Справа № 487/9578/14-ц
Провадження № 2/487/3180/14
Заводський районний суд міста
РІШЕННЯ

Іменем України

25.12.2014 Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі: головуючого судді
Кузьменка В.В., із секретарем судового
засідання Каламурза О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: універсальна
товарна біржа "Недвижимость Н" про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності,

встановив:

30.09.2014 до Заводського районного суду
міста Миколаєва надійшов цивільний
позов ОСОБА_1, яким він просив суд
ухвалити рішення про визнання дійсним
договору купівлі-продажу нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1, що укладений
25.04.1997 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та
посвідчений УТБ "Недвижимость Н" та
визнати за останнім право власності на
вказаний предмет нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 25.04.1997 він придбав у
відповідача вказане нерухоме майно.
Договір купівлі-продажу було
посвідчено УТБ "Недвижимость Н" за №54.
Позивачу стало відомо, що такі договори
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню, що і стало
причиною звернення до суду. Окрім того
оригінал вказаного договору позивачем
втрачено, що унеможливлює подальшу
реалізацію прав позивача як власника
майна.

В судове засідання позивач не з'явився,
його представник ОСОБА_3 надала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність, зазначивши про підтримку
вимог позову, наполягаючи на його
задоволенні. Належним чином
повідомлений, за останнім відомим
місцем свого проживання, відповідач, в
судове засідання не з'явився, заяв про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило.

Врахувавши думку позивача, висловлену
в заяві про розгляд справи без її
участі, суд, керуючись частиною 1 статті
224 Цивільного процесуального кодексу
України, ухвалив провести розгляд
справи за відсутності відповідачів або
ж їх представників на підставі наявних
у справі матеріалів з ухваленням
заочного рішення.

Третя особа - УТБ "Недвижимость Н" в
судове засідання свого представника не
направила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
їх в сукупності, суд дійшов висновку
про задоволення позову, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
25.04.1997 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір
купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2
продав, а ОСОБА_1 придбав квартиру
АДРЕСА_1. Договір зареєстровано
Універсальною товарною біржею
"Недвижимость Н" у журналі реєстрації
біржових угод із нерухомістю за №54.

Під час укладення угоди сторони дійшли
згоди про всі її істотні умови та
виконали всі зобов'язання одна перед
одною за цим договором.

Договір було зареєстровано
Комунальним підприємством
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації».

Відповідно до статті 227 ЦК України (в
редакції 1963 року, що діяла на час
виникнення правовідносин), договір
купівлі-продажі квартири повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією із сторін є громадянин України.

Реєстрація за позивачем права
власності на спірне домоволодіння в
Миколаївському міжміському бюро
технічної інвентаризації унеможливлює
у теперішній час посвідчення
укладеного між сторонами договору
нотаріально.

Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК
України (в редакції 1963 року, що діяла на
час виникнення правовідносин), якщо
одна із сторін повністю або частково
виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, суд вправі
за вимогою сторони, яка виконала угоду,
визнати угоду дійсною.

Спірний біржовий договір
купівлі-продажу нерухомості підлягав
нотаріальному посвідченню, однак
нотаріальна форма при його укладенні
дотримана не була.

В той же час, як було встановлено вище,
позивачем, як покупцем, були виконані
всі умови договору в повному обсязі,
зокрема вона: оплатила продавцям
вартість нерухомого майна, прийняла
його у власність та зареєструвала
біржовий договір у КП «Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації».

Оскільки факт купівлі-продажу квартири
і виконання умов укладеного договору
ніким не оскаржено, останній не містить
протизаконних умов, на даний час
домоволодіння, з приводу якого виник
спір не значиться в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, суд вважає позов в частині
визнання договору дійсним
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Розглядаючи вимогу про визнання за
позивачем права власності на предмет
нерухомості, суд виходить з положень
статті 392 ЦК України, згідно яким
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З матеріалів справи вбачається, що щодо
втрати документа ОСОБА_1 звертався до
Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС
України в Миколаївській області, проте
прийнятими заходами встановити його
місце знаходження не вдалось. За місцем
видачі документа в Ленінському філіалі
УТБ "Недвижимость Н" оригінал договору
отримати не можливо, через ліквідацію
вказаного філіалу. Вказане, з огляду на
положення пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК
України, свідчить про обґрунтованість
вимоги та її задоволення.

Разом з тим, із позову вбачається, що
ОСОБА_1 заявлено дві вимоги: майнового
та не майнового характеру. Згідно
позиції Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, що викладена в пункті 12
Постанови №10 від 17.10.2014 "Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах", у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
частиною третьою статті 6 Закону
України "Про судовий збір" підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
позовних для позовних заяв зі спорів
немайнового характеру. Згідно положень
пункту 16 вказаної Постанови Пленуму,
остаточне визначення в процесі
розгляду справи ціни позову, а отже і
суми судового збору, здійснюється
судом із наступним стягненням
недоплаченого або з поверненням
переплаченого судового збору.

Керуючись статтями 208-218 ЦПК України,
суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Договір купівлі-продажу нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1,
зареєстрований 25 квітня 1997 року
Універсальною товарною біржею
"Недвижимость-Н" за реєстр. №54,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнати
дійсним з моменту укладення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 недоплачену суму
судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення є заочним та може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
міста Миколаєва.

СУДДЯ
В.В.КУЗЬМЕНКО