АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/156/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Вийванко О.М. Провадження №
22-ц/789/748/14 Доповідач - Шевчук
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - представника
апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго" -
Дишкант М.Р., відповідача ОСОБА_4,
представника відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 12 травня 2014
року за позовом комунального
підприємства теплових мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міької ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 про стягнення заборгованості
за послуги з централізованого опалення
та постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 12 травня 2014
року позов комунального підприємства
теплових мереж
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
Тернопільської міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 про стягнення заборгованості
за послуги з централізованого опалення
та постачання гарячої води -
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3),
ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь комунального
підприємства теплових мереж
«Тернопільміськтеплокомуненерго» (46001,
м.Тернопіль вул.І.Франка,16, р/р 63 в
Тернопільському обласному управлінні
АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код 14034534)
заборгованість за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води у розмірі 6 071,33
грн. (шість тисяч сімдесят одну гривню 33
копійки), сплачений судовий збір у
розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень 40 копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
постановити нове, яким відмовити в
позові в частині стягнення солідарно з
неї на користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго" 6071,33
грн. та сплачений судовий збір,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обгрунтування вимог посилається на
те, що не укладала з позивачем договору
купівлі-продажу теплової енергії,
оскільки не проживала у спірній
квартирі та не отримувала послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

У судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав,
зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник позивача апеляційну
скаргу заперечив, рішення суду вважає
законним.

Відповідач ОСОБА_4 апеляційну скаргу
заперечив.

Представник відповідачів ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_9 заперечила апеляційну
скаргу.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з тих обставин, що
діями відповідачів були порушені права
позивача, оскільки останні не
сплачували за надані їм послуги.

З таким висновком суду слід
погодитись, оскільки він відповідає
вимогам закону та грунтується на
матеріалах справи.

Судом встановлено, що між
сторонами існував спір щодо квартири
АДРЕСА_1, зокрема у період з 01 грудня 2010
року по 01 грудня 2012 року.

Встановлено, що рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 24 січня 2005 року, залишеного без
зміни ухвалою судової колегії
апеляційного суду від 2 червня 2005 року,
ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_1 визнано такими,
що втратили право на користування
квартирою за АДРЕСА_1.

13 грудня 2006 року Тернопільським
бюро технічної інвентаризації видане
Свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 стали її власниками в
рівних частках.

Згідно договору дарування від
19.12.2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу за №4648, ОСОБА_13
подарувала ОСОБА_12 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1.

9 червня 2006 року ОСОБА_12 та ОСОБА_14
продали вищезазначену квартиру ОСОБА_4,
що стверджується договором
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу 9 червня
2006 року за № 1868.

Рішення Тернопільського суду від
24 січня 2005 року та ухвалу судової
колегії від 2 червня 2005 року у
касаційному порядку скасовано Ухвалою
колегії суддів апеляційного суду
Луцької області від 13 листопада 2007
року, а справу про визнання ОСОБА_10,
ОСОБА_1., ОСОБА_8 такими, що втратили
право на житло направлено на новий
розгляд.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 01.10.2008 року у
задоволенні позовних вимог про
визнання ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_1 такими,
що втратили право на житло квартири
АДРЕСА_1, відмовлено. Визнано недійсним
договір дарування від 19.12.2005 року,
згідно якого ОСОБА_13 подарувала ОСОБА_12
1/3 частину квартири АДРЕСА_1, визнано
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_4 9 червня 2006
року, застосовано наслідки недійсності
правочину, повернуто квартиру в
комунальну власність Тернопільскої
міської ради та вселено в неї ОСОБА_10,
ОСОБА_8., ОСОБА_1

Ухвалою колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області від 05.02.2009 року рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 01.10.2008 року залишено без змін.

ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9
користувалися у спірний період
квартирою, однак втратили право на
користування та проживання у квартирі
АДРЕСА_1, згідно рішення апеляційного
суду Тернопільської області від 07.02.2013
р.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_10 також
належало право на користування
квартирою АДРЕСА_1, що стверджується
довідкою ДП «Авторитет плюс» від 07.12.2012
р. № 1-755, Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 01.10.2008 року
їхні житлові права на спірну квартиру
були поновлені.

КПТМ
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
здійснює забезпечення тепловою
енергією та гарячою водою житла та
відкрито особовий рахунок НОМЕР_4 для
проведення нарахування та оплати
послуг за опалення і гаряче
водопостачання.

Згідно виписки з особового
рахунку про заборгованість за опалення
і гаряче водопостачання, видане КПТМ
«Тернопільміськтеплокомуненерго» від
12.12.2012 р., відповідачі не проводили
оплату за спожиту теплову енергію та
гарячу воду, внаслідок чого виникла
заборгованість у розмірі 6 071,33 грн., яку
останні не сплатили.

Згідно ст.68 ЖК України, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. Квартирна плата та плата за
комунальні послуги в будинках
державного і громадського житлового
фонду вносяться щомісяця в строки,
встановлені Радою Міністрів
Української PCP.

У статті 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» зазначено,
що органи місцевого самоврядування
встановлюють тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
не нижче економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво (надання).

Колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на те, що нею
не укладався з позивачем договір про
надання послуг, крім того вона там не
проживала, в зв'язку із чим відсутній
обов'язок здійснювати плату за вказані
послуги, оскільки неукладення
вказаного договору в жодному разі не
звільняє відповідача від обов'язку
сплати комунальних платежів за надані
послуги. Одностороння відмова від
такої оплати не ґрунтується на вимогах
закону і заборгованість по даних видах
платежів не допускається і підлягає
стягненню. Апелянту належало
право на користування квартирою
АДРЕСА_1, що стверджується довідкою ДП
«Авторитет плюс» від 07.12.2012 р. № 1-755.
Житлові права ОСОБА_1 в спірній
квартирі рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 01.10.2008 року
були поновлені.

Відповідачі є споживачами
комунальних послуг відповідно до
Закону України «Про захист прав
споживачів», в якому під терміном
«договір» розуміється усна чи письмова
угода між споживачем та виконавцем
послуг.

Відповідно до ст. 32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.8 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення» від 21.07.2005 року № 630
послуги надаються споживачеві згідно з
договором, що оформляється на основі
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Згідно зі ст.526 ЦК України
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відповідачі
отримали послуги з забезпечення
тепловою енергією та гарячою водою, а
тому повинні були оплачувати
комунальні платежі, а не підписання
сторонами окремого договору не може
бути підставою для відмови в позові.

Проаналізувавши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
постановлене рішення суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, зібраним
доказам, а тому підстав для скасування
з мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст 307, 308, 316; 317; 319; 324; 325 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 12 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.М. Шевчук