Номер провадження: 22-ц/785/4920/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комароської Н.В.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Роздільнянської міської ради
Одеської області, ОСОБА_3, третя особа -
Комунальне підприємство спільної
власності територіальних громад
Роздільнянського району «Бюро
технічної інвентаризації» про
визнання незаконним та недійсним
рішення ради та свідоцтва про право
власності, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Роздільнянського
районного суду Одеської області від 30
січня 2014 року,-

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання незаконним
та недійсним рішення ради та свідоцтва
про право власності.

Ухвалою Роздільнянського районного
суду Одеської області від 30.01.2014 року
провадження у справі в частині
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 12 частину
будинку по АДРЕСА_1 ,як частку у
спільному майні подружжя було
закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
,просить ухвалу скасувати .

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню ,а ухвала суду першої
інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ст.205 ч.1, п.2 ЦПК України
суд ухвалою закриває провадження по
справі, якщо набрало законної сили
рішення суду, ухвалене з приводу спору
між тими ж сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Суд першої інстанції , закриваючи
провадження у справі в частині
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за
ним права власності на 12 частину
спірного будинку ,який на погляд
позивача є спільною сумісною власністю
подружжя , виходив з того , що спір щодо
права власності на 12 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 , вже був вирішений
,рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15.05.2012року у справі за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визнання
права власності на 12 частину будинку ,
яке набрало законної сили .

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного.

З матеріалів справи вбачаться, що у
лютому 2009 року ОСОБА_2 звертався до
Роздільнянського районного суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_3
про визнання права власності на 12
частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15.05.2012 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 12 частину
будинку було відмовлено. (т.1 а.с. 26-31).

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 15.05.2012 року набрало
законної сили.

В серпні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3
та Роздільнянської міської ради
Одеської області про визнання
недійсними рішення виконкому міської
ради, свідоцтва про право власності та
визнання право власності на 12 частину
спірного будинку (т.1 а.с. 1-4).

Заявляючи вимоги про визнання права
власності на 12 житлового будинку ,
позивач посилався на ті самі підстави
,які були предметом дослідження судом
апеляційного суду Одеської області
від 15.05.2012 року тобто з підстав того ,що
спірний будинок є спільною сумісною
власністю подружжя.

Суд першої інстанції вірно застосував
вимоги ст.205 ЦПК України , оскільки
позивач повторно пред'явив позовні
вимоги до ОСОБА_3 про визнання право
власності на 12 частину житлового
будинку до ОСОБА_3 саме з підстав
того,що на думку позивача спірний
будинок є спільною сумісною власністю
подружжя.

Доводи апеляційної скарги щодо
пред'явлення позову додатково до
Роздільнянської міської ради Одеської
області та залучення до участі у
справі третьої особи КБ МБТІ
Роздільнянського району , що свідчить
про те , що відсутні підстави для
застосування судом першої інстанції
вимог ст. 205 ЦПК України , не
заслуговують на увагу , оскільки
пред'явлення позову до
Роздільнянської міської ради Одеської
області є наслідком пред'явлення
позовних вимог про скасування рішення
виконкому Роздільнянської міської
ради Одеської області , проте
незважаючи від кола черговості
позовних вимог , та залучення до справи
інших відповідачів чи третіх осіб ,
позовні вимоги позивача до ОСОБА_3
залишилися тотожні та пред'явлені
були саме з підстав того,що спірний
будинок є спільною сумісною власністю
подружжя , а такі позовні вимоги були
предметом розгляду та з приводу цього
спору було ухвалено рішення ,яке
набрало законної сили.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга
ОСОБА_2, підлягає відхиленню, а ухвала
суду першої інстанції залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.312, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Роздільнянського районного
суду Одеської області від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

Н.В.Комаровська

В.Д. Коротков