АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/5194/2014
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 листопада 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

встановила:

В березні 2013 року позивач ПАТ «КБ
«Надра» звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в розмірі 42 405 грн. 67
коп., посилаючись на невиконання
відповідачем умов договору про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб від 25.03.2008 року.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 листопада
2013 року позов задоволено: стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра»
заборгованість за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб в розмірі: непогашеної
суми кредиту 20 314 грн. 21 коп.,
заборгованість по несплачених
відсотках в розмірі 21 194 грн. 63 коп.,
штрафу за несвоєчасне погашення
мінімального платежу 896 грн. 83 коп., а в
загальній сумі - 42 405 грн. 67 коп.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

Вказував, що враховуючи характер
договірних правовідносин та суб'єктний
склад правочину, банк стягує
заборгованість за споживчим кредитом.
Однак, суд першої інстанції не
застосував п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
відповідно до якого кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з тим, що апелянт
припинив сплачувати обов'язкові
мінімальні платежі з другого кварталу
2009 року, то з 16 серпня 2009 року
розпочався перебіг строку позовної
давності, протягом якого позивач
згідно з п. 11.13 договору мав право
звернутись до суду з вимогами про
стягнення коштів, та який закінчися
16.08.2012 року. Однак, банк звернувся до
суду з позовом лише 20.03.2013 року,
пропустивши строк позовної давності.
Крім того, строк позовної давності
обчислюється по кожному платежу
окремо, на що суд першої інстанції не
звернув уваги.

В судове засідання апелянт та його
представник не з'явились, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, судом визнано за
можливе розглянути справу в їх
відсутності. Представник позивача в
судовому засіданні вважав доводи
апеляційної скарги безпідставними та
просив залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

При вирішенні даного спору судом
першої інстанції встановлено, що 25
березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра»,
правонаступником якого з 04.02.2011 року є
ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було
укладено договір про комплексне
банківське обслуговування фізичних
осіб. Вказаний договір був укладений
шляхом отримання позивачем особисто
від відповідача письмового
підтвердження про приєднання до умов
договору, підписаного відповідачем,
яким є «Анкета клієнта на оформлення
кредитної картки» та підписання
виписки - повідомлення, що надається
позивачем відповідачу.

Відповідно до п.п. 3.1, 18.2, 18.3 договору
підписанням анкети відповідач
підтверджує ознайомлення та згоду з
умовами договору, який є публічним та
розміщений на офіційному сайті ВАТ «КБ
«Надра», а також підтверджує
ознайомлення та згоду з тарифами
позивача відповідно до обрання
тарифного пакету.

Приєднавшись до договору, сторони
визначилися з усіма істотними умовами
договору, а саме: найменуванням
банківського продукту - «Кредитна
картка з пільговим періодом
кредитування «45 днів кредиту без
відсотків»; валютного рахунку -
українська гривня; сумою ліміту
кредитування - 21 500 грн.; відсотковою
ставкою за користування кредитом, що
зазначена у виписці - повідомленні ( 25,56%
річних).

Згідно з умовами договору, на підставі
анкети позивач видав відповідачу
кредитну картку VISA, що підтверджується
розпискою відповідача про отримання
кредитної картки, відкрив відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України за
тарифним пакетом «Справжня кредитна
картка «45 днів кредиту без відсотків»,
встановив ліміт кредитування в розмірі
21 500 грн. та забезпечив видачу кредиту
шляхом списання з карткового рахунку
сум за рахунок кредитних коштів в межах
встановленого ліміту кредитування,
виконав усі розпорядження відповідача
щодо перерахування, видачі відповідних
сум з рахунків та проведення інших
операцій за рахунками обраного
продукту.

Згідно з п. 5.2.4, 5.2.5 договору відповідач
зобов'язувався виконувати умови
договору, а саме здійснювати оплату
послуг позивача згідно тарифів
позивача у строки, передбачені умовами
даного договору, здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів з
першого дня наступного розрахункового
періоду до 15 числа наступного місяця
включно, сплачувати відсотки за
користування кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не
виконує, у зв'язку з чим станом на 01.01.2013
року утворилась заборгованість у
розмірі 42 405 грн. 67 коп., яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Задовольняючи у повному обсязі позовні
вимоги про стягнення заборгованості за
картковим рахунком, суд першої
інстанції виходив з того, що є
доведеним розмір заборгованості в сумі
42 405 грн. 67 коп., який складається з
непогашеного кредиту - 20 314 грн. 21 коп.,
заборгованості по несплачених
відсотках в розмірі 8650 грн. 48 коп.,
відсотків за додатковою ставкою за
перевищення ліміту кредитування та
прострочення сплати мінімального
платежу - 12 544 грн. 15 коп.; штрафу за
несвоєчасне погашення мінімального
платежу 896 грн. 83 коп.

Проте, виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів, колегія
суддів вважає, що погодитись у повному
обсязі з висновками суду першої
інстанції неможливо, оскільки висновки
суду не в повному обсязі відповідають
обставинам справи та зроблені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, висловленої у
постанові № 6-14цс 14 від 19.03.2014 року, яка є
обов'язковою до застосування судами в
силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до
правил користування платіжною карткою,
які є складовою кредитного договору,
картка діє в межах визначеного нею
строку. За таким договором, що визначає
щомісячні платежі погашення кредиту та
кінцевий строк повного погашення
кредиту перебіг позовної давності (ст.
257 ЦК України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Згідно з правовим висновком
Верховного Суду України у постанові №
6-116цс13 від 06.11.2013 року, відповідно до ст.
261 ЦК України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення. Позовна давність у таких
випадках обчислюється окремо по
кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті. Несплачені до моменту
звернення кредитора до суду платежі
підлягають стягненню у межах позовної
давності по кожному із платежів.

З матеріалів справи вбачається, що
відкриття рахунку кредитної картки та
встановлення ліміту кредитування було
здійснене ВАТ КБ «Надра» 25 березня 2008
року на підставі заяви-анкети
позичальника, тобто договір про
комплексне банківське обслуговування
було укладено між сторонами 25.03.2008 року.

Відповідно до п. 17.1 договору договір
вступає в дію з моменту отримання
банком письмового підтвердження
клієнта про погодження договору та діє
до повного виконання сторонами всіх
зобов'язань за цим договором.

При цьому в анкеті клієнта на
оформлення кредитної картки зазначено,
що строк дії картки, яку отримує
відповідач - 2 роки ( а.с. 11). Картка була
видана відповідачу 02.04.2008 року, тобто
вона була дійсною до 01.04.2010 року.

Як вбачається з Умов обслуговування та
тарифів кредитних карток «45 днів
кредиту без відсотків», з якими був
ознайомлений позивач, що підтвердив
своїм підписом у вищевказаній анкеті
25.03.2008 року, договором передбачений
розмір щомісячного обов'язкового
мінімального платежу у відсотковому
відношенні ( 3%) від фактичної суми
заборгованості.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку розмір щомісячного
обов'язкового мінімального платежу по
кредиту залежав від суми
заборгованості та становив суми від 643
грн. 14 коп. у лютому 2009 року до 609 грн. 43
коп. у червні 2009 року, в подальшому
розмір мінімального платежу становив
609 грн. 43 коп.

Враховуючи, що обов'язок сплачувати
зазначений мінімальний платіж,
відповідно до наданого позивачем
розрахунку, виник у відповідача з
лютого 2009 року, коли у позивача виникло
прострочення платежів, то перебіг
позовної давності щодо кожного з
наступних платежів починався від дня,
коли відбулось це порушення, тобто коли
відповідна сума не була внесена
відповідачем на погашення кредиту.

Таким чином, оскільки позивач
звернувся до суду з даним позовом у
березні 2013 року, то строк позовної
давності щодо місячних платежів за
період до 01 квітня 2010 року ним
пропущено. Як вбачається зі складеного
позивачем розрахунку заборгованості,
станом на 01.04.2010 року загальний розмір
простроченої заборгованості по
кредиту становив суму 7605 грн. 56 коп.;
розмір нарахованих та не сплачених
відповідачем відсотків по кредиту,
тобто прострочених відсотків, становив
5008 грн. 73 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час розгляду справи в суді першої
інстанції 06 вересня 2013 року, тобто до
ухвалення оскаржуваного рішення від 13
листопада 2013 року, відповідач ОСОБА_2
подав через канцелярію суду
заперечення проти позову та заяву про
застосування наслідків спливу
позовної давності, посилаючись на те,
останній платіж за кредитом відповідач
здійснив 16.04.2009 року, а тому строк
позовної давності завершився 16.04.2012
року. ( а.с. 79- 83).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду у викладеній
частині не відповідає вказаним нормам
матеріального права та правовій
позиції Верховного Суду України, що
викладена у постановах № 6-116цс13 від
06.11.2013 року, № 6-14цс 14 від 19.03.2014 року, що є
обов'язковими до застосування в силу
ст. 360-7 ЦПК України.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ
«Надра» на суму основної
заборгованості та заборгованості по
прострочених процентах, що виникла
станом на 01.04.2010 року, відповідно у сумі
7605 грн. 56 коп. та 5008 грн. 73 коп. -
задоволенню не підлягають.

Отже, розмір заборгованості, який
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача становить : 20 314 грн. 21
коп. - 7605 грн. 56 коп. = 12 708 грн. 65 коп.
Розмір прострочених відсотків, що
підлягають стягненню, становить : 8650
грн. 48 коп. - 5008 грн. 73 коп. = 3641 грн. 75 коп.

