РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/124/14-ц

2/643/1340/14

09.07.2014 Московський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді Марченко О.М.,

при секретарі Накеурі І.Р.,

розглянувши у приміщенні
Московського районного суду м. Харкова
у відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа; Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в якому просив суд в рахунок
погашення заборгованості за Кредитним
договором № МL-703/069/2007 від 07.06.2007 року в
розмірі 3 898 420,77 гривень та в рахунок
погашення заборгованості за Кредитним
договором № МL-703/282/2007 від 13.12.2007 року в
розмірі 994 979,98 гривень, звернути
стягнення на предмет іпотеки, шляхом
визнання за ТОВ «ОТП Факторінг
Україна» права продажу будь-якій
особі-покупцеві предмету іпотеки за
договором іпотеки № РСL-703/069/2007 від
07.06.2007 року та за договором іпотеки №
РСL-703/282/2007 від 13.12.2007 року, а саме:
квартири АДРЕСА_1, з наданням всіх
повноважень продавця. При цьому
стягнути з відповідача витрати,
пов'язані із збереженням та
реалізацією предмету іпотеки;
Встановити початкову ціну продажу
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, на час продажу; з
метою збереження предмету іпотеки до
ії реалізації, передати предмет
іпотеки, в управління ТОВ « ОТП
Факторінг Україна» на період ії
реалізації з наданням права обладнання
предмету іпотеки новими охоронними
пристроями, вільного доступу до
нерухомого майна, зміни замків, а також
укладання договорів на охорону зі
спеціалізованими підприємствами. Крім
того просять стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого
судового збору в розмірі 3441 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позовну заяву в повному
обсязі та просила задовольнити, з
підстав вказаних в ній.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 проти позов
заперечувала в повному обсязі, з
підстав вказаних в запереченнях, які
долучені до матеріалів справи.

В судове засідання відповідач
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
про місце та час слухання справи був
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву, в якій просить слухати
справу в його відсутність, проти
задоволення позову заперечує у повному
обсязі .

В судовому засіданні
представник третьої особи
управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
проти позову заперечував , так як
відсутні будь-які законні підстави
звернення стягнення на спірну
квартиру.

Судовим розглядом справи
встановлено, що між ЗАТ « ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ « ОТП
Банк» і ОСОБА_1 07 08.2008 року було
укладено кредитний договір ML 703/069/2007(
надалі кредитний договір 1), що
підтверджується копією кредитного
договору

13 грудня 2007 року що між ЗАТ « ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ «
ОТП Банк» і ОСОБА_1 07 08.2008 року було
укладено кредитний договір ML 703/282/2007(
надалі кредитний договір 2), що
підтверджується копією кредитного
договору.

Згідно з кредитним договором 1, а
також на підставі кредитної заявки
ОСОБА_1 від 07.06.2007 року ЗАТ « ОТП Банк»
надав ОСОБА_1 кредит в сумі 72800 дол. США.

Згідно з кредитним договором 2, а
також на підставі кредитної заявки
ОСОБА_1 від 13.12.2007 року ЗАТ « ОТП Банк»
надав ОСОБА_1 кредит в сумі 19634, 95 дол.
США.

07 червня 2007 року, в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ML 703/069/2007, ЗАТ « ОТП Банк» і
ОСОБА_1 уклали договір іпотеки №
РСL-, згідно до якого ОСОБА_1 надав
в іпотеку нерухоме майно, а саме;
квартиру АДРЕСА_1.

13 грудня 2007 року, в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ML 703/282/2007, ЗАТ « ОТП Банк» і
ОСОБА_1 уклали договір іпотеки №
РСL-, згідно до якого ОСОБА_1 надав
в іпотеку вищевказану квартиру

Відповідно до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 29.04.2010 р. та договору про
відступлення права вимоги всі права
кредитора відповідно до укладеного
кредитного договору № ML 703/069/2007 від
07.06.2007 року та за договором іпотеки №
РСL- від 07.06.2007 року, за кредитним
договором ML 703/282/2007 від 13.12.2007 року та за
договором іпотеки № РМL- з ОСОБА_1
перейшли від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна»

Відповідно до постанови
Господарського суду Харківської
області від 19.07.2010 року у справі №
Б-50/102-10 фізичну особу - підприємця
ОСОБА_1 визнано банкрутом і відкрито
ліквідаційну процедуру. Ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_4. В процесі реалізації
ліквідаційної процедуру було виявлено
та включено до ліквідаційної маси
нерухоме майно банкрута, в тому числі і
спірну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови
Господарського суду Харківської
області від 19.07.2010 року за справою №
Б-50/102-10 скасовано арешти, заборони та
обтяження, накладені на майно боржника
фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, в
тому числі заставу. Ця постанова є
обов'язковою для виконання усіма
нотаріусами України відповідно до ст. 34
Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника. Накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

Відповідно до вимог ст. 115 ЦПК
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно п.25 ч.2 Тимчасового порядку
державної реєстрації іпотек, запис про
обтяження майна іпотекою може бути
виключений на підставі рішення суду
з обов'язковим зазначенням
порядкового номера запису. В пункті 26
Тимчасового порядку зазначено, що
реєстратор (нотаріус) вносить до
Реєстру іпотек відомості про
виключення запису в день надходження
повідомлення чи рішення суду.

ПАТ «ОТП Банк» була подана
апеляційна скарга, постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.03.2011 року
апеляційні скарги були залишені без
задоволення, а постанова
господарського суду Харківської
області від 19.07.2010 року у справі №
Б-50/102-10 залишена без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 12.07.2011 року касаційні
скарги задоволені, постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.03.2011 року та
постанова Господарського суду
Харківської області від 19.07.2010 року
скасовані, провадження у справі №
Б-50/102-10 припинено, однак відповідно до
ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» - арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, скасовується з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом.

Отже, зняття заборони приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 і виключення
інформації про обтяження спірної
квартири іпотекою з Єдиного державного
реєстру іпотек є законним, оскільки
стосовно ФОП ОСОБА_1 здійснювалася
процедура банкрутства і дії приватного
нотаріуса були спрямовані на виконання
постанови Господарського суду
Харківської області від 19.07.2010 року про
визнання ФОП ОСОБА_1 банкрутом та
скасування арештів та інших обмежень
щодо розпорядження майном боржника та
ґрунтувалися на положеннях Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», та положень
ст.124 Конституції України.

Під час виконання ліквідаційної
процедури, було здійснено продаж
спірної квартири, яка під забороною
(арештом) та в заставі не перебувала на
час продажу.

Згідно Положення про Єдиний реєстр
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна державні нотаріальні контори,
державні нотаріальні архіви та
приватні нотаріуси визначені
реєстраторами Єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна. Відповідно до п. 2
цього Положення підставами для
внесення до Реєстру відомостей про
накладення (зняття) заборони та арештів
є, зокрема, заява про реєстрацію
(вилучення) обтяження об'єкта
нерухомого майна, що подається судами
і слідчими органами у зв'язку з
накладенням ними арешту на об'єкти
нерухомого майна (звільнення з-під
арешту).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 47, ч.ч. 2, 3
ст. 55 Закону України «Про нотаріат», для
вчинення нотаріальних дій не
приймаються документи, які не
відповідають вимогам законодавства;
при посвідченні угод про відчуження
нерухомого майна перевіряється
відсутність заборони відчуження або
арешту майна. В разі наявності заборони
угода про відчуження майна, обтяженого
боргом, посвідчується лише у разі згоди
кредитора і набувача на переведення
боргу на набувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
після проведення інвентаризації та
оцінки майна банкрута ліквідатор
розпочинає продаж майна банкрута на
відкритих торгах, якщо комітетом
кредиторів не встановлено інший
порядок продажу майна банкрута.

При проведенні процедури
банкрутства, яка регулюються
спеціальним законом Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
розпорядження майном, у тому числі
заставленим, здійснює ліквідатор -
арбітражний керуючий, при цьому
отримання згоди від іпотеко держателя
на відчуження майна законом не
встановлено.

Тому норми Закону України «Про
іпотеку», на які посилається позивач
щодо отримання згоди від
іпотекодержателя на відчуження
заставленого майна арбітражним
керуючим - не застосовуються, оскільки
розпорядження майном при процедурі
банкрутства регулюється спеціальним
законом.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
іпотекодержатель має право на
першочергове отримання грошей від
продажу майна, що було предметом
іпотеки.

В судовому засіданні встановлено,
що на даний час квартира реалізована,
але позивач не звертався до
господарського суду Харківської
області із заявою про отримання
грошових коштів, які знаходяться на
депозитному рахунку, а також не подавав
до суду позову щодо визнання торгів
вказаної квартири недійсними, та
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу квартири.

Виходячи з того, що предмет іпотеки
було примусово, на законних підставах
реалізовано, то в силу ст.593 ЦК України
та ст.28 Закону України «Про заставу»,
іпотека на вказану квартиру є
припиненою з дати примусової
реалізації.

Враховуючи вищенаведене, не можна
вважати незаконними дії приватного
нотаріуса щодо вилучення запису з
державного реєстру іпотек та запису з
єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна щодо іпотеки
квартири АДРЕСА_1, оскільки вони
вчинені нотаріусом відповідно до
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», Закону
України «Про нотаріат», ст. 124
Конституції України», Тимчасового
порядку про реєстрацію іпотек,
Положення про Єдиний реєстр заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна .

В матеріалах цивільної справи
відсутні докази про внесення
відомостей щодо переходу прав по
іпотечним зобов'язанням, встановленими
договорами іпотеки нерухомого майна
від 13.05.2008 року до Єдиного реєстру
іпотек до ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_2

Позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки, що належить на праві
власності у відповідності до ст. 23
Закону України «Про іпотеку» є
необґрунтованими та не відповідають
обставинам, встановленим під час
розгляду справи.

Стаття 593 Закону України зазначає,
що право застави припиняється у разі
реалізації предмета застави. У разі
припинення права застави на нерухоме
майно до державного реєстру вносяться
відповідні дані.

Оскільки відповідно до витягів з
Державного реєстру іпотек № 23818607 від
04.07.2014 року та № 23817982 від 04.07.2014 року
іпотека на квартиру АДРЕСА_1 відсутня,
то з моменту примусової реалізації на
аукціоні спірної квартири припинилося
її іпотечне обтяження. Тому зазначена
квартира на даний час не є предметом
іпотеки.

ОСОБА_6 уклав договір купівлі
продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_7, яка
згодом уклала договір купівлі продажу
вказаної вище квартири з ОСОБА_2.

На час набуття ОСОБА_6, ОСОБА_7, та
ОСОБА_2 права власності на квартиру
АДРЕСА_1, не мала статусу предмету
іпотеки, оскільки 10.11.2010 року та 11.10.2010
року було вилучено з Державного
реєстру іпотек приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_5 і на даний час квартира в
Державному реєстрі іпотек не
значиться.

Таким чином особи, до яких перейшло
право власності на квартиру, не набули
статусу іпотекодавців, як на тому
наполягає ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(ст. 23 Закону України «Про іпотеку») і
до них не перейшли всі права
іпотекодавців.

Договір купівлі-продажу
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,
укладений 03.11.2010 року між ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 відповідає вимогам норм
ст.ст.655,657 ЦК України, оскільки власник
майна належним чином зареєстрували
право власності на квартиру і держава
визнала їх право власності шляхом
реєстрації.

ОСОБА_2 отримала майно від
ОСОБА_7, яка на момент укладання
договору купівлі-продажу була законним
власником даного майна. Вказаний
правочин відповідає вимогам ст.ст. 203,
209, 210, 334 ЦК України та здійснено за
відсутності в Державному реєстрі
відомостей про обтяження цього
нерухомого майна іпотекою або
заставою.

Таким чином, ОСОБА_2 є належним
власником придбаного за договором
купівлі-продажу від 23.11.2010 року
нерухомого майна та добросовісними
набувачами, що набули право власності
на майно без обтяжень на підставі угод
(правочинів).

Крім того, відповідно до прийнятого
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року №
1304-VII, який набрав чинності з 07.06.2014 року,
не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи
кредити надані ОСОБА_1 є споживчими,
надані в іноземній валюті, спірна
квартира є місцем постійного
проживання ОСОБА_2 та ії неповнолітньої
доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, загальна
площа спірної квартири не перевищує 140
кв.м, згоди на її відчуження ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не давали.

Таким чином, позов ТОВ «ОТП
Факторинг України» не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 , 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 554, 610, 625,1050, 1054 ЦК
України, ст. 12, 17, 23, 33, 41 Закону України
«Про іпотеку», Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014
року № 1304-VII суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа; Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради
про звернення стягнення на предмет
іпотеки про звернення стягнення на
предмет іпотеки - відмовити.

Скасувати арешт на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_2, накладений
ухвалою Московського районного суду
м. Харкова 30 травня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Московського районного
О.М. Марченко

суду м. Харкова