати відмовлено за
безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 12 листопада
2013 року рішення Бахмацького районного
суду Чернігівської області від 03
жовтня 2013 року у частині відмови у
задоволенні позову про стягнення
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку та
відшкодування моральної шкоди
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
позов у цій частині задоволено
частково. Стягнуто із фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 2 063 грн 11 коп. заробітної плати,
9 558 грн 33 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку та 1 тис. грн
на відшкодування моральної шкоди. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін. Вирішено
питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 березня 2014
року рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 12 листопада
2013 року скасовано в частині
задоволених позовних вимог ОСОБА_4 про
стягнення на її користь з відповідача
заборгованості по оплаті праці,
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні, моральної
шкоди та в частині стягнення з
останньої на користь держави судового
збору і справу в цій частині направлено
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 15 квітня
2013 року рішення Бахмацького районного
суду від 03 жовтня 2013 року скасовано в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення заборгованості по оплаті
праці, середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди та
ухвалено в цій частині нове рішення про
часткове задоволення цих позовних
вимог. Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 2 063 грн 11 коп. заборгованості по
оплаті праці, 6 914 грн 90 коп. середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, 1 500 грн у відшкодування
моральної шкоди. Вирішено питання про
судові витрати.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалене судове рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні заявлених позовних вимог,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку щодо порушення
трудового законодавства під час
звільнення позивача та наявності
правових підстав для часткового
задоволення заявлених позовних вимог,
оскільки вина відповідача у затримці
розрахунку з позивачем доведена та
підтверджується зібраними у справі
доказами, при цьому апеляційним судом,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно
і всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює, а наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
апеляційного суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачає.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 15 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М. Парінова І.К.