Доводи апелянта щодо пропуску строку
позовної давності щодо всієї суми
заборгованості та відсотків, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки строк дії платіжної картки
встановлено до 01.04.2010 року, а тому
обов'язок відповідача щодо повернення
кредиту в повному обсязі настає зі
спливом останнього дня місяця дії
картки. Враховуючи, що позивач
звернувся до суду 20 березня 2013 року, то
строк позовної давності по
вищевказаному залишку заборгованості
ним не пропущено.

Обставин, які дали б суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
висновків суду у частині стягнення
штрафу за несвоєчасне погашення
мінімального платежу, що нарахований
позивачем відповідно до умов договору
в розмірі 896 грн. 83 коп., колегією суддів
не встановлено.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку
заборгованості ( а.с. 9), позивачем було
нараховано додатково відсотки за
перевищення ліміту кредитування.
Розмір таких відсотків зазначено у
сумі 12 544 грн. 15 коп.

Відповідно до п. 11.10 договору, у випадку
несплати відповідачем в строк до 15
числа наступного місяця обов'язкового
мінімального платежу, позивач
нараховує додаткову відсоткову ставку
за перевищення ліміту кредитування та
прострочення сплати мінімального
платежу у розмірі, зазначеному в
тарифному пакеті, за кожний день
прострочення.

Проте обґрунтованого розрахунку
вищевказаної суми відсотків матеріали
справи не містять, не зазначено ні
розміру відсоткової ставки, яка
застосована до вказаного типу
відсотків, ні періоду, за який вони
нараховані.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

В даному судовому засіданні
представник ПАТ КБ «Надра» пояснив, що
при розрахунку суми відсотків за
перевищення ліміту кредитування
застосована відсоткова ставка - 2,99%
щомісячно, а період нарахування таких
відсотків становить 1 рік, оскільки
така відсоткова ставка нараховується
за правилами нарахування неустойки
(пені).

Разом з тим, представник позивача
розрахунку суми зазначених додаткових
відсотків не надав та не зміг пояснити,
яким чином нараховані додаткові
відсотки за перевищення ліміту
кредитування та зазначити, за який
конкретний період нараховані ці
відсотки, яка сума є базою для їх
нарахування (розмір перевищеного
ліміту, розмір обов'язкового платежу чи
загальна сума простроченої
заборгованості). Також представник
позивача вказав, що розрахунок
відсотків на суму 12 544 грн. 15 коп. у
позивача відсутній, оскільки такий
розрахунок виконує комп'ютерна
програма, і працівникам банку він не
відомий.

Крім того, у довідці про розмір
заборгованості ( а.с. 9) зазначено, що
додаткові відсотки у сумі 12 544 грн. 15
коп. нараховані за перевищення ліміту
кредитування. Однак, як вбачається з
розрахунку заборгованості,
недозволений овердрафт було допущено
відповідачем у травні 2008 року на суму 441
грн. 41 коп. В подальшому сума
заборгованості була погашена, і до
січня 2009 року заборгованості по
простроченому овердрафту не було. В
розрахунку заборгованості зазначено,
що на 01.01.2009 року прострочена
заборгованість по кредиту становить
«0», прострочений овердтафт - «0»,
прострочені відсотки по кредиту - «0» (
а.с. 10).

Отже, колегія суддів вважає
необґрунтованими і недоведеними
посилання представника позивача щодо
періоду нарахування відсотків на суму
12 544 грн. 15 коп. за перевищення ліміту
кредитування.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ
«Надра» про стягнення з відповідача
додаткових відсотків за перевищення
ліміту кредитування на суму 12 544 грн. 15
коп. є недоведеними, а тому вказана
сума не підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, загальна сума
заборгованості, яка підлягає стягненню
з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» становить : 12 708 грн. 65 коп. + 3641
грн. 75 коп. + 896 грн. 83 коп. = 17 247 грн. 23 коп.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції
необхідно змінити, зменшивши суму
заборгованості з 42 405 грн. 67 коп. коп. до
17 247 грн. 23 коп., виклавши резолютивну
частину оскаржуваного рішення у новій
редакції про часткове задоволення
позову на вказану суму.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума
сплаченого судового збору підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача у розмірі пропорційно частині
задоволених позовних вимог, а тому
розмір стягнутого судового збору також
підлягає зменшенню з 424 грн. 06 коп. до 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 листопада 2013 року -
змінити у частині розміру
заборгованості, у зв'язку з чим
резолютивну частину рішення викласти в
наступній редакції:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра»
заборгованість за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб від 25.03.2008 року в розмірі:
непогашеної суми кредиту - 12 708 грн. 65
коп. , відсотків в розмірі 3641 грн. 75 коп.,
штрафу - 896 грн. 83 коп., а всього стягнути
- 17 247 ( сімнадцять тисяч двісті сорок
сім) грн. 23 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243 грн.
60 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: