Справа № 645/5831/14-ц
Провадження №
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Фрунзенський районний суд міста
головуючого судді - Шевченко Г.С.,
при секретарі - Рало Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Харкові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Фрунзенський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
державної міграційної служби України у
Харківській області, про усунення
пепрешкод у користуванні власністю та
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_2,
який у подальшому уточнила та просила
усунути перешкоди у здійсненні нею
права користування та розпорядження
квартирою АДРЕСА_1 з боку відповідача;
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування цією квартирою.
В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що квартира АДРЕСА_1 належить їй на
праві власності на підставі договору
дарування від 05 листопада 2013 року.
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім
чоловіком її доньки ОСОБА_3, він
зареєстрований у вказаній вище
квартирі, але не проживає в ній з січня
Позивачка у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, проти ухвалення
заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи без
його участі не надав.
Представник третьої особи
Фрунзенського РВ ГУ ДМС України в
Харківській області у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України на
підставі наявних у справі доказів, суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення, з урахуванням того, що позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

Спірним жилим приміщенням є квартира
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності позивачці ОСОБА_1 на підставі
договору дарування від 15 листопада 2013
року, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 2567 (а.с.
3).

Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком
доньки позивачки ОСОБА_3 (а.с. 5),
зареєстрований у цій квартирі, але
фактично в ній не проживає з січня 2012
року, його речі в квартирі відсутні,
квартирою не цікавиться.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 КПК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

З огляду на викладене, реєстрація у
квартирі інших осіб, які не є членами
сім'ї власника житла - позивачки по
справі, обмежує право користування
власністю останньої, а тому підлягає
захисту шляхом усунення перешкод у
здійсненні права користування
квартирою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
слід стягнути на користь позивачки
судові витрати по справі, які
складаються зі сплаченого нею судового
збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 197, 208, 209, 212 - 215,
218, 223, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права користування квартирою АДРЕСА_1
та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в розмірі 243
грн. 60 коп.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223,
232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -
Г. С.
Шевченко