Номер провадження: 22-ц/785/6109/14
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Колеснікова Г.Я.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі -
Стадніченку А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен
Банк Аваль», звернувшись 5 травня 2009
року до суду з вищеназваним позовом,
вказав, що 7 липня 2006 року між АППБ
«Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір №014/0022/82/59217, за яким
позичальником отримано в кредит
грошові кошти в сумі 150000,00 доларів США
під 14% річних за користування
кредитними коштами з кінцевим терміном
повернення грошових коштів у строк до 7
липня 2013 року. Для забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між АППБ «Аваль» та ОСОБА_5 7
липня 2007 року укладено договір поруки.
Посилаючись на не виконання
зобов'язання за кредитним договором,
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» після
уточнення вимог просив стягнути в
солідарному порядку з позичальника
ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5
заборгованість за кредитним договором
станом на 21 січня 2010 року в загальній
сумі 234914,52 долари США, еквівалентні по
курсу НБУ 1888608,15 грн., та судові витрати
(т.1 а.с.1-4,62-63).

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року,
ухваленим в порядку заочного розгляду
справи, позов задоволено (т.1 а.с.221-223).

Ухвалою Приморського районного
суду м. Одеси від 28 квітня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд
заочного рішення відмовлено (т.2. а.с.23).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у позові (т.2 а.с.24-29).

Неправильність рішення суду
апелянт мотивувала порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до визначених загальних
умов виконання зобов'язання,
визначених статтею 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

За кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Виконання зобов'язання забезпечується
порукою (ч.1 ст.546 ЦК України).

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (ч.1 ст.553 ЦК України).

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.ч.1,2
ст.554 ЦК України).

Між акціонерним поштово-пенсійним
банком «Аваль» (після зміни
найменування ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль») та ОСОБА_4 7 липня 2006 року
укладено кредитний договір №
014/0022/82/59217, за яким банком позичальнику
надано кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 150000,00 доларів США на строк до 7
липня 2013 року під 14% річних за
користування коштами. За умовами
договору позичальник зобов'язалась
здійснювати безготівковим платежем
або готівкою в касу кредитора
щомісячно до 5 числа кожного місяця
часткове погашення кредиту згідно п.1.3
договору та остаточне погашення
отриманого кредиту до 7 липня 2013 року
(а.с.16-17).

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 014/0022/82/59217 від
7 липня 2006 року укладено:

між АППБ «Аваль» та ОСОБА_4 договір
іпотеки від 7 липня 2006 року, за яким
передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1;

між АППБ «Аваль» та ОСОБА_5 договір
поруки від 7 липня 2006 року, за яким
поручитель ОСОБА_5 зобов'язався перед
кредитором відповідати за
зобов'язаннями позичальника, які
виникають з умов кредитного договору, в
повному обсязі цих зобов'язань (а.с.19-20,
22-23).

Згідно розрахунку за кредитним
договором № 014/0022/82/59217 від 7 липня 2006
року заборгованість станом на 21 січня
2010 року становила за кредитом в сумі
115298,40 доларів США, за відсотками 265,34
доларів США, за простроченими
відсотками 28680,36 доларів США, з пені
90670,41 доларів США, а всього 234 914,52
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ складало 1 880 608,15 грн. (а.с.64).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції встановив обставини, що
мають значення для справи, визначився
зі спірними правовідносинами та
нормами матеріального права, що такі
регулюють, та дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення з боржника та
поручителя в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором
станом на 21 січня 2010 року в загальній
сумі 1 880 608,15 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

ОСОБА_4 не довела належне виконання нею
умов кредитного договору, не
спростувала наявність у банку підстав
для застосування визначеного п.6.5
договору права достроково стягнути
заборгованість за кредитом,
нарахованими відсотками за
користування кредитом та штрафними
санкціями тощо. Згідно адресованого
ОСОБА_4 повідомлення про наявність
заборгованості за кредитним договором
така заборгованість вже мала місце по
чергових платежах за кредитом та за
відсотками станом на 4 грудня 2007 року. В
справі наявні численні повідомлення
про наявність заборгованості,
попередження про необхідність
погашення простроченої
заборгованості, претензії про
порушення зобов'язання тощо, із аналізу
яких встановлено невиконання умов
кредитного договору, починаючи з 2007
року.

Посилання апелянта на невиконання
банком цивільного законодавства,
Закону України «Про захист прав
споживачів» та Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту», затверджених постановою НБУ
№ 168 від 10 травня 2007 року, а саме на
не надання кредитором перед укладенням
угоди повної та достовірної інформації
про сукупну вартість кредиту, про умови
кредитування тощо безпідставні.

Доводи апелянта щодо відсутності
графіку платежів спростовані
складанням такого як додатку № 1 до
кредитного договору та підписанням
графіку в тому числі й ОСОБА_6

Кредитний договір укладено 7
липня 2006 року, діючим на той час
законодавством заборон на визначення
предмету договору в іноземній валюті
не було, відповідні дозволи, ліцензії
Національного банку України на
здійснення валютних операцій АППБ
«Аваль» мав.

Кредитний договір недійсним не
визнано, відтак, підстави для відмови у
стягненні заборгованості за кредитним
договором, що є доведеною, відсутні.

Посилання на порушення норм
процесуального права в частині
повідомлення про час та місце розгляду
справи спростовуються наявною в справі
численною кореспонденцією, що на
протязі 2009-2014 років поверталася до суду
як першої так і апеляційної інстанції з
відмітками про неявку за отриманням
адресної кореспонденції, не
знаходженням за місцем реєстрації
тощо. Апелянту було достовірно відомо
про наявність в суді спору, апелянт
подавала заяву про зупинення
провадження в справі, перегляд
заочного рішення, апеляційну скаргу на
рішення суду, при цьому до суду для
розгляду заяв, скарг не з'являлася, тим
самим розпоряджалась своїми
процесуальними правами, зокрема, щодо
участі в судових засідання, на власний
розсуд, в тому числі й зловживаючи
процесуальним обов'язком отримати
судову повістку чи іншу кореспонденцію
суду.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.
Докази мають бути належними та
допустимими. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач довів невиконання кредитного
договору, наявність заборгованості та
право вимагати погашення такої.
Правові підстави для відмови у
стягненні заборгованості за кредитним
договором відсутні. Рішення суду в
частині вирішення вимог про стягнення
кредитної заборгованості підлягає
залишенню без змін.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при
зверненні до суду сплачено судовий
збір в сумі 1700,00 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в загальній сумі 250,00
грн. (т.1 а.с.5-7). Рішенням суду першої
інстанції на користь позивача стягнуто
з відповідачів в рівних частках
понесені та документально
підтверджені судові витрати в
загальній сумі 1950,00 грн.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 5 Закону
України «Про судовий збір» від 8 липня
2011 року № 3674-УІ звільняються від
сплати судового збору, зокрема,
інваліди 2-ої групи.

ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, що
підтверджено довідкою Спеціалізованої
онкологічної медико-соціальної
експертної комісії № 2, відтак, від
сплати судового збору звільнена (т.1
а.с.231).

Таким чином, на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в порядку статті 88 ЦПК
України підлягають присудженню з
ОСОБА_4 частково витрати на сплату
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі
125,00 грн. (250,00 грн. : 2 = 125,00 грн.), від яких
ОСОБА_4 не звільнена; з ОСОБА_5 частково
витрати на сплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 125,00 грн. (250,00 грн.
: 2 = 125,00 грн.) та частково витрати на
сплату судового збору в сумі 850,00 грн.
(1700,00 грн. : 2 = 850,00 грн.), а всього витрати
в загальній сумі 975 грн. 00 коп.

Доводи апелянта в частині звільнення
її від сплати судового збору
обґрунтовані, рішення суду в частині
розподілу судових витрат підлягає
зміні.

Керуючись ст.303, п.1,3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,
ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в частині про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- залишити без змін.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в частині розподілу судових
витрат - змінити.

Стягнути на користь публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
судові витрати з ОСОБА_4 в сумі 125 грн. 00
коп., з ОСОБА_5 в сумі 975 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Г.Я. Колесніков

Н.Д.Плавич