Справа № 752/3171/14-ц
Провадження по справі № 2-п/752/41/14
У Х В А Л А

01.07.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі: Головуючого судді
Фролова М.О. при секретарі - Гончарову
І.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву відповідача про
витребування доказів,-

встановив:

в провадженні Голосіївського
районного суду міста Києва знаходиться
заява ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 07.11.2013 року у цивільній
справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

01.07.2014 року у відкритому судовому
засіданні під час розгляду заяви про
перегляд заочного рішення
відповідачем було внесено клопотання
про витребування доказів, а саме: у
позивача - копії усіх наявних листів,
які відправлялись на адресу
відповідача та повну виписку руху
коштів по банківському рахунку.

Відповідача свою заяву про
витребування доказів підтримав та
просив її задовольнити з підстав
викладених у ній.

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про дату і час
розгляду справи в судове засідання не
з'явився.

Дослідивши та вивчивши зміст
клопотання про витребування доказів,
суд вважає, що у задоволенні клопотання
доказів слід відмовити виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі.

Судом встановлено, що відповідач до
особи у якої знаходиться такі докази -
позивача самостійно не звертався,
оскільки доказів про неможливість
отримання таких доказів особисто
відповідач не представив і до свого
клопотання не додав.

Стосовно витребування доказу у
позивача, а саме копії усіх наявних
листів, які відправлялись на адресу
відповідача, суд виходить із
презумпції обов'язку доказування
закріпленому у ст.60 ЦПК України,
відповідно до якої обов'язок
доказування покладається на сторін.
Відповідно до ст.27 ЦПК України
представлення доказів є правом, а не
обов'язком сторони. Оскільки ПАТ
«Дельта Банк» є стороною по справі, то
відповідно розпоряджається своїми
диспозитивними правами на власний
розсуд, у тому числі і правом на
представлення чи не представлення
доказів по справі, а тому підстави для
процесуального примусу щодо
зобов'язання представити докази
стороною у справі у суду відсутні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Окрім того, суд вважає, що заявляючи
клопотання про витребування доказів
відповідач має намір здобути докази,
які не мають відношення до предмету
доказування при розгляді заяви про
перегляд заочного рішення, оскільки
відповідачем не обґрунтовано
необхідності витребовування саме
заявлених ним доказів та не доведено,
яке відношення до предмету доказування
мають такі докази. На погляд суду,
матеріали справи містять достатньо
доказів та документації, які надають
суду можливість, при їх ретельному
аналізі вирішити питання заяви про
перегляд заочного рішення з підстав
визначених відповідачем, і в
подальшому дійти з цього приводу
категоричного висновку при вирішенні
заяви про перегляд заочного рішення по
суті.

Окрім того, суд бере до уваги і ту
обставину, що провадження у справі було
відкрито 07 листопада 2013 року, і
задоволення необґрунтованих клопотань
призводить до надмірного затягування
розумних строків розгляду справи
передбачених ст.157 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до вимог
статті 6 Європейської Конвенції про
захист прав людини та основних свобод
справи про цивільні права та обов'язки
осіб, а також справи про кримінальне
обвинувачення мають бути розглянуті у
суді впродовж розумного строку.

У рішенні по справі «Смирнова
проти України» від 08.11.2005 року (заява №
36655/02) Європейський суд з прав людини
підкреслює, що національний суд має
вживати заходи передбачені
законодавством для боротьби із
тактикою затягування справи, до якої
вдаються сторони.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 137 ЦПК України, -

постановив:

у задоволенні клопотання
відповідача про витребування доказів
при розгляді зави про перегляд
заочного рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 07.11.2013
року у цивільній справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а сторонами, які не були
присутні при проголошенні ухвали суду -
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії до Апеляційного суду міста Києва
через Голосіївський районний суд
міста Києва.

Суддя