Ухвала

іменем україни

09 липня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 на рішення судової
колегії судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Житомирської області від 17 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ОСОБА_5,
правонаступником якої є ОСОБА_2,
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4
про позбавлення батьківських прав
відносно неповнолітньої дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи
свої позовні вимоги невиконанням
відповідачем своїх батьківських
обов'язків.

Заочним рішенням Чуднівського
районного суду Житомирської області
від 11 травня 2011 року позов ОСОБА_5
задоволено. Позбавлено батьківських
прав ОСОБА_4 щодо своєї неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 17 червня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 просить
рішення апеляційного суду скасувати, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову щодо позбавлення відповідача
батьківських прав, апеляційний суд
дійшов вірного та обґрунтованого
висновку про відсутність підстав,
передбачених ст. 164 СК України, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, в
матеріалах справи відсутні дані щодо
негативного впливу відповідача на
дитину та його негативну
характеристику.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновку суду апеляційної інстанції
вони не впливають та його не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_3 у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