Справа № 344/8222/14-ц
Провадження № 2/344/3307/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернувся до Івано-Франківського
міського суду з позовом до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про позбавлення їх батьківських
прав, мотивуючи тим, що вони не
займаються вихованням та утриманням
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 В помешканні, де
зареєстрований та проживав малолітній
до жовтня 2013 року (АДРЕСА_1), не створено
належних умов для його проживання,
навчання та відпочинку. З жовтня 2013
року малолітній проживає разом з
тіткою та її сином за адресою: АДРЕСА_5,
де створені задовільні умови для його
проживання та виховання.

Батьки ОСОБА_3 розлучилися в 2005
році. Згідно інформацій ЗШ № 2 від 28.01.2014
року № 65 та від 14.02.2014 року № 92
малолітній ОСОБА_3 навчається в закладі
з вересня 2011 року. Батьки дитини його
вихованням та утриманням не
займаються, не цікавляться навчанням
сина. На запрошення класного керівника
та адміністрації мама в школу не
з'являється. Батько за час навчання
малолітнього в закладі жодного разу не
цікавився його навчанням, не
відвідував батьківські збори. З жовтня
2013 року ОСОБА_3 проживає з тіткою
ОСОБА_4, яка займається його вихованням,
утриманням та цікавиться навчанням.
Учень систематично відвідує школу,
охайно одягнений, жодних зауважень
щодо навчання не має.

Матір дитини ОСОБА_2 07.02.2014 року
надала службі у справах дітей письмове
пояснення, з якого випливає, що син не
проживає з нею з жовтня 2013 року. ОСОБА_2
стверджує, що телефонує до сина та
цікавиться його справами, здоров'ям,
навчанням. Утримувати сина тимчасово
не може у зв'язку із відсутністю роботи.
Зобов'язалась протягом двох місяців
влаштуватися на роботу, привести в
належний для проживання стан
помешкання, надалі належно виховувати
сина, проживати з ним, цікавитися його
вихованням та навчанням.

З письмового пояснення батька
дитини ОСОБА_1, яке він надав службі у
справах дітей 07.02.2014 року, вбачається,
що він останній раз бачив сина в 2009
році, вихованням не займався.
Матеріально допомагав сину,
перераховуючи по 200 гривень щомісячно.
Виявив бажання взяти дитину до себе на
проживання та утримання.

Відповідно до інформації ЗШ № 2
від 15.04.2014 року № 158 випливає, що батьки
і надалі не займаються вихованням
ОСОБА_3, не цікавляться його навчанням
та поведінкою в школі, не відвідують
батьківські збори та не ідуть на
співпрацю з класним керівником та
адміністрацією навчального закладу.
Малолітній не виявляє бажання
проживати з матір'ю, не говорить про неї
з позитивної сторони, засуджує спосіб
її життя.

Як вбачається з інформації
Івано-Франківського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді від 16.04.2014 року № 250 сім'я ОСОБА_2
згідно рішення комісії з питань
соціального супроводу від 12.11.2013 року
взята під соціальне обслуговування. Гр.
ОСОБА_2 не працює, проживає разом із
батьком та співмешканцем, з якими часто
розпивають спиртні напої, ведуть
аморальний спосіб життя. Фахівцем з
соціальної роботи проведено ряд бесід,
спрямованих на налагодження стосунків
з рідним сином, зокрема, щодо
забезпечення умов для проживання сина
та його повноцінного розвитку,
покращення санітарно-гігієнічних умов
в помешканні, працевлаштування, про
негативні наслідки вживання алкоголю
та про здоровий спосіб життя. Однак,
ОСОБА_2 не виконувала рекомендації
фахівця із соціальної роботи та не
бажає змінювати спосіб життя. Ситуація
залишилась незмінною.

17.04.2014 року на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини малолітній
Віталій підтвердив, що батьки не
займаються його вихованням, не
цікавляться здоров'ям та навчанням,
матеріально не допомагають. Через
часті зловживання матір'ю та її
співмешканцем алкогольних напоїв,
постійні сварки та дебоші, в квартирі
проживати з нею він не бажає. Дитина
виявила бажання проживати разом з
тіткою ОСОБА_4

Представник Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала з мотивів викладених в
позовній заяві, просила їх задоволити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні проти позову заперечив, суду
пояснив, що у 2005 році він розлучився з
відповідачкою і з того часу свого
малолітнього сина не бачив, не
цікавився його життям бо не думав, що
так складеться ситуація. Стверджує, що
сплачував аліменти на утримання сина
по 200 гривень щомісяця за рішенням суду,
іншої допомоги на утримання чи
виховання сина не надавав. Вперше
зустрівся з сином після того як
представники служби у справах дітей
почали збирати документи про
позбавлення його батьківських прав. У
нього були наміри спілкуватись із
сином, проте, його дружина не покликала
ОСОБА_3 до телефону. На даний час купив
синові велосипед та кросівки, а також
разом з сином навідали дідуся хлопчика,
а батька відповідача. Пропонував
синові проживати разом з ним, проте,
останній відмовився. Вважає, якщо для
дитини буде краще проживати з тіткою,
то він не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечила,
суду пояснила, що у 2005 році вона
розлучилася з відповідачем та
проживала разом із своїм сином у
квартирі своїх батьків із батьком,
сестрою та її сином. Після смерті її
матері у квартирі почав проживати її
співмешканець ОСОБА_5, який уже два роки
ніде не працює. У їхній квартирі
виникали суперечки з приводу
проживання її співмешканця, в
результаті чого вона посварилась із
сестрою і остання виїхала із квартири
разом зі своїм сином ОСОБА_6 та сином
відповідачки ОСОБА_3. Даний конфлікт
триває протягом двох останніх років.
Відповідачка на даний час працює
неофіційно на ринку, крім того, отримує
аліменти на утримання сина у розмірі по
двісті гривень щомісячно, пороте, дані
кошти використовує на власні потреби, а
саме, продукти харчування та утримання
квартири, оскільки, вона довший час не
працювала. Стверджує, що один раз вона
передала продукти харчування для сина
та п"ятдесят гривень на потреби для
школи. Як пояснила відповідачка в школу
вона не приходила, оскільки, у неї був
на лиці великий синець, не телефонувала
синові, бо той не хотів з нею
розмовляти. Відповідачка запевняє, що
вона і її співмешканець уже не
зловживають алкоголем, привели
квартиру у належний стан, проте, син і
надалі не хоче повертатись додому,
оскільки, там до сьогоднішнього дня
проживає її співмешканець. ОСОБА_2
повідомила, що з жовтня 2013 року синові
взагалі не допомагає, не займається
його вихованням, не цікавиться його
навчанням. З жовтня місяця її син не
проживає у даній квартирі, а разом із її
рідною сестрою та її сином ОСОБА_6
проживають в орендованій квартирі. З
березня по травень 2014 року
відповідачка у школу не приходила, не
знає де навчається її син, відвідувала
школу коли ОСОБА_3 навчався ще у шостому
класі. Заперечує проти позбавлення її
батьківських прав.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні повідомив, що батька не бачив
з шести років, з часу розлучення своїх
батьків. До жовтня 2013 року проживав
разом з мамою, дідусем, тіткою ОСОБА_4, з
двоюрідним братом ОСОБА_6. З січня 2013
року у квартирі почав проживати мамин
співмешканець ОСОБА_5, з яким мама
почала зловживати алкоголем. З того
часу у їхній родині почались постійні
конфлікти. ОСОБА_5 ображав його тітку та
побив брата, перерізав світло у їхній
кімнаті, а тому чотири дні вони з братом
не мали можливості вчити уроки. Просив
маму, щоб ОСОБА_5 пішов з їхнього дому,
але на його прохання вона не реагувала.
Тому, коли мама вигнала тітку та його
брата з дому пішов разом із ними. Вони
проживають в орендованій квартирі,
йому там подобається, він спокійно себе
почуває, тітка ОСОБА_4 до нього гарно
відноситься, допомагає йому у всьому,
утримує їх із братом. Його матір не
допомагає йому матеріально, не
цікавиться його життям, школу не
відвідує ще з шостого класу. Йому стало
відомо, що його батько сплачував
аліменти на його утримання по двісті
гривень, проте, грошей не бачив, мама
йому не допомагала. Стверджує, що не
хоче проживати з батьком, оскільки він
його не знає, це чужа для нього людина. З
того часу як соціальні працівники
почали працювати з їхньою родиною то
його батько вперше почав з ним
спілкуватись, купив йому велосипед,
возив його в гості до дідуся. ОСОБА_3
запевнив суд, що з мамою він також не
хоче бути, проживає без неї вже рік,
вона не просила його повернутися. При
зустрічі з ним запитувала чому він не
хоче жити з нею, проте, якби й не було
співмешканця то він всеодно не хотів би
жити з мамою бо у нього немає до неї
відчуттів як до рідної людини.
Стверджує, що хоче залишитись з тіткою
ОСОБА_4 та своїм братом ОСОБА_6, вважає
їх своєю сім"єю.

Свідок ОСОБА_8 фахівець з
соціальної роботи, в судовому
засіданні повідомила, що з 11.02.2014 року
вона працює з сім"єю ОСОБА_4, яка
опікується ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Гр. ОСОБА_4
звернулась до них за допомогою з
приводу приватизації майна та
виховання дітей. У орендованій
квартирі, в якій проживає ОСОБА_4 з
дітьми немає належних умов для
проживання, проте, у теперішній сім"ї їм
спокійніше. Надія турбується про
здоров"я дітей, їхній розвиток і
дозвілля. ОСОБА_4 захотіла отримати
опікунство над малолітнім ОСОБА_3,
оскільки, він проживає з нею не законно.

Свідок ОСОБА_4 є рідною сестрою
відповідачки та хресною мамою ОСОБА_3. В
судовому засіданні повідомила, що її
сестра усунулась від виховання свого
сина ще за життя їхньої матері, яка
опікувалась своїм онуком ОСОБА_3.
Батька дитини не було багато років,
вони не спілкувались. Конфлікти у її
родині розпочались після смерті їхньої
матері. З того часу до них у квартиру
поселився співмешканець ОСОБА_5, сестра
не питала нічийого дозволу на його
проживання, а поставила всіх перед
фактом. Вони ніде не працювали, почали
разом випивати спиртне. Після
чергового конфлікту з співмешканцем
сестри, який будучи п"яним підняв руку
на її сина, влаштував дебош, перерізав
проводи світла і вона із дітьми прожили
у цій кімнаті чотири дні, а це була
осіння пора і діти не мали можливості
навчатись, змушена була терміново
шукати інше житло. Після чого ОСОБА_2
вигнала її з дитиною з батьківської
хати і з того часу вона з нею не
спілкується. Стверджує, що сестра не
уважна і до власної дитини. Її
племінник ОСОБА_3 попросився переїхати
з нею жити, тому і забрала його. Дітьми
займалась ОСОБА_4 самостійно. Знає, що
ОСОБА_2 отримувала аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, проте, жодних
коштів не надавала, а витрачала на
власні потреби. Пригадує, що одного
разу ОСОБА_2 купляла продукти
харчування та давала 50 гривень для
школи. Уже дев"ять місяців як вони з
дітьми проживають окремо, ОСОБА_3 почав
краще вчитися, став спокійніше спати,
вступив до ліцею. Вона постійно
займається дітьми, разом готують уроки,
ОСОБА_3 ділиться з нею своїми думками,
дуже слухняний хлопчик, допомагає їй по
господарству. Стверджує, що сестра
почала телефонувати до ОСОБА_3 лише
після того як соціальна служба почала
цікавитися їхньою сім"єю. Свідок
запевняє, що ОСОБА_3 самостійно прийняв
рішення щодо проживання з нею та її
сином ОСОБА_6. Вона пропонувала йому
повернутись до мами, проте, хлопчик
відмовляється, оскільки, у квартирі по
сьогоднішній день проживає
співмешканець його матері. ОСОБА_3 не
бажає змінювати свою думку, немає
бажання бути з батьками. Свідок запевня
???

Прокурор в судовому засіданні
позов Органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відносно малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 просив задоволити.
Суду пояснив, що, відповідачі не
займаються вихованням малолітнього
сина, не цікавляться його здоров"ям та
навчанням, матеріально не допомагають,
а тому позбавлення їх батьківських
прав буде відповідати інтересам
малолітнього ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період
шлюбу в подружжя народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що посвідчується копією
свідоцтва про народження (а.с. 5).

З 2005 року відповідачі розлучені,
до жовтня 2013 року малолітній ОСОБА_3
проживав з матір"ю в АДРЕСА_1. З жовтня
2013 року малолітній проживає разом з
тіткою та її сином за адресою: АДРЕСА_5,
де створені задовільні умови для його
проживання та виховання.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивач зазначає, що відповідачі не
проявляють жодної цікавості щодо сина,
його розвитку, що підтверджується
інформаціїєю ЗШ №2 від 28.01.2014 року №64,
№65 (а.с.6,7), інформаціїєю ЗШ №2 від 15.04.2014
року №158 (а.с.8, 9), актами обстеження умов
проживання дитини від 23.01.2014 року та від
23.10.2013 року (а.с. 10, 11), заявою ОСОБА_4 Від
26.12.2013 року (а.с. 12), заявою малолітнього
ОСОБА_3 від 31.01.2014 року (а.с.13), поясненням
ОСОБА_1 від 07.02.2014 року (а.с.14), поясненням
ОСОБА_2 від 07.02.2014 року (а.с.15),
протоколами бесіди від 07.02.2014 року
(а.с.18, 19), листом Івано-Франківського
міського центру соціальних служб для
сім"ї, дітей та молоді від 16.04.2014 року
№250 (а.с.20).

Відповідно до ст. 141, 180 СК України
батьки мають рівні права та обов'язки
щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з полового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Пленум Верховного Суду України в
п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує
зазначені роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України і з'ясовує які
безсумнівні докази свідчать про
ухилення відповідачів від виконання
своїх обов'язків щодо виховання дитини,
у чому полягає винна поведінка
відповідачів, свідоме нехтування ним
своїми обов'язками, чи вживалися до них
заходи реагування, а також досліджує
соціально-побутові умови життя та
матеріальне становище відповідачів.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Орган опіки та піклування подає
суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи (ч. 5
ст. 19 СК України).

Орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради надав
суду висновок щодо доцільності
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1
та ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
якого виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради вважає
за доцільне позбавлення батьківських
прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 21-23).

Як вбачається із пояснень фахівця
із соціальної роботи та відповідачки,
яка зобов"язувалась протягом двох
місяців влаштуватись на роботу,
привести помешкання в належний стан,
займатись вихованням сина, слідкувати
за станом здоров"я сина, цікавитись
його навчанням, проте, згідно
інформації Івано-Франківського
міського центру соціальних служб для
сім"ї, дітей та молоді від 16.04.2014 року
№250 ОСОБА_2 не виконала рекомендації
фахівця із соціальної роботи та не
бажає змінювати спосіб життя, ситуація
залишилась незмінною. Враховуючи думку
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
не бажає проживати із матір"ю чи
батьком, беручи до уваги, що
відповідачі не проявляють
зацікавленості до особистого життя
сина, не беруть участі у його вихованні,
не створюють умов для фізичного,
морального та духовного розвитку
дитини, не підтримують його
матеріально, а тому, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1
та ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими
та такими, що підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 167 СК України,
дитина, батьки якої позбавлені
батьківських прав зберігає право на
проживання у житловому приміщенні в
якому вона проживала, і може у будь-який
час повернутися до нього.

А тому, з метою забезпечення права
малолітнього ОСОБА_3 на житло, суд
вважає за необхідне накласти заборону
вчиняти певні дії щодо житла, квартири
АДРЕСА_1, право власності на яке та
право користування яким має малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому, з відповідачів слід
стягнути 243,60 гривень судового збору в
дохід держави.

На підставі наведеного,
відповідно до ст. 19, 141, 164, 167, 180 СК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав
відносно малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Накласти заборону вчиняти певні
дії щодо житла, квартири АДРЕСА_1, право
власності на яке та право користування
яким має малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Копію рішення направити для
виконання відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції та сторонам для
відома.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_6 та з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
жительки АДРЕСА_1 - в спеціальний фонд
Державного бюджету України з
зарахуванням на рахунок 0002,
отримувач коштів УДКСУ у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., код за , банк
отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - по 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині накладення
заборони виконується негайно в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень. Оскарження рішення не
зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.