АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 7977/2014 року
Головуючий у 1 інстанції Макаренко В.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого Котули Л.Г.

Суддів Волошиної В.М., СлюсарТ.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 13 вересня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, Головне
управління житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про виділ в натурі
частини домоволодіння, що перебуває у
спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного
суду м. Києва від 13 вересня 2013 року у
визнанні мирової угоди укладеної між
ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
та ОСОБА_2, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, ОСОБА_4, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_3 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову, якою визнати мирову
угоду, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового розгляду у
судове засідання не з'явилися .

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до
суду клопотання про відкладення
розгляду справи , у зв'язку з тим , що
він не може бути присутній в судовому
засіданні , так як приймає участь у
розгляді іншої справи , яка буде
розглядатися в господарському суді м.
Києва , проте суд вважає , що клопотання
не підлягає задоволенню, оскільки у
судовому засіданні 02 липня 2014 року
судом оголошено перерву до 07.07.2014 року і
представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 , який був
присутній в судовому засіданні, не
заперечував проти оголошення перерви
на зазначену дату та не вказував на те
, що в цей день він не має можливості
приймати участь у судовому засіданні
Апеляційного суду м. Києва , а тому
колегія суддів вважає можливим
слухати справу у відсутність сторін та
представника позивача.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду
і повідомити про це суд, зробивши
спільну заяву.

Якщо мирову угоду або повідомлення
про неї викладено в адресованій суду
письмовій заяві сторін, ця заява
приєднується до справи.

До ухвалення судового рішення у
зв'язку з укладенням сторонами мирової
угоди суд роз'яснює сторонам наслідки
такого рішення, перевіряє, чи не
обмежений представник сторони, який
висловив намір вчинити ці дії, у
повноваженнях на їх вчинення.

У разі укладення сторонами мирової
угоди суд постановляє ухвалу про
закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд
за клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Суд не визнає мирової угоди у справі,
в якій одну із сторін представляє її
законний представник, якщо його дії
суперечать інтересам особи, яку він
представляє.

Судом встановлено, що 17.12.2012 року
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виділ в натурі
частини домоволодіння , що перебуває у
спільній частковій власності ( а.с. 1-3).

А 13 вересня 2013 року позивач
звернувся з заявою про визнання
(затвердження) мирової угоди, яку
досягнуто з відповідачами в справі та
закриття провадження в справі (а.с.141-144).

Відмовляючи у визнанні мирової
угоди , яка була укладена сторонами ,
суд виходив з того , що сторони просять
визнати право власності на об'єкт
самочинного будівництва.

Проте з таким висновком не можна
погодитися , оскільки ч.1 ст. 39 Закону
України " Про регулювання
містобудівної діяльності " передбачено
, щоприйняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката( п.5 ст.39 названого
Закону).

Постановою Кабінету Міністрів
України від 13 квітня 2011 року №461
затверджено Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.( далі - Порядок).

Згідно п.2 Порядку прийняття в
експлуатацію об'єктів , що належать до
І-ІІІ категорії складності та об'єктів
, будівництво яких здійснено на
підставі будівельного паспорта ,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданою замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації .

Датою прийняття в експлуатацію
об'єкта є дата реєстрації декларації
або видачі сертифіката.( п.11 Порядку).

З матеріалів справи вбачається , що 26
грудня 2011 року зареєстрована подана
ОСОБА_1 декларація про готовність
об'єкта до експлуатації , а саме :
прибудови літ." А-4" до квартири 2
індивідуального житлового будинку ,
мансарди над літ. " А-1" , "А-2" "А-4" та
господарська будівля - гараж літ. "
З-ІІ"( а.с.42- 43).

Таким чином , 26 грудня 2011 року
об'єкт прийнятий в експлуатацію, а тому
не є самочинним будівництвом.

Проте суд на зазначені обставини та
вимоги закону не звернув увагу, а тому
дійшов помилкового висновку , що
позивач ставить питання щодо
самочинного будівництва.

А відтак , ухвалу суду законною і
обґрунтованою назвати не можна, а тому
така ухвала підлягає скасуванню, а
справа передачі до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

При цьому суду необхідно більш
ретельно перевірити наявність підстав
до визнання умов мирової угоди та
відповідність їх вимогам закону .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК
України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а ухвалу Святошинського районного
суду м. Києва від 13 вересня 2013 року
залишити без змін, а справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: