Справа № 629/1400/14-ц
Провадження № 2/629/506/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.07.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області в складі:
головуючої - судді Мішуровської С.Т.,
секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Лозова
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -
ОСОБА_3, яка представляла інтереси
неповнолітного ОСОБА_1, звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1 суму боргу за договором
позики у розмірі 5775,00 грн.; витрати на
правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.,
сплачені судові витрати, мотивуючи тим,
що ОСОБА_4 за договором позики передала
відповідачу гроші в сумі 800 доларів США,
про що був складений договір позики у
приватного нотаріуса. У договорі
позики відповідач зобов'язався
повернути кошти до 01.09.2008 року, однак в
зазначений термін і до теперішнього
часу він свого зобов'язання не виконав.
Весь час, починаючи з вересня 2008 року,
ОСОБА_4 прохала його повернути борг, але
все марно. В той час їй були край
потрібні гроші, її сину поставили
діагноз - рак, потрібно було лікування.
Відповідач поводився непорядно,
уникав зустрічей та розмови, постійно
ховався, на фоні всіх цих подій у неї
стався інсульт, її врятувати не вдалось
і вона померла. Відповідач в
присутності свідка 21.02.2013 року
повернув частину боргу - 2000,00 грн., а
решту суму зобов'язався повернути до 20
травня 2013 року, про що сам власноруч
написав розписку, але так і не повернув.
Позивач ОСОБА_1, який на день розгляду
справи був вже повнолітнім, в судовому
засіданні позов підтримав, посилаючись
на обставини, викладені в ньому,
пояснив, що ОСОБА_2 позичив у його мами
800 доларів США, пообіцяв повернути
гроші, але повернув тільки 2000 грн. Борг
до теперішнього часу не повернув.
ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, пояснила, що вона є
тіткою ОСОБА_1, у нього крім нього інших
родичів не має, він проживав удвох з
матір'ю, яка померла, тому її
призначили піклувальником над
племінником. Від померлої ОСОБА_4,
матері ОСОБА_1, вона знає, що борг
відповідач не віддавав. ОСОБА_4, яка
нині померла, дуже бідувала, її син
ОСОБА_1 дуже хворів, ставили йому
діагноз - рак крові. Після смерті матері
ОСОБА_1, вона разом із знайомою ходили
до ОСОБА_2 додому, він віддав їм тільки
2000 грн. і написав власноруч розписку, в
якій зобов'язався повернути борг, але
Представник позивача - адвокат ОСОБА_7 в
судовому засіданні позовні вимоги
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, поясняв, що
він дійсно позичав гроші у ОСОБА_4, але
гроші він віддав, але розписок у нього
про отримання грошей не має.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вона знала про те, що
ОСОБА_4 позичила ОСОБА_2 долари США, а
той гроші не віддав. Після того, як
ОСОБА_4 померла, приїхала ОСОБА_3, з якою
вони ходили до ОСОБА_2, щоб він віддав
борг, гроші в сумі 2000 грн. були віддані,
про що була дана розписка. Також в
розписці зазначили, що залишок боргу
він повинен повернути через два місяця.
Примусу на ОСОБА_2 ніхто не оказував,
однак, гроші він так і не повернув, його
мати сказала, що грошей більше
віддавати не будуть.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що вона дружила з ОСОБА_4, знає
її сина, який дуже хворів. ОСОБА_4
скаржилася їй, що ОСОБА_2 не хоче
віддавати борг, сама вона розмовляла з
ОСОБА_2, просила віддати борг, він
обіцяв повернути гроші, але гроші так і
не віддав. Зверталися за допомогою до
знайомих, щоб допомогли повернути борг,
але марно, характеризує його таким,
який заборгував багатьом людям в м.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що вона є матір'ю відповідача,
їй відомо, що її син позичив гроші, але
він їх повернув. Потім прийшли люди,
почали вимагати гроші, домовилися, що
він гроші поверне. Він віддавав по 500
грн., щоб повернути борг, розписок
ніяких не брав, вона була присутня при
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що вона була свідком в 2008
році, як він віддавав гроші парню по
імені ОСОБА_15, скільки не знає, пам'ятає
тільки, що це було однією купюрою. Вона
сама зверталася до нього, щоб позичити
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що він бачив, як ОСОБА_2
віддавав жінці 500 доларів США., але за
підсказкою відповідача, уточнив, що 500
грн. потім ще бачив, як ОСОБА_2 повертав
гроші в серпні, при цьому також була
присутня мати ОСОБА_10.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила, що добре знала ОСОБА_4, яка
говорила, що позичила гроші ОСОБА_2,
який тривалий час борг не віддає. Вона
порадила їй звернутися до міліції, але
ОСОБА_4 була дуже порядною людиною і
пожаліла відповідача, заяву до міліції
Перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 у березні 2008 року
позичив у ОСОБА_4 гроші в сумі
еквівалентній 800,00 доларів США, що на
день укладання договору позики
складало 4040,00 грн., що підтверджується
копією договору позики від 24.03.2008 року,
нотаріально посвідченого приватним
нотаріусом Лозівського міського
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_14 Згідного даного
договору відповідач був зобов'язаний
повернути борг готівкою в строк до
першого вересня 2008 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
ОСОБА_4 мешкала разом з неповнолітнім
сином, який хворів, що підтверджується
медичними довідками, які містяться в
матеріалах справи.
ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному
обліку з ДЗ: Діскінезія жовчовивідних
шляхів, з 24.05.2012 року по 01.06.2012 року
знаходився на лікуванні в
імунологічному центрі м. Харків з ДЗ, що
підтверджується листом КЗОЗ «Центр
медико-санітарної допомоги м. Лозова»
Лозівської міської ради Харківської
області № 166 від 01.04.2014 року.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_3, виданого 08.06.2012
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану по місту Лозова
реєстраційної служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, актовий запис №
Рішенням виконкому Лозівської міської
ради Харківської області № 539 від 31.07.2012
року над ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мав
статус дитини-сироти, встановлено
піклування та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
призначена піклувальником над дитиною
та опікуном над його майном.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

При житті ОСОБА_4 заповіт не складала.

ОСОБА_1 є син ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про його народження,
серія НОМЕР_4, виданого 15.04.2003 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Лозівського
міського управління юстиції
Харківської області, актовий запис №
214, де в графі мати записана ОСОБА_4.

ОСОБА_1 спадщину після смерті матері
прийняв, що підтверджується копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 15.03.2013 року, копією витягу
про реєстрацію в Спадковому реєстрі
від 15.03.2013 року, довідкою ЖБК
«Південний».

Інших спадкоємців на спадкове майно
крім ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1230 ЦК України до
спадкоємця переходить право на
відшкодування збитків, завданих
спадкодавцеві у договірних
зобов'язаннях.

Із Постанови Слідчого СВ Лозівського
МВ ГУМВС України в Харківській області
від 30 березня 2013 року вбачається, що
ОСОБА_3, як піклувальник ОСОБА_1,
зверталась до міліції з приводу того,
що ОСОБА_2 не повертає позику. Будучи
опитаним за вказаним фактом ОСОБА_2
поясняв, що в зв'язку з тяжким
матеріальним становищем вчасно борг
повернути не міг, залишок боргу обіцяв
повернути. Дана постанова не оскаржена.

Із копії розписки від 21.03.2013 року
вбачається, що ОСОБА_2 при свідках
повернув борг в сумі 2000 грн., залишок
боргу зобов'язався повернути до 20
травня 2013 року.

Із довідки ПриватБанка вбачається, що
станом на 21.03.2013 року офіційний курс
долара США у відношенні до гривні
складає 815 гривен за 100 доларів США,
тобто 2000 грн. складає 245,4 доларів США, а
залишок боргу складає 554,6 доларів США.

Відповідно до довідки ПАТ «Державний
ощадний банк України» № 59-74/264 від 26.06.2014
року, офіційний курс долара США у
відношенні до гривні складає 1199,0000
гривен за 100 доларів США, тобто 554,6
доларів США складає 6649,65 грн.

Враховуючи, що відповідач не довів в
судовому засіданні належним чином, що
він з позичальником розрахувався, тому
борг на день розгляду справи складає
6649,65 грн.

Позивач просить стягнути борг у сумі 5775
грн., що відповідає його правам,
відповідно до норм ЦПК України, тому
суд виходить з вимоги позивача.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таким
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
позов обґрунтованим в частині
стягнення боргу та судових витрат та
таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення з
ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в
розмірі 15000 грн., тому суд вважає дана
позовна вимога задоволенню не
підлягає, оскільки позивачем та
адвокатом не надані докази на
підтвердження даної суми відповідно
до Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Позивачем при подачі позову був
сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.,
що підтверджується квитанцією № k12/1/99
від 01.04.2014 року.

Тому суд стягує на користь позивача
сплачені їм судові витрати у сумі 243,60
грн., оскільки відповідно до статті 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст. 10, 11, 30, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.13, 526, 1046, 1166, 1230 ЦК України,
-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Лозова Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Лозова
Харківської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, борг у сумі 5 775,00 (п'ять тисяч
сімсот сімдесят п'ять грн. 00 коп.)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Лозова Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Лозова
Харківської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, суму сплачений судовий збір в
сумі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.)
гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
С.Т.Мішуровська