Справа № 645/1738/14-ц
Провадження №
16 липня 2014 року Фрунзенський районний
суд міста Харкова у складі:
Головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.
При секретарі судових засідань -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
суми за договором позики,
Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом, який уточнював під час
слухання справи, в якому просить
стягнути з відповідачів суму боргу за
договором позики у розмірі 937600,00 грн. та
судові витрати: судовий збір у розмірі
3654,00 грн. В обґрунтування позовних
вимог посилався на наступне: 09 червня
2008 року позивач, у присутності свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, надав у позику ОСОБА_3,
грошові кошти у розмірі 429250 грн., що
строком на 5 років, з кінцевим терміном
повернення 09.06.2013 року, про що була
складена розписка особисто ОСОБА_3 у
якій зазначено, що він отримав від
нього грошові кошти у розмірі 429250 грн.,
зобов'язався повернути їх до 09 червня
2013 року в доларовому еквіваленті.
Згодом, на виконання укладеного
договору відповідачем, ОСОБА_3, було
повернуто позивачу 5000 доларів США.
Позивач зазначив, що під час укладення
договору позики, ОСОБА_3 надав позивачу
нотаріально посвідчену згоду від своєї
дружини, ОСОБА_4, де вона надала згоду
чоловіку ОСОБА_3 на укладення
зазначеного договору позики. Позивач
зазначив, що до часу звернення до суду
відповідачі борг не повернули, що
примусило його звернутись до суду.
У судовому засіданні позивач та його
представник, ОСОБА_7, у судовому
засіданні підтримали свої вимоги та
просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_8 у судовому засіданні позов
визнали частково. Відповідач не
заперечував факту отримання грошових
доларів США, про що надав позивачу
розписку про отримання коштів 09 червня
2008 року, але зазначив, що він частково
повернув кошти. Надав у судому
засіданні дві розписки про повернення
коштів, на загальну суму 5000 доларів США,
пояснюючи при цьому, що всі документи
залишилися у дружини в квартирі, куди
він не має доступу. Також просив, у разі
задоволення позовних вимог, стягувати
заборгованість у доларах США, без
визначення курсу валют. У судовому
засіданні позивач зазначав, зазначені
кошти були потрібні на потреби сім'ї,
покращення умов життя подружжя та їх
дітей, а саме вони були потрачені на
ремонт квартири та придбання меблів та
оргтехніки, на купівлю автомобілів, а
також на подорожі світом та інше.
Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнала у повному обсязі та просила
відмовити у їх задоволенні. В
обґрунтування своїх заперечень
зазначила наступне: у шлюбі
відповідачі перебували понад 10 років,
мають двох дітей. За час перебування у
шлюбі ОСОБА_4 займалась
домогосподарством, а чоловік
матеріально забезпечував сім'ю, але де
і чим займається ОСОБА_9, ОСОБА_4 не
відомо. Відповідач зазначила, що вона
категорично заперечує проти існування
боргу між позивачем та її колишнім
чоловіком, та вважає, що такі дії
позивача спрямовані на неправомірний
розподіл майна подружжя. Вона
познайомилась з ОСОБА_2 наприкінці 2011
року та про існування боргових
зобов'язань свого чоловіка дізналася
тільки після отримання копії позовної
заяви. Також пояснила, що надана
позивачем заява, засвідчена
нотаріусом, про дозвіл на здійснення
правочинів від її імені на ім'я ОСОБА_9,
була надана ОСОБА_9 після того, як
останній брав кредит у серпні 2007 року,
та потім сказав відповідачці, що це
потрібно для підтвердження її згоди на
отриманий кредит. Також, відповідачка
звернула увагу, що розписка від 09.06.2008
року була написана відповідачем в день
народження їх сина, та відповідач в цей
день приймав участь у партнерських
пологах, що свідчить також про
надуманість зазначеного договору
позики. Відповідач не заперечувала, що
дійсно їх сім'я існувала на достойному
рівні життя: вони відпочивали два рази
у рік з родиною за кордоном, у неї та у
чоловіка були дорогі автомобілі та
взагалі родина мешкали на достойному
матеріальному рівні. Також
відповідачка у судовому засіданні була
допитана у якості свідка, де повністю
підтвердила свої пояснення.
Представник відповідачки підтримала
заперечення, та просила відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
його необґрунтованість.
У судовому засіданні були допитані
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
зазначив, що він є родичем відповідача
ОСОБА_3 Свідок підтвердив факт
укладання договору позики 09 червня 2008
року та отримання коштів його братом
по справі, свідком чого він був та
ставив свій особистий підпис у
розписки про отримання грошей. Також
пояснив, що дійсно, в день отримання
грошей, 09 червня 2008 року, у його брата
народився син, та вони були вранці у
пологовому будинку, а ввечері поїхали
за грошима. Крім того, пояснив, що
подружжя ОСОБА_4 дійсно у 2008-2009 роках
робили ремонт у квартирі, придбали два
автомобіля та не обмежували себе у
відпочинку за кордоном.
Свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні зазначила, що вона є
знайомою родини ОСОБА_2 Свідок
підтвердила факт укладання договору
позики та отримання коштів ОСОБА_3 у
червня гостювала у квартирі позивача,
а тому на прохання ОСОБА_2 стала свідком
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
зазначив, що у 2008 -2009 році був найнятий
сім'єю ОСОБА_4 для надання послуг
ремонту у їх квартирі. У своїх
поясненнях зазначив, щодо нього
звернувся ОСОБА_3 та просив зробити
ремонт, його дружина, яка була вагітна,
керувала ремонтом розраховувалась із
ним. За виконану роботу свідок отримав
Суд, вислухавши пояснення та доводи
сторін, свідків дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Судовим розглядом встановлено, що 09
червня 2008 року позивач, ОСОБА_2 надав у
позику ОСОБА_3, грошові кошти у розмірі
строком на 5 років, з кінцевим терміном
повернення 09.06.2013 року. Також, 09 червня
2008 року ОСОБА_3 надав власноруч
написану розписку у якій зазначено, що
він отримав від позивача грошові кошти
доларів США грн. і зобов'язався
повернути їх до 09 червня 2013 року в
доларовому еквіваленті.
У судовому засіданні відповідачем
ОСОБА_3 були надані дві розписки
позивача по справі про повернення
частини боргу на суму 5000 доларів США,
про що не заперечував позивач по
справі. Таким чином, на момент
звернення до суду залишок боргу склав
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї , то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого подружжя, якщо майно, одержане
за договором, використане в інтересах
Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено, що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і одержане за договором
використано на її потреби.
Під час розгляду справи позивачем була
надана нотаріально посвідчена заява,
відповідно до якої ОСОБА_4 26 грудня 2007
року надала ОСОБА_3, своєму чоловіку,
згоду, яка була посвідчена приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_11, на покупку та
продаж будь-якого рухомого та
нерухомого майна на території України,
та також згоду на передачу будь-якого
майна під заставу або в іпотеку для
забезпечення власних зобов'язань
третіх осіб та отримання кредитних
коштів, в період зареєстрованого шлюбу
з використанням спільних коштів. Під
час укладання договору позики ОСОБА_3
надав ОСОБА_2 нотаріально посвідчену
згоду дружини ОСОБА_4 на вчинення
певних дій її чоловіком без її згоди.
Таким чином, заперечення ОСОБА_4 та її
представника, про той факт, що
зазначена заява була надана для
підтвердження оформлення кредиту
ОСОБА_3 для придбання будинку своїм
родичам спростовується матеріалами
справи, оскільки Договір про відкриття
кредитної лінії був оформлений на ім'я
ОСОБА_3 08 серпня 2007 року, та під час
укладання зазначеного Договору ОСОБА_4
надавала заяву від 08 серпня 2007 року,
посвідчену приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_12, про те, що вона надає згоду на
передачу в іпотеку належних ним на
праві власності нежитлових приміщень
по АДРЕСА_1 та після оформлення
зазначеного кредиту ніяких
нотаріальних угод по його виконанню не
було. Також, суд приймає до уваги
пояснення сторін по справі про те, що
матеріально у повному обсязі
забезпечував сім'ю відповідач, при
цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_4,
їй не було відомо де і ким працює
чоловік. Сторони не заперечували того
факту, що родина нічого не потребувала,
була матеріально забезпечена: робили
ремонт у квартирі, купували дорогу
побутову техніку, автомобілі, двічі на
рік відпочивали за кордоном, при цьому,
як свідчать матеріали справи ОСОБА_3
офіційно не працював та доходу не мав.
Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що гроші які були передані за
договором позики, відповідно до вимог
ч. 3 ст. 61, ч. 4 ст. 65, ч. 2 ст. 73 СК України, є
сумісною власністю відповідачів по
справі, та обов'язок по виконанню
договору позики грошей лежить на
відповідачах по справі.
Стаття 1046 ЦК України визначає
договір позики як договір, за яким одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається в
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників -
обох з подружжя - кредитор має право
вимагати виконання обов'язку як від
обох з подружжя, так і від будь-кого з
Згідно ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій саме сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Матеріали справи свідчать, що між
сторонами мав місце факт передачі
ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошових коштів у сумі
розпискою, поясненнями сторін та
Наданий позивачем, як доказ,
договір позики та нотаріально
посвідчена згода дружини, містить усі
зазначені у ст. 1046 ЦК України умови. На
час розгляду справи є чинним, дійсним,
ніким не оскаржений та не скасований.
Доказів того, що відповідач ОСОБА_3
повернув позивачу більш ніж 5000,00
доларів США, матеріали справи не
містять та не знайшли свого
підтвердження під час слухання справи.
Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
На підставі викладеного, керуючись
ст..ст. 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 219 ЦПК України,
ст.. ст.. 3, 61, 65, 73 ст.ст. 16, 1046, 1049 ЦК
України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3
заборгованість у розмірі 937 600
(дев'ятсот тридцять сім тисяч шістсот )
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_3 сплачений судовий збір у
розмірі 1827 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ -