Ухвала

ІМЕНЕМ України

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Парінової
І.К.,

Савченко
В.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
Шклівська селищна рада Яворівського
району Львівської області,
Новояворівська державна нотаріальна
контора, Львівське обласне комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
про визнання права власності на
спадкове майно та його поділ, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
третя особа - Шклівська селищна рада
Яворівського району Львівської
області, про визнання права власності
на житловий будинок, виселення,
виключення будинку із спадкового
майна, відшкодування шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 18 лютого 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 18 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що
після смерті чоловіка ОСОБА_7
відкрилася спадщина за законом.
Спадкоємцями першої черги є вона та
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 До
спадкового майна входить земельна
ділянка площею 0,09 га та житловий
будинок по АДРЕСА_2, автомобіль
«Мерседес Бенц» та перший поверх
житлового будинку АДРЕСА_1 області.
Будівництво житлового будинку АДРЕСА_1
почав ОСОБА_7, перебуваючи в шлюбі з
ОСОБА_5, на час спільного проживання
вони збудували коробку, звели дах.
Після одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_7,
останній домовився з ОСОБА_5 про те, що
незавершений будинок є їхньою
власністю у рівних частках, після її
повернення із-за кордону вони
викуплять її частку. Після такої
домовленості ОСОБА_3 та ОСОБА_7
добудували гараж, сарай, туалет,
встановили огорожу, влаштували
криницю, зробили ремонт на першому
поверсі, де проживали разом до смерті
ОСОБА_7 Посилаючись на те, що
домовленості з ОСОБА_4 щодо спадкування
майна не досягнуто, ОСОБА_3 просила за
нею право власності на 1/2 частини
земельної ділянки площею 0,09 га,
кадастровий номер :04:002:0386 та 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_2 як
частку у спільній сумісній власності
подружжя; право власності на 1/8 частину
земельної ділянки площею 0,09 га,
кадастровий номер :04:002:0386 та 1/8
частини житлового будинку АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, визнати частково
недійсним 2/3 частини свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від 15
вересня 2011 року, видане Шклівською
селищною радою Яворівського району
Львівської області на підставі рішення
виконкому № 186 від 02 серпня 2011 року;
визнати за нею право власності на 1/6
частину житлового будинку АДРЕСА_1;
визнати за нею право власності на 1/2
частини автомобіля «Мерседес Бенц»,
д.н.з. НОМЕР_1, як частку у спільному
сумісному майні подружжя та на 1/8
частини автомобіля в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7

У травні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що
рішенням Шклівської селищної ради
Яворівського району Львівської
області № 50 від 15 лютого 1993 року їй було
надано земельну ділянку для
будівництва житлового будинку,
будівництво якого вона почала в 1996 році
разом з чоловіком ОСОБА_7, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Яворівського
районного суду від 16 березня 2004 року
шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було
розірвано. До розірвання шлюбу ОСОБА_7
залишив сім'ю та проживав у своїх
батьків у с. Лелехівці Яворівського
району Львівської області. Після
залишення сім'ї ОСОБА_7
ремонтно-будівельні роботи в будинку
продовжував за її кошти брат ОСОБА_9 Між
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не виникало питання
поділу спільного майна. ОСОБА_3
самовільно під час перебування ОСОБА_5
за кордоном вселилася в житловий
будинок останньої та не бажає в
добровільному порядку його звільнити,
чинить перешкоди в користуванні її
власністю, безоплатно користується
належним її майном. Посилаючись на те,
що зазначені дії є неправомірними,
ОСОБА_5 просила визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
області, виселити ОСОБА_3 та її дочок
ОСОБА_10, ОСОБА_11 з нього без надання
іншого житлового приміщення, виключити
із спадкового майна після смерті
ОСОБА_7 вказаний будинок, зарахувати
при поділі спадкового майна 50 000 грн за
незаконне користування земельною
ділянкою, житловим будинком та іншим
майном.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 19 грудня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ
частини земельної ділянки площею 0,09 га,
кадастровий номер :04:002:0386 та Ѕ
частини житлового будинку АДРЕСА_2; на Ѕ
частини автомобіля «Мерседес-Бенц»,
д.н.з. НОМЕР_1, як частку у спільній
сумісній власності подружжя. В решті
позову відмовлено. Позов ОСОБА_5
задоволено частково. Виключено з опису
спадкового майна спадкодавця ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий
будинок АДРЕСА_1 області. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказані судові рішення у
частині відмови в первісному позові та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 18 лютого 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 18 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

І.К. Парінова

В.О. Савченко