Справа № 367/1309/14-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/4225/14 Доповідач у 2 інстанції
Суханова Є.М.Категорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві матеріали
цивільної справи з апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» від 29
травня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської
області надійшов зазначений вище
позов, який позивач мотивує тим, що
відповідно до Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 14.08.2012 р.
ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 15 633,78
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 18,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердила свою
згоду на те, що підписана генеральна
угода разом із Умовами, правилами та
тарифами складають між нею та банком
кредитний договір.

Однак, ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання по договору не виконала і
станом на 11.02.2014 р. заборгованість за
кредитним договором становить 27 054,52
грн., з яких: заборгованість по кредиту -
15633,78 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 4275,82 грн.,
штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована
частина) та 1 264,50 грн. -штраф (процентна
складова), а також штраф згідно п.2.2
генеральної угоди - 5380,42 грн.

Просив стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за кредитним
договором № б/н від 14.08.2012 року в
розмірі 27054,52 грн. та судові витрати по
справі.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 29 травня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову .

Не погодившись з висновками наведеними
в рішенні суду, апелянт звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги позивача.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін та
доводи апеляційної скарги, вважає, що
вона обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Суд відмовляючи у задоволенні позову,
послався на те, що відповідно до
Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості, яка
приєднана до матеріалів справи,
відповідачка її не підписала, а тому,
суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку, що між сторонами
не склались правовідносини щодо
кредитування та відповідачка не брала
кредит у позивача, таким чином,
заборгованість у відповідачки перед
банком не виникла та вона не повинна її
сплачувати.

Натомість з такими висновками суду
першої інстанції не може погодитись
колегія суддів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
відповідно до Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 14.08.2012 р.
(а.с. 6, 7-30) ОСОБА_2 отримала кредит в
розмірі 15 633,78 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 18,00 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом, строком на 24 місяці.
Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: починаючи з 1 по 25
число кожного місяця відповідач надає
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості у розмірі
782,31 грн.

Колегія суддів приймає до уваги, що
своїми діями, відповідач підтвердила
згоду на те, що підписала заяву разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжного
карткою складає між нею та банком
Договір, що підтверджується підписом у
заяві( а.с. 6).

Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання
банківських послуг (а.с. 26) у разі
невиконання зобов'язань за договором,
при порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань з повернення кредиту більш
ніж на ЗО днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.2.2 генеральної угоди
при порушенні позичальником строків
погашення кредиту він сплачує банку
штраф в розмірі 5380,42 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів та сплаті
відсотків за користування кредитом не
виконала, в результаті чого згідно з
розрахунком заборгованості (а.с. 4) вона
станом на 11.02.2014 р. має заборгованість у
розмірі 19909,06 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 15 633,78 грн.,
заборгованість за процентами - 4275,82 грн.

Відносини між сторонами, що є предметом
спору, врегульовуються Цивільним
кодексом України (надалі -ЦК України).

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання за договором має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання, (ст.
549 ЦК України).

Оскільки, відповідач взяті на себе
зобов'язання з погашення кредиту та
сплати відсотків за користування
кредитом належним чином не виконала,
суд стягує з неї на користь позивача
заборгованість по кредитному договору
в розмірі 19909,06 грн. та штрафні санкції в
розмірі 7144, 92 грн. (які складаються із
штрафу згідно п. 2.2. генеральної угоди -
5380,42 грн. та штрафів відповідно до п.
2.1.7.6 Умов та Правил надання банківських
послуг: штраф (фіксована частина) - 500
грн. та штраф (процентна складова) - 1264,50
грн.), а всього -27054,52 грн.

Колегія суддів також приймає до уваги,
що рішенням Ірпінського міського суду
від 25 березня 2014 року заочним рішенням
було задоволено позовні вимоги
позивача (а.с. 44-45), натомість,
відповідачка звернулась з заявою про
скасування зазначеного рішення суду, з
посиланням на ту обставину, що вона
належним чином не була повідомлена про
розгляд справи та суд першої інстанції
задовольнивши заяву відповідачки,
скасував рішення суду.

Жодних нових доказів або обставин, суд
першої інстанції не навів, натомість, 29
травня 2014 року прийняв оскаржуване
рішення з протилежним процесуальним
висновком про відмову у задоволенні
позову.

Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів, на підставі доказів,
наданих сторонами, прийшла до висновку,
що між сторонами склались
правовідносини щодо укладання кредиту
та стягнення заборгованості, яка
виникла у відповідачки перед банком.

Позов доведений та підлягає
задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України ,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Апеляційна скарга обґрунтована та
підлягає задоволенню, а рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення позовних вимог
позивача та стягнення заборгованості з
відповідачки на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 203, 215, 258, 526, 546, 625, 1046-1050 ЦК України,
ст.ст. 15, 30, 60, 62, 209, 215, 224-226, 303, 304, 307, 309,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 29 травня 2014 року
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення.

Задовольнити позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 і.п.н. НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» заборгованість та штрафні
санкції за кредитним договором від
14.08.12 № б/н в розмірі 27054,52 грн. (двадцять
сім тисяч п'ятдесят чотири гривні 52
коп.) та судові витрати по справі в
розмірі 270,55 грн. (двісті сімдесят
гривень 55 коп.).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: