Справа № 195/1550/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2014 року
с-ще Томаківка Дніпропетровської
області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кондус Л.А., при
секретарі - Горват Н.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
сел.Томаківка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання, в розмірі 1/4 частини усіх
видів доходів відповідача щомісячно,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
мотивуючи наступним.

Вона з відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 1995 року, який
згідно рішення суду в 2006 році було
розірвано.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є
відповідач, про що зроблений
відповідний запис у свідоцтві про
народження (запис № 74).

Позивач зазначає, що син
навчається на механічному факультеті
денного відділення Державного вищого
закладу «Придніпровська державна
академія будівництва та архітектури» в
м.Дніпропетровськ. Незважаючи на те, що
син повнолітній, він потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з
навчанням і відповідно вони з
відповідачем зобов'язані його
утримувати до досягнення двадцяти
трьох років або до припинення навчання.

Син навчається з 01 вересня 2014
року, а датою закінчення є 30 червня 2018
року.

Так як вони проживають з сином
вдвох однією сім'єю, то у зв'язку з
навчанням сина вона несе одна
відповідні матеріальні витрати по його
утриманню: на проживання в гуртожитку -
1000 грн. за півроку, на придбання
підручників та посібників для
навчання - від 50 до 100 грн. на місяць, на
поїздки з дому до місця навчання і в
зворотному напрямку щотижня - 77 грн. 24
коп. і відповідно 308,96 грн. на місяць, на
щоденне харчування та придбання
продуктів для сина - від 200 до 300 грн. на
місяць, на одяг та предмети особистої
гігієни - від 200 до 250 грн. на місяць.

Відповідно загальна сума витрат на
утримання сина у зв'язку з його
навчанням складає від 900 до 1000 грн. на
місяць.

Позивач зазначає, що зазначені
витрати, пов'язані з навчанням сина
вона сама не в змозі оплатити. Вона
являється інвалідом другої групи і її
пенсія по інвалідності складає 1049 грн.,
а тому вважає, що відповідач також
зобов'язаний надавати матеріальну
допомогу на утримання сина у зв'язку з
його навчанням.

За своїм матеріальним становищем
відповідач в змозі надавати щомісячну
матеріальну допомогу на утримання їх
повнолітнього сина у зв'язку з його
навчанням, так як має постійне місце
роботи в Державному підприємстві
«Придніпровська залізниця»
відокремлений структурний підрозділ
«Нікопольська дистанція колій»
м.Нікополь, відповідно має постійний
дохід, а також у власності має
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
(пай) та від передачі в оренду якого
також отримує орендну плату.

Відповідно до ст. 199 СК України
батьки зобов'язані утримувати
повнолітнього сина, який продовжує
навчання.

Угоди про утримання повнолітнього
сина у зв'язку з його навчанням між
сторонами не досягнуто. Тому позивач
вимушена звернутись до суду із заявою
про примусове стягнення з відповідача
аліментів.

Позивач у судовому засіданні
змінила позовні вимоги в частині
розміру стягнення аліментів і просить
суд стягнути з відповідача аліменти в
розмірі не 1/4, а ? частини усіх видів
доходів відповідача щомісячно на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, мотивуючи тим, що
вона ніде не працює в зв'язку з
інвалідністю 2 групи без права
працевлаштування.

Відповідач у судовому засіданні
проти позову частково заперечує, а
саме в частині розміру стягнення
аліментів, мотивуючи тим, що у нього на
утриманні знаходиться також малолітня
донька 2006 року народження, яка проживає
разом з ним і дружиною. Тому він
заперечує проти того, щоб з нього
стягували аліменти в розмірі ? частини
з усіх доходів, а погоджується на
стягнення аліментів в розмірі 1/6
частину. При цьому додав, що інших
утриманців у нього немає, тобто
аліменти він нікому не сплачує, а також
підтвердив той факт, що у нього у
власності є земельна ділянка (пай), яку
він здає в оренду.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши сторони, вважає, що даний
позов підлягає частковому задоволенню,
так як знайшов своє підтвердження
наданими позивачем доказами: копією
свідоцтва про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, де батьками зазначені
сторони у справі; копією свідоцтва про
розірвання шлюбу, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 7 від
22.12.2006 року; довідкою № 0606445 від 09.09.2014
року наданою навчальним закладом про
те, що ОСОБА_3 є студентом 1 курсу
механічного факультету /бюджет/ денної
форми навчання; квитанцією про
вартість проживання у гуртожитку;
квитками на проїзд до
м.Дніпропетровська і в зворотному
напрямку; довідкою № 1605 від 25.09.2014 року
наданою Томаківською селищною радою
про проживання однією сім'єю позивача
разом з сином; пенсійним посвідченням
№ НОМЕР_1 серії НОМЕР_3, де зазначено, що
позивач є інвалідом 2 грп. загального
захворювання; довідкою виданою 18.08.2014
р. управлінням ПФУ в Томаківському
району про отримання позивачем пенсії
по інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх доньку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частині від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 цього Кодексу.

В судовому засіданні сам
відповідач вказав, що він погоджується
сплачувати аліменти на утримання
повнолітнього сина, однак в меншому
розмірі, оскільки на утриманні має іще
одну дитину.

При визначенні розміру аліментів
суд враховує те, що відповідач у справі
має постійне місце роботи та щомісячно
отримує заробітну плату, що
підтверджується довідкою про доходи
від 04.11.2014 року за вих. № 65-92-60, наданою
за місцем роботи останнього; аліменти
він нікому не сплачує; зі слів
відповідача на утриманні має малолітню
доньку 2006 року народження, яка проживає
з ним і дружиною, яка також є
працевлаштованою, а позивач є
інвалідом 2 групи без права
працевлаштування і отримує лише
пенсію, яка є значно меншою, ніж
заробітна плата відповідача, тому вона
утримує сина ОСОБА_3 на свою пенсію.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідач матеріально спроможний
сплачувати аліменти, але позов
підлягає частковому задоволенню та з
відповідача слід стягнути аліменти на
утримання його сина ОСОБА_3 до
закінчення останнім навчання, а саме до
досягнення ним 23 років, у розмірі 1/3
частини усіх видів доходів відповідача
щомісячно.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
судовий збір суд стягує з відповідача
на користь держави.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст.182, 198-200 Сімейного
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, працюючого монтером колії у
відокремленому структурному
підрозділі «Нікопольська дистанція
колії» Державного підприємства
«Придніпровська залізниця», на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з його
навчанням, у розмірі 1/3 частини усіх
видів доходів ОСОБА_2 щомісячно,
починаючи з 08.10.2014 року і до закінчення
сином ОСОБА_3 навчання, тобто до 30
червня 2018 року, але не більше як до
досягнення ним 23 років, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий
збір на користь держави у сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Томаківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. А. Кондус