Справа № 152/1153/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
Шаргородський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючої судді
Соколовської Т.О.

при секретарі
Рошак К.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Шаргороді в
залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

07.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначила, що з 09 липня 1992
року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який рішенням Шаргородського
районного суду Вінницької області від
28 березня 2014 року розірвано. Від шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає біля неї та
знаходиться на її утриманні.

Просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина у
твердій грошовій сумі в розмірі 500
гривень щомісячно, починаючи з часу
звернення до суду і до досягнення сином
повноліття, посилаючись на те, що
відповідач не займається вихованням
сина, матеріальної допомоги на його
утримання не надає, чим ставить сім'ю у
скрутне матеріальне становище.

В судове засідання сторони не
з'явилися, але від них поступили заяви
про розгляд справи у їх відсутності.
Згідно поданих заяв позивач позов
підтримує, відповідач позов визнає.

За таких обставин, суд,
відповідно до ухвали судді від 17.07.2014
року проводить розгляд справи у
відсутності сторін без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1992
року, який рішенням Шаргородського
районного суду Вінницької області від
28 березня 2014 року розірвано (а.с.3). Від
шлюбу у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), який проживає біля
позивача і знаходяться на її утриманні,
що підтверджується довідкою виконкому
Джуринської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області №2040 від 04.07.2014 року (а.с.6).
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання сина не надає.

Даному факту відповідають
сімейні правовідносини, які
регулюються ст. 51 Конституції України,
ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини,
ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст.ст. 180-184, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України
передбачені права дітей на матеріальне
утримання з боку батька та права на їх
повноцінне життя та всебічний
розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27
Конвенції про права дитини
(ратифікована Постановою ВР України
№789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки
зобов'язані утримувати дітей до
повноліття та несуть відповідальність
за виховання, розвиток і утримання
дитини; у всіх діях щодо дітей …
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини; кожна дитина має право на
рівень життя, необхідний для фізичного,
духовного і соціального розвитку
дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено, що
кожен із подружжя у відносинах між
собою і в їхніх відносинах зі своїми
дітьми користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають із вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця
стаття не перешкоджає державам вживати
таких заходів, що є необхідними в
інтересах дітей.

Згідно із ст.ст. 180-184, 191 батьки
зобов'язані утримувати неповнолітніх
дітей до досягнення ними повноліття. У
разі ухилення батьків від виконання
цього обов'язку кошти на утримання
дітей стягуються з матері, батька
дитини в частці від їх доходу і (або) у
твердій грошовій сумі за рішенням суду.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру
аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК
України, враховує матеріальне
становище платника аліментів і
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач є молодою працездатною
особою і спроможний сплатити аліменти
на утримання сина в обсязі, визначеному
позивачем, а саме: у твердій грошовій
сумі в розмірі 500 гривень щомісячно,
починаючи з 07 липня 2014 року і до
досягнення сином повноліття.

Таким чином, право
неповнолітньої дитини на матеріальне
утримання з боку відповідача порушено
і підлягає судовому захисту.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК
України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»
підлягає стягненню з відповідача
судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції
України, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 10, 60, 79,
213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-184,
191 СК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи
з 07 липня 2014 року і до досягнення сином
повноліття, з наступною індексацією
зазначеного розміру відповідно до
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" від 03.07.1991
року в редакції Закону від 06.02.2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
сумі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя