Справа № 2-6343/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

29 грудня 2011 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Мар'єнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд прийняти рішення про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 березня 2011 року помер її брат ОСОБА_3. Після смерті якого відкрилась спадщина.

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 04.12.2010 року все майно спадкодавця заповідається позивачу.

17.03.2011 року позивач звернувся до сьомої Дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини

17.03.2011 року окрім позивача до вищезазначеної нотаріальної контори також звернулася відповідач із заявою про прийняття спадщини як непрацездатний спадкоємець відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України

Позивач вважає, що відповідач не має право на спадщину, оскільки він ухилявся від здійснення допомоги спадкодавцю, який внаслідок похилого віку та тяжкої хвороби був у безпорадному стані, а у 2009 році, відповідач вигнав спадкодавця з квартири, яка належала йому на праві приватної власності, згодом змінив замки в квартирі.

У звязку з чим, 14.12.2010 року спадкодавець звернувся з позовом до відповідача про встановлення порядку користування жилим приміщення.

22.10.2010 року заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між спадкодавцем та відповідачем було розірвано.

Позивач зазначає, що відповідач мав можливість, але свідомо ухилявся від надання спадкодавцеві будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки та ці твердження можуть бути підтверджені показаннями свідків.

В судове засідання позивач надала заяву, в якій наполягала на задоволенні своїх позовних вимог та просила суд провести розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суд належним чином не повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному зясуванню всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-КИ №397547 04 березня 2011 року помер ОСОБА_3. Після смерті якого відкрилась спадщина.

04 грудня 2010 року спадкодавцем було складено заповіт, за змістом якого на випадок смерті усе належне йому майно, в тому числі належну йому на праві приватної власності 1/3 частину квартири №40, що знаходиться в м. Дніпропетровську, Запорізьке шосе, будинок 4, заповідається позивачу. Заповіт посвідчено державним нотаріусом сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4.

17.03.2011 року позивач звернулася до сьомої Дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

17.03.2011 року окрім позивача до вищезазначеної нотаріальної контори звернулася відповідач із заявою про прийняття спадщини. В своїй заяві відповідач зазначила, що вона є непрацездатним спадкоємцем відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно частини 6 цієї статті положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Позивачем на обгрунтування позовних вимог надано медичні довідки, які підтверджують стан здоров'я спадкодавця, медичні рецепти, а також квитанції та накладні, які підтверджують витрати позивача на поховання спадкодавця ОСОБА_3

Відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частині 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У частині 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

22.10.2010 року заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між спадкодавцем та відповідачем було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 11.11.2010 року, про що вказано власне на заочному рішенні суду.

Отже суд вважає, що оскільки шлюб між відповідачем та спадкодавцем було розірвано, відповідач не може вважатися непрацездатним спадкоємцем спадкодавця в розумінні статті 1241 Цивільного кодексу України.

Також суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 1 частини 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Тому суд дійшов висновку, про правомірність позовних вимог позивача, щодо усунення відповідача від права на спадкування за законом, після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3,10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування задовольнити в повному обсязі.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати у розмірі 54 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В.Шевцова