Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
відшкодування заробітку (доходу),
втраченого внаслідок втрати загальної
працездатності, додаткових витрат,
викликаних необхідністю стороннього
догляду,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Міністерства оборони України про
відшкодування заробітку (доходу),
втраченого внаслідок втрати загальної
працездатності, додаткових витрат,
викликаних необхідністю стороннього
догляду.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 30 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 16 жовтня 2014
року, позов задоволено.

Стягнуто з Міністерства оборони
України на користь ОСОБА_1 13 977 грн
заробітку (доходу), втраченого
внаслідок втрати загальної
працездатності за період з 01 березня 2013
року до 28 лютого 2014 року, 10 482 грн 75 коп.
додаткових витрат, викликаних
необхідністю стороннього догляду за
період з 01 березня 2013 року до 28 лютого
2014 року, всього 24 459 грн 75 коп.

У поданій касаційній скарзі
Міністерство оборони України просить
зазначені судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Установлено, що 27 липня 2002 року під час
проведення авіаційно-спортивного
свята на аеродромі спільного базування
«Львів» (Скнилів) відбулось падіння
військового літака СУ-27 Уб № 42
Військово-повітряних сил України, який
належав Міністерству оборони України,
у чому вироком військового
апеляційного суду Центрального
регіону України від 23 червня 2005 року,
залишеним без змін у цій частині
ухвалою Військової судової колегії
Верховного Суду України від 02 березня
2006 року, встановлено вину посадових
осіб Міністерства оборони України.

ОСОБА_1 визнано потерпілим у
кримінальній справі про обвинувачення
військових службових осіб
Військово-Повітряних Сил Збройних Сил
України по Скнилівській трагедії.
Унаслідок катастрофи літака Су-27 УБ
позивачу спричинені тяжкі тілесні
ушкодження.

Зазначені обставини встановлювалися
рішеннями Галицького районного суду м.
Львова від 26 лютого 2008 року, 23 липня 2009
року, 29 вересня 2010 року, 16 травня 2011
року, 10 квітня 2012 року, 28 травня 2013 року,
тому згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
позивачу було завдано шкоду каліцтвом,
він визнаний інвалідом 1-ої групи і має
право на відшкодування заробітку
(доходу), втраченого внаслідок втрати
загальної працездатності. Оскільки
позивач на час ушкодження здоров'я не
працював, суд задовольнив нарахований
ним втрачений заробіток відповідно до
ст. 1195 ЦК України, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати. Утрата
професійної працездатності ОСОБА_1
складає 100 відсотків безтерміново.

Згідно з висновком лікарської комісії
від 06 червня 2006 року № 170 ОСОБА_1 за
станом здоров'я потребує постійного
стороннього догляду і не здатний до
самообслуговування.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства оборони
України відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 30 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель