ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі :

головуючого судді:

Набудович І.О.

при секретарях:
Потапенко
Т.М., Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2, який
діє також в інтересах ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4, треті особи :
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Орган опіки та
піклування Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації про
визнання поважною тимчасову
відсутність та не проживання в
квартирі, усунення перешкод у
користуванні квартирою, вселення,
виділення для проживання окремої
кімнати та стягнення витрат на правову
допомогу та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа :
Дарницький районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, який діє також в
інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_2, мотивуючи свої
вимоги тим, що ОСОБА_2 та його малолітня
донька ОСОБА_3 зареєстровані в спірній
квартирі, а відповідач перешкоджає їм
проживати у цій квартирі, у зв'язку з
чим вони змушені тимчасово проживати
за іншою адресою. З цього приводу
позивач звертався до дільничного
інспектора та до ЖЕД № 223 м. Києва із
відповідними заявами.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просив
визнати поважною його тимчасову
відсутність та не проживання в спірній
квартирі, вселити позивача та його
малолітню доньку в спірну квартиру,
виділити їм для проживання окрему
кімнату житловою площею 12 кв.м. та
зобов'язати відповідача не чинити
перешкод у користуванні спірною
квартирою. Свої вимоги мотивував тим,
що відповідач, який є батьком позивача,
є наймачем спірної трикімнатної
квартири, в якій зареєстровані ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 З 2000
року до 2010 року позивач проживав з
бабусею за адресою АДРЕСА_1 і навчався у
вищому учбовому закладі - отримував
професію. У зв'язку з хворобою матері з
2010 року був змушений проживати поряд з
нею у тітки за адресою АДРЕСА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати померла, і після
її смерті у позивача закінчився
наданий законом строк для тимчасової
відсутності по місцю проживання з
поважних причин. З середини серпня 2012
року і до теперішнього часу відповідач
чинить позивачу та його малолітній
доньці перешкоди для проживання в
спірній квартирі. У 2013 році позивач
звертався до житлових органів з
заявами про не вчинення жодних дій щодо
зняття його з реєстраційного обліку
без його відома, а також звертався до
дільничного інспектора щодо створення
відповідачем перешкод у користуванні
житловим приміщенням. Зазначає, що
відповідач категорично проти його
проживання у спірній квартирі, в
квартиру не пускає, ключі не дає.
Вважає, що його відсутність у спірній
квартирі з 2000 року і по теперішній час
має поважні причини, а саме навчання та
догляд за хворою матір'ю, а також
перешкоджання йому у вільному доступі
до житлового приміщення.

28.03.2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві
про визнання відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 Свої
вимоги мотивував тим, що відповідач в
спірній квартирі не проживає без
поважних причин тривалий час з 2000 року,
не цікавиться спірною жилою площею,
витрат по утриманню квартири та по
оплаті комунальних послуг не несе, його
речей в квартирі немає, а тому вважає,
що він втратив право користування
квартирою в зв'язку з відсутністю понад
шість місяців без поважних причин.

Ухвалою Дарницького районного
суду м. Києва від 15 травня 2014 року
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
треті особи: Орган опіки та піклування
Дарницької РДА у м. Києві, КП «Господар
Дарницького району м. Києва» про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, вселення та
встановлення порядку користування
об'єднано в одне провадження зі справою
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа Дарницький РВ ГУ ДМС України в м.
Києві про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

У судовому засіданні позивач за
основним позовом та його представник
позовні вимоги підтримали з
урахуванням усіх уточнень та просили
позов задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача за
основним позовом у судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що позивач
не проживає в спірній квартирі з 2000
року, перешкод щодо проживання його в
спірній квартирі йому не чинилося,
протягом цього часу позивач не
намагався вселитися та користуватися
спірною квартирою, не цікавився нею,
комунальних послуг не сплачував.
Навчання в учбовому закладі не є
поважною причиною не проживання у
спірній квартирі, оскільки і учбовий
заклад і спірна квартира територіально
знаходилися в одному місті. Хвороба
матері також не була перешкодою для
вселення та проживання у спірній
квартирі.

Третя особа - Служба у справах
дітей Дарницької РДА м. Києва просили
суд розглядати справу за відсутності
їх представників та винести рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Третя особа - КП «Господар
Дарницького району м. Києва» в судове
засідання не з'явилися, про розгляд
справи повідомлені належним чином,
надали заяву, в якій просили слухати
справу без участі їх представника.

Третя особа - Дарницький РВ ГУ ДМС
України в м. Києві в судове засідання не
з'явилися, про розгляд справи
повідомлені належним чином, надали
заяву, в якій просили слухати справу
без участі їх представника.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилися, про
розгляд справи повідомлені належним
чином, надали письмові пояснення, в
яких проти первісного позову ОСОБА_2
заперечували та просили відмовити у
його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, представника позивача та
представника відповідача, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Згідно з наказом № 232 від 25.12.2002
року КП «Господар» договір найму
житлового приміщення - трикімнатної
квартири АДРЕСА_2 переоформлено на
ОСОБА_4 на сім'ю з 5 осіб у зв'язку з
вибуттям основного квартиронаймача
ОСОБА_7 (а.с. 10).

В спірній квартирі зареєстровані:
ОСОБА_4 (власник особового рахунку),
ОСОБА_2 (син), ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_5
(брат) та ОСОБА_3 (онука), що
підтверджується довідкою форми № 3
ЖЕД № 223 від 27.11.2013 року (а.с. 11).

Як установлено в судовому
засіданні, фактично в квартирі
проживає відповідач за основним
позовом ОСОБА_4, який зареєстрований у
спірній квартирі з 1989 року.

ОСОБА_2 зареєстрований в спірній
квартирі з 1995 року, а ОСОБА_3
зареєстрована з 2013 року.

Як установлено в судовому засіданні та
не заперечується сторонами позивач із
своєю малолітньою донькою в спірній
квартирі не проживають.

З пояснень позивача в судовому
засіданні убачається, що останній не
проживає в спірній квартирі з 2000 року, а
саме: з 2000 по 2010 роки позивач проживав
за адресою своєї бабусі в АДРЕСА_1 та
навчався у вищому учбовому закладі, а з
2010 року по 2012 рік проживав разом зі
своєю хворою матір'ю, яка потребувала
його допомоги за адресою АДРЕСА_3. Після
смерті матері в 2012 році позивач
намагався вирішити з відповідачем
питання щодо проживання у спірній
квартирі, але останній йому відмовив.

Як убачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_2 26.04.2013 року та 16.09.2013 року
звертався до ЖЕД № 223 із заявами, в яких
просив не виписувати його з квартири
АДРЕСА_2 без його відома (а.с. 7, 8).

Також, 29.10.2013 року ОСОБА_2
звертався до Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві з заявою про те, що
його батько ОСОБА_4 перешкоджає йому в
проживанні за місцем реєстрації (а.с. 9).

Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, позивач посилається на
збереження за ним житлового приміщення
понад шість місяців, як за тимчасово
відсутнім з поважних причин, а саме у
зв'язку з навчанням до 2010 року та
доглядом за хворою матір'ю з 2010 до 2012
року.

Згідно ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців, а в разі відсутності понад
встановлений строк, така особа може
бути визнана судом такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
(стаття 72 ЖК України).

Відповідно до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк. Для
встановлення настання правових
наслідків не використання жилого
приміщення для постійного проживання
понад шість місяців необхідно
встановити причини відсутності особи у
квартирі, наявність чи відсутність у
неї інтересу до даної квартири та
безперервність не користування особою
даною квартирою.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Разом з тим, позовні вимоги про
визнання поважними тимчасової
відсутності та не проживання позивача
у спірній квартирі у період з 2000 року і
по теперішній час, суд вважає
необґрунтованими, оскільки наявність
перешкод у користуванні спірною
квартирою, всупереч положенням ст.ст. 10,
60 ЦПК України, не доведена в ході
розгляду справи.

У даному випадку навчання в
учбових закладах не є підставою
поважності причин тимчасової
відсутності понад шість місяців та не
проживання в спірній квартирі,
оскільки, як убачається з атестату про
повну загальну середню освіту та
диплому кваліфікованого робітника,
навчальні заклади, де навчався позивач,
та спірна квартира знаходяться в межах
одного міста - Києва, що не створювало
перешкоди для користування спірним
житловим приміщенням в період з 2000 року
по 2010 рік. Аналогічний висновок
стосується і посилань позивача на
необхідність догляду за хворою матір'ю
у період з 2010 року по 2012 рік.

Будь-яких доказів про наміри
вселитися до спірної квартири АДРЕСА_2
у період з 2000 року по 2012 рік та,
відповідно, чинення відповідачем
перешкод у користуванні спірним
житловим приміщенням, позивачем не
надано.

Суд вважає, що надані позивачем за
основним позовом на підтвердження
поважності причин не проживання в
спірній квартирі заяви, подані 26.04.2013
року та 16.09.2013 року на ім'я начальника
житлово-експлуатаційної контори та
29.10.2013 року до правоохоронних органів
про створювані відповідачем перешкоди
в користуванні квартирою, які
опосередковано підтверджують факт не
проживання позивача в спірній квартирі
та наявність конфлікту між сторонами,
мали місце після відсутності позивача
більше встановленого строку без
поважних причин.

Також, ці звернення не
підтверджують факт чинення
відповідачем перешкод позивачу у
користуванні спірною квартирою та
вселення у період з 2000 року по 2012 рік
включно, а тому наявність конфліктних
відносин з ОСОБА_4 при намаганні ОСОБА_2
вирішити питання щодо користуватися
спірною квартирою в 2013 році, не може
вважатися неправомірними діями
відповідача за основним позовом,
внаслідок яких позивач не проживав в
квартирі з поважних причин понад
строки.

ОСОБА_2 не проживає в спірній
квартирі без поважних причин з 2000 року,
квартирою весь цей час не цікавився,
витрат по оплаті за квартиру та
комунальні послуги не ніс, і до 2013 року
не звертався з заявами до відповідних
органів про усунення перешкод у
користуванні цією квартирою ОСОБА_4

Також, вказані обставини
підтверджуються актами, складеними
комісією сусідів будинку № 16 по вул.
Сормовській в м. Києві про відсутність
ОСОБА_2 за місцем реєстрації від 12.03.2013
року, 23.05.2013 року, 04.09.2013 року та показами
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
які підписали ці акти та засвідчили в
суді факт тривалого не проживання
ОСОБА_2 в спірній квартирі, відсутність
його речей. Крім того, свідки показали,
що на протязі останніх 5-6 років в
спірній квартирі фактично проживає
тільки ОСОБА_4

В свою чергу, покази свідків
ОСОБА_12 який зі слів ОСОБА_2 знає, що він
повинен був зустрічатися з батьком в
квітні 2012 року та мав намір проживати у
нього, а також свідка ОСОБА_13, який був
свідком тільки телефонної розмови між
ОСОБА_9 та його батьком ОСОБА_4, в якій
останній відмовив у проживанні в
спірній квартирі позивачу та його
дружині з донькою, встановлені судом
фактичні обставини не спростовують.

Враховуючи відсутність поважних
причин тривалого не користування
спірною квартирою та відсутність
інтересу до даної квартири з боку
ОСОБА_2 протягом тривалого часу,
безперервність не користування ним
даною квартирою, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 втратив право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_2.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_2, який діє також в інтересах
ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання поважною
тимчасову відсутність та не проживання
в квартирі, усунення перешкод у
користуванні квартирою задоволенню не
підлягають. Позовні вимоги про
вселення та виділення для проживання
кімнати є похідними від вимог про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та визнання поважною
тимчасову відсутність та не
проживання, тому відсутні правові
підстави для їх задоволення.

Натомість, позовні вимоги ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням знайшли своє
підтвердження в ході судового розгляду
та є такими, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 208,
209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 63, 64, 71, 72, 104 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2, який
діє також в інтересах ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4, треті особи :
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Орган опіки та
піклування Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації про
визнання поважною тимчасову
відсутність та не проживання в
квартирі, усунення перешкод у
користуванні квартирою, вселення,
виділення для проживання кімнати та
стягнення витрат на правову допомогу -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа : Дарницький
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) судові
витрати у виді судового збору в сумі 243
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

І.О. Набудович