У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько А.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
третя особа: сектор громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Сторожинецького РВ УМВС України в
Чернівецькій області, Служба у справах
дітей Сторожинецької районної
державної адміністрації, про
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації місця проживання, та
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та виконавчого
комітету Череської сільської ради про
встановлення факту прийняття спадщини,
часткове скасування рішення
виконавчого комітету сільської ради та
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, визнання частково
недійсним договору довічного
утримання (догляду), визнання права
власності на спадкове майно за законом
за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
її представником ОСОБА_12, на рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 26 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила позбавити відповідачів права
користування житловим приміщенням зі
зняттям їх з реєстрації місця
проживання.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
12 листопада 2012 року між нею та ОСОБА_13
був укладений договір довічного
утримання, згідно якого остання
передала у власність позивачу житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказувала, що 19 листопада 2012 року вона
отримала витяг про державну реєстрацію
права власності на вказаний будинок.
Зазначала, що відповідачі у будинку не
проживають, але зареєстровані.

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з зустрічним позовом, в якому
просила встановити факт прийняття нею
спадщини; визнати незаконним та
скасувати в 1/8 частині рішення
виконавчого комітету Черешської
сільської ради від 17 листопада 2004 року
№ 51 та свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 9 грудня 2004 року;
визнати недійсним в 1/8 частині договір
довічного утримання (догляду) від 12
листопада 2010 року; визнати за нею право
власності на спадкове майно за законом.

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивувала тим, що 9
жовтня 1963 року її батьки - ОСОБА_14 та
ОСОБА_13 зареєстрували шлюб. Під час
шлюбу ОСОБА_14 отримав будівельний
паспорт на будівництво
індивідуального житлового будинку в с.
Череш на підставі рішення виконкому
сільської ради від 13 жовтня 1969 року № 19
та розпорядження Сторожинецького
райвиконкому від 20 квітня 1970 року № 52.
Згідно особового рахунку НОМЕР_1
погосподарської книги Череської
сільської ради за 2001-2005 рр.
домоволодіння було побудовано у 1970
році. ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
його смерті відкрилась спадщина, яка
складається з Ѕ частини житлового
будинку літ «А-І», Ѕ літньої кухні літ.
«Б», Ѕ сарая літ. «В», Ѕ вбиральні літ.
«Г», Ѕ воріт з хвірткою під № 1, Ѕ
огорожі під № 2, Ѕ огорожі під № 3, Ѕ
криниці під № 4, які розташовані по
АДРЕСА_1. Зазначала, що вона, згідно
довідки виконавчого комітету
Черешської сільської ради від 3 липня
2013 року № 537, була постійно
зареєстрована в будинку в період шести
місяців після смерті спадкодавця, з дня
смерті батька з реєстрації місця
проживання не знімалась, а отже вважає,
що вона набула право на 1/8 частину
спірного домоволодіння в порядку
спадкування за законом.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 25
листопада 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено.

Визнано ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 такими, що втратили право на
користування житловим будинком, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Сторожинецький ВС УДМС
України в Чернівецькій області
скасувати державну реєстрацію місця
проживання ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 26 лютого 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом, зняття її з
реєстрації та в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6,
ухвалено в цих частинах нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про позбавлення права
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації місця проживання
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_6
спадщини після ОСОБА_14, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано незаконним та скасовано в 1/8
частині рішення виконавчого комітету
Черешської сільської ради від 17
листопада 2004 року № 51 та свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від 9
грудня 2004 року, яким посвідчено право
власності ОСОБА_13 на домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним в 1/8 частині договір
довічного утримання (догляду) від 12
листопада 2010 року, посвідчений
нотаріусом Сторожинецького районного
нотаріального округу, згідно якого,
ОСОБА_13 передала у власність ОСОБА_4
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_6 право власності на
спадкове майно за законом, що
залишилося після смерті ОСОБА_14, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на 1/8
житлового будинку та господарських
споруд, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, які складаються із: житлового
будинку літ. «А-1», літньої кухні літ.
«Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г»,
воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2,
огорожі № 3, криниці № 4.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати і залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,
зняття її з реєстрації та в частині
відмови в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_6 та ухвалюючи в цих
частинах нове рішення, правильно
встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд, на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами, дійшов правильного висновку
про те, що ОСОБА_6 прийняла спадщину
після ОСОБА_14 у вигляді 1/8 частини
спірного домоволодіння, а тому, як
співвласник домоволодіння, не може
бути позбавлена права користування,
володіння та розпорядження майном.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її
представником ОСОБА_12, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 26 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська