У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф., Черненко
В.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права спільної
сумісної власності подружжя та
виділення часток у спільній сумісній
власності подружжя за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського
районного суду Київської області від 04
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання за нею право власності на 12
частини даного будинку, як частку в
спільному майні подружжя.

У ході розгляді справи ОСОБА_1 подала
уточнюючу позовну заяву від 19
жовтня 2013 року, в якій просила визнати
за нею право власності на Ѕ
частину дачного будинку по вул. АДРЕСА_1
та Ѕ частину земельної ділянки за
вказаною адресою, визнати за нею право
власності на автомобіль
ЗАЗ-DAEWOO, 2004 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 та 2/3
частини автомобіля марки Hyundai Tucson, 2008
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2 (а. с. 60-65).

Ухвалою судді Бородянського районного
суду Київської області від
30 жовтня 2013 року уточнену позовну заяву
ОСОБА_1 було залишено без руху у зв'язку
з її невідповідністю ст. 119 ЦПК України.

Одночасно, позивачці було надано строк
для усунення недоліків заяви терміном
п'яти днів з дня отримання ухвали, про
те, незважаючи на отримання ухвали 30
жовтня 2013 року, вказані недоліки не
виправлені, зокрема, до заяви не додано
документ, який підтверджує сплату
судового збору при збільшенні розміру
позовних вимог, зокрема, позивачка
просила включити до складу спільного
сумісного майна подружжя сторін, яке
підлягає розділу, також автомобілі,
вартість яких визначила у загальній
сумі 34 тис. грн.

Ухвалою Бородянського районного суду
Київської області від 04
листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 23 січня 2014 року, уточнюючу
позовну заяву визнано неподаною та
повернуто позивачці.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального права, доводи
скарг про порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційних скарг і
залишення оскаржуваних судових рішень
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Бородянського районного суду
Київської області від 04 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 23 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А Черненко