Справа № 159/1492/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Логвинюк І.М. Провадження №
22-ц/773/909/14 Категорія: 57 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представників позивача -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача -
Сидун О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю (далі -
СТзОВ) імені Ватутіна про зобов'язання
видати майновий пай, за апеляційною
скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 15 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 15 квітня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_1 про
зобов'язання видати майновий пай
відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій, покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення її позову.

В судовому засіданні позивач та її
представники апеляційну скаргу
підтримали, просили скаргу задоволити,
представник відповідача апеляційну
скаргу заперечила просила її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційну скаргу позивача слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
товариства серії ВЛ № 285677 від 06 червня
2013 року позивач є власником майнового
паю КСП ім. Ватутіна і її частка у майні
пайового фонду визначена в сумі 36075
грн., що складає 1, 93 % від загальної
вартості майна пайового фонду
підприємства (а.с. 4).

В судовому засіданні також
встановлено, що КСП імені Ватутіна у 2000
році було реорганізовано у СТзОВ імені
Ватутіна, до якого, як правонаступника,
перейшли всі права та обов'язки
реорганізованого КСП (а.с. 20).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 як на
підставу позовних вимог посилається на
те, що відповідно до протоколу № 1
зборів комісії по розпаюванню пайового
фонду підприємства від 21 жовтня 2013 року
комісія вирішила видати їй в рахунок
майнового паю частину приміщення
корівника в с. Воля, худобу та
сільськогосподарську техніку по
структурі майнового паю (а.с.3).

Разом з тим, в матеріалах справи
наявний протокол сходів селян
(власників майнових паїв) від 16 червня
2008 року (а.с.13), з якого убачається, що 16
червня 2008 року на сході селян
(власників майнових паїв) був
затверджений склад комісії по
вирішенню майнових питань в кількості
13 чоловік і протокол № 1 від 21 жовтня 2013
року, на який посилається позивач, який
не підписаний жодним із членів обраної
16 червня 2008 року комісії. Жодних
пояснень щодо даної обставини ні
позивач, ні її представники суду не
надали.

Натомість представник відповідача
суду пояснила, що товариство
відмовляється видати позивачеві майно
у зв'язку з тим, що відсутнє рішення
правомочного органу про виділення
конкретного майна, як це передбачено
чинним законодавством.

Відповідно до частин 2, 3 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство» пай є власністю члена
підприємства. Право розпоряджатися
своїм паєм за власним розсудом член
підприємства набуває після припинення
членства в підприємстві. Пай може
успадковуватися відповідно до
цивільного законодавства України та
статуту підприємства. У разі виходу з
підприємства його члени мають право на
пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та
структури пайового фонду або в іншій,
за згодою сторін, формі.

Всупереч статті 60 ЦПК України позивач
не довела суду і не надала жодних
належних і допустимих доказів щодо
того, яке саме майно, яке вона просить
виділити в рахунок майнового паю,
входить до структури пайового фонду і
що його вартість відповідає частці
позивачки у пайовому фонді
підприємства.

Як убачається із листа № 86 від 14 квітня
2014 року Тойкутської сільради
Ковельського району Волинської
області, за наявними у сільській раді
рішеннями зборів співвласників
майнових паїв КСП, оформлених
протоколами, відсутнє рішення про
виділення позивачеві майна, а також
відсутні протокол зборів
співвласників майна КСП імені
Ватутіна, Статут та інші документи щодо
складу майна, структури з додатками,
перелік майна та наявне майно (а.с. 56).

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову з тих підстав, що позивач не
довела суду ту обставину, яке саме
майно в пайовому фонді належить
позивачу як власнику майнового паю.

Доводи апеляційної скарги про те,
що судом першої інстанції при
вирішенні спору застосовано
нормативно-правовий акт, який на момент
виникнення спірних правовідносин
втратив чинність, що на думку позивача
є підставою для скасування судового
рішення, не приймаються до уваги
колегії суддів, оскільки застосування
судом першої інстанції такого акту не
впливає на правильність вирішення
спору, оскільки як уже зазначалось
вище, позивач не надала суду жодних
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

Відповідно до частини 2 стаття 308
ЦПК України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Інші доводи позивача в апеляційній
скарзі є власним тлумаченням норм
чинного законодавства та встановлених
обставин справи, які були предметом
дослідження суду першої інстанції і їм
суд в сукупності з іншими доказами по
справі дав правильну юридичну оцінку, а
тому колегія суддів не вбачає підстав
для скасування по суті правильного
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 15 квітня 2014
року в даній справі залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: