У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І.,
Парінової І.К.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за заявою публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 8
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 16 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 8 листопада 2013
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 16 грудня 2013 року, заяву ОСОБА_1 про
скасування виданого 20 травня 2009 року
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором у сумі 17 786,16 грн
залишено без розгляду.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування ухвали
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 8 листопада 2013 року та
ухвали апеляційного суду Запорізької
області від 16 грудня 2013 року, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Залишаючи без розгляду заяву, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов правильного висновку про
пропущення заявником без поважних
причин передбаченого ст. 105
ЦПК України процесуального строку для
звернення до суду із заявою про
скасування судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
розглянувши касаційну скаргу на ухвалу
суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом прийнято ухвалу з
додержанням вимог закону.

Доводи касаційної скарги та зміст
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. ст. 338-342 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень, фактично зводяться до
переоцінки доказів і незгодою заявника
із висновком судів по їх оцінці.

Судами на основі об'єктивної оцінки
наданих сторонами доказів повно
встановлено фактичні обставини справи
та прийнято ухвалу з додержанням вимог
закону.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 8 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 16 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О.Карпенко Судді:

В.І.Амелін І.К.Парінова