АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9753/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1562/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.
Доповідач Омельченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Триголова В.М., Дорош А.І.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю представника позивача Жукової
В.П.

Представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 березня 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК » до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду із зазначеним вище
позовом посилаючись на те, що 31 липня
2007 року між сторонами було укладено
кредитний договір №PLRMBL 00000001, за яким
позивач зобов'язався надати
відповідачу кредит в сумі 1950 доларів
США на термін до 28 липня 2009 року, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами.
Відповідач свої зобов'язання по сплаті
кредиту та відсотків не виконав,
внаслідок чого виникла заборгованість
на загальну суму 6179,86 доларів США, що за
курсом НБУ на день подачі позовної
заяви складає 49377 грн. 08 коп., яку
позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 березня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржило ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК».