Справа № 2/489/2028/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2014 р.
м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним. Свої вимоги мотивував тим, що
02.02.1999 р. він придбав у відповідачів
квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір
купівлі-продажу житла на Південній
товарній біржі. На теперішній час
позивач не має можливості
розпоряджатися своїм майном, оскільки
даний договір не був посвідчений
нотаріально. Продавці ніяких
претензій не пред'являють, проте від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу ухиляються.

Посилаючись на вищевикладене, позивач
просив суд визнати вказаний договір
купівлі-продажу дійсним.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив про їх задоволення.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, повідомлялись судом про
розгляд справи належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Згідно Ухвали суду проводиться
заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло, виданого
26.01.1999 р. за № 117, зареєстрованого в
ММБТІ за № 17852 від 29.01.1999 р.

02.02.1999 р. на Південній товарній біржі
був зареєстрований Договір № 9610
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
однієї сторони та ОСОБА_2 - з іншої
сторони.

Претензій сторони один до одного не
мали, всі умови договору
купівлі-продажу дотримані. Проте на
даний час нотаріальне посвідчення
договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсним», відповідність
чи невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватись судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу
укладено сторонами під час дії
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого
передбачено нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу житлового
будинку, якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу
недодержання цієї вимоги тягне за
собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу» угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п.
4 Постанови Пленуму Верховного

Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову
практику в справах про визнання угод
недійсними», якщо угода, що потребує
нотаріального посвідчення, виконана
повністю або частково однією з сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, вправі визнати угоду
дійсною.

На час укладання договору
купівлі-продажу сторони ухилились від
його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що права позивача порушено, іншим
шляхом поновити їх неможливо, отже
заявлені вимоги щодо визнання договору
купівлі-продажу квартири є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ
«Про товарну біржу», Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
за № 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» та керуючись
ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони
та ОСОБА_2 з іншої сторони,
зареєстрований 02.02.1999 р. на Південній
товарній біржі за № 9610 - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: