Номер провадження: 22-ц/785/5580/14
Головуючий у першій інстанції Тюмін О.
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів Ісаєвої
Н.В., Дрішлюка А.І.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кілійського районного суду Одеської
області від 03 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» про визнання
неправомірним протоколу засідання
комісії енергопостачальника №86 від 17
травня 2013 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду першої інстанції з зазначеним
позовом про визнання неправомірним
протоколу засідання комісії
енергопостачальника № 86 від 17 травня
2013 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17
травня 2013 року в будинку позивача була
проведена перевірка представниками
енергопостачальної компанії, які
виявили пошкодження пломбувального
матеріалу пломби державного
повірителя та можливе внесення
конструктивних змін до прибору обліку.
Проведеною експертизою було
підтверджено пошкодження прибору
обліку, тобто факт порушення Правил
користування електричною енергію, що
позивач не заперечував.

Протокол засідання комісії
енергопостачальника ОСОБА_2 вважав
неправомірним з тих підстав, що
комісією невірно визначений період (982
дня ), за який розраховані збитки,
необгрунтовано визначена величина
добового споживання, виходячи з
тривалості використання
електроенергії - 24 години на добу.
Вважав, що розмір збитків належить
розраховувати з дня останнього зняття
контрольних показників
електролічильника, під час якого могло
бути виявлено пошкодження
пломбувального матеріалу.

Рішенням Кілійського районного суду
Одеської області від 03 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є споживачем електроенергії за
адресою: м. Кілія Одеської області, вул.
Маяк, 90, що підтверджується особовим
рахунком.

Згідно Акту перевірки № 024424 від 17
травня 2013 року, Акту проведення
експертизи ЗВТ (лічильника електричної
енергії) від 12 серпня 2013 року, в
будинку позивача було встановлення
порушення Правил споживання
електроенергії у вигляді порушення
цілісності пломбувального матеріалу
пломби державного повірителя, а також
встановлення додаткового пристрою, не
передбаченого заводом - виробником.

Зазначені Акти були розглянуті
комісією енергопостачальника 17 травня
2013 року (протокол № 86), якою прийнято
рішення розрахувати збитки відповідно
Методики, затвердженої НКРЕ від 04
травня 2006 року № 562 за 982 дня - з 09
вересня 2010 року по 17 травня 2013 року ,
виходячи з тривалості роботи
електрообладнання - 24 години на добу.

На підставі акту, позивачем було
розраховано збитки в сумі 23 566,98 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, витікають з постачання
фізичним особам електричної енергії та
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. 24-27 ЗУ
«Про електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення. Вказані відносини є
договірними. Згідно Правил
користування електричною енергією
для населення, затвердженими
постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 р.

Відповідно до п. 42 Правил, споживач
зобов'язаний :

- дотримуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору;

- забезпечувати належний технічний
стан та безпечну експлуатацію своїх
електроустановок та побутових
електроприладів;

- забезпечувати збереження приладів
обліку і пломб на них, негайно
повідомляти про недоліки в роботі
приладу обліку.

Згідно п. 48 Правил, споживач несе
відповідальність за розкрадання
електричної енергії в разі споживання
електричної енергії без приладів
обліку та самовільного підключення.
Відповідно до п. 53 Правил, у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, в тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Відповідно до п. 53 Правил, розмір
завданих збитків розраховується
відповідно до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією,
затвердженої Постановою НКРЕ України
від 04 травня 2006 року № 562.

Із зазначених позивачем предмета та
підстав позову вбачається, що
предметом спору є правомірність дій
представників енергопостачальника
щодо складання акту і протоколу
комісії про визначення розміру збитків
у зв'язку з порушеннями Правил.

З урахуванням положень ст. 16 ЦК України,
яка передбачає загальний перелік
способів захисту цивільних прав та
інтересів, не є належним способом
захисту судом цивільних прав та
інтересів особи - пред'явлення позову
про визнання недійсними акта про
порушення правил користування
електричною енергією, а також
протоколу засідання комісії з
розгляду цього акту. Складений Акт та
протокол є способами фіксації
порушення та визначенням
претензійних вимог до споживача у
зв'язку з порушенням Правил.

Згідно ст. 57 ЦПК України, такий акт та
протокол є лише доказами, претензіями,
на які, у разі виникнення спору з
приводу стягнення суми збитків, можуть
бути подані заперечення, та вони
підлягають оцінці судом відповідно до
вимог ст. 212 ЦПК України.

Суд перевірив усі докази, які навели
сторони у підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив
обгрунтований висновок про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо
недоведеності факту порушення пломб на
закритому комплексі обліку (ЗКО), з
наступних підстав.

Законодавець не покладає на
постачальника обов'язок доводити факт
порушення пломб на ЗКО, у випадку
виявлення представниками
енергопостачальної компанії порушення
приладу обліку, який встановлений у
такому ЗКО. Крім того, ПАТ
«Одесаобленерго» не зобов'язано
достеменно встановлювати або доводити
в суді спосіб, у який споживачем було
вчинено порушення Правилу вигляді
порушення приладу обліку.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
зазначає, що судом першої інстанції не
було допитано в якості свідків
представників відповідача, які
складали вказаний акт про порушення
ПКЕЕН. Однак, таке клопотання про
виклик свідків позивачем у суді першої
інстанції не заявлялося. Крім того,
позивач ОСОБА_2 факт порушення не
спростовує.

Пунктом 3.1. Методики визначено, що
Методика застосовується у разі
виявлення порушень передбачених даним
пунктом. Розрахунок вартості не
облікованої електричної енергії за п.3.3
Методики, здійснюється:

-за добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії;

-за тарифами (цінами) для населення, що
діяли в період, за який розраховується
розмір вартості необлікованої
електричної енергії;

-за кількістю днів;

-та з урахуванням різновиду виявленого
порушення.

Розрахунок проводився, враховуючи
24-годинне добове споживання
електричної енергії з дня останньої
технічної перевірки споживача - з 09
вересня 2010 р. Сума вартості
необлікованої електричної енергії,
відповідно до розрахунку, складає 23 566,98
грн. Рішення комісії Кілійського РЕМ
було оформлено протоколом № 86 від 29
серпня 2013 р., другий екземпляр якого
разом із розрахунком було вручено
споживачу.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлений вичерпний перелік
способів захисту цивільних прав та
інтересів, зокрема:

- визнання права;

- визнання правочину недійсним;

- припинення дії, яка порушує право;

- відновлення становища, яке існувало
до порушення;

- примусове виконання обов'язку в
натурі;

- зміна правовідношення;

- припинення правовідношення;

- відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;

- відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

- визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,

органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх

посадових і службових осіб.

В зв'язку із вищезазначеним, протокол №
86 від 29 серпня 2013р. не може бути
визнаний неправомірним, так як його
складання безпосередньо передбачене
положеннями ЗУ «Про
електроенергетику», Правилами та
Методикою, відповідно до якої
проводився розрахунок вартості
необлікованої електричної енергії.
Складений акт про порушення та
протокол є лише способом фіксації
виявленого порушення та визначенням
претензійних вимог до споживача в
наслідок порушення правил про
користування електроенергією для
населення.

У зв'язку з вищезазначеним, судом
першої інстанції був зроблений вірний
висновок, що позивачем ОСОБА_2 був
обраний неналежний спосіб захисту його
прав, із порушенням вимог ст. 16 ЦК
України та п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційній
скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 03 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ А.І. Дрішлюк

___________________ Н.В. Ісаєва