Номер провадження: 22-ц/785/5163/14
Головуючий у першій інстанції Середа
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
заочне рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

встановила:

У січні 2014 року позивач Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі Банк) звернулося до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 01 листопада 2006 року між Банком та
ОСОБА_3 був укладений договір про
надання споживчого кредиту, відповідно
до якого остання отримала кредит у сумі
280000 доларів США строком до 01.11.2027 року,
зі сплатою відсотків за користування
кредиту у розмірі 10,3% річних.

Оскільки відповідачка взяті на себе
зобов'язання не виконує, то станом на
10.12.2013 року утворилася заборгованість у
розмірі 288578,45 доларів США, що
еквівалентно 2306607,54 грн., які позивач
просив стягнути у судовому порядку.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014
року позовну заяву задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 288578,45
доларів США, що еквівалентно 2306607,54 грн.
Також стягнуто судовий збір у сумі 3441
грн..

14 березня 2014 року представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 подав до суду заяву про перегляд
заочного рішення.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 01 квітня 2014 заяву про
скасування заочного рішення залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до
суду апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити по
справі нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3
не виконує взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором, не сплачує
відсотки за користування кредитом,
внаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 288578, 45 доларів
США, що еквівалентно 2306607,54 грн..

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що 01
листопада 2006 року між Банком та ОСОБА_3
був укладений договір про надання
споживчого кредиту, відповідно до
якого остання отримала кредит для
придбання нерухомості, а саме квартири
за адресою: АДРЕСА_1, у сумі 280000 доларів
США строком до 01.11.2027 року, зі сплатою
відсотків за користування кредиту у
розмірі 10,3% річних протягом перших
тридцяти календарних днів, рахуючи з
дати видачі кредиту, відповідно до
графіку платежів.

Оскільки відповідачка взяті на себе
зобов'язання не виконує, то станом на
10.12.2013 року утворилася заборгованість у
розмірі 288578,45 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 10.12.2013 року становить
2306607,54 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом
218767,55 доларів США, що еквівалентно -
1748609,03 грн.;

- заборгованість по
процентам за користування кредитом
60205,6 доларів США, що еквівалентно - 481223,36
грн.;

- пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості 3464,99 доларів
США, що еквівалентно - 27695,66 грн.;

- пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
6140,31 доларів США, що еквівалентно - 49079,49
грн.;

За правилами ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог, відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець),
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то у разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання, при якому настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору
до обов'язків відповідача
(позичальника) було покладено точно в
строки, обумовлені в кредитному
договорі, повернути кредит, своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом.

Також, всупереч твердженню апелянта,
пунктом 9.2. кредитного договору було
передбачено право Банка змінити розмір
процентної ставки в сторону збільшення
без укладання сторонами відповідної
угоди про внесення змін до цього
договору у випадках, передбачених
договором, зокрема, у разі порушення
позичальником кредитної дисципліни.

Проте ОСОБА_3 у порушення умов
кредитного договору своєчасно і в
повному обсязі не погашала кредит, та
не сплачувала відсотки за користування
коштами з серпня 2011 року.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачка підписала договір
кредиту добровільно, що свідчить про
те, що всі умови кредитного договору
сторонами визначено як обов'язковими
для виконання та ніяких заперечень
щодо них відповідачами не
висловлювалось.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову ПАТ КБ
«Укрсиббанк», оскільки вони
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин і закон, який їх
регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко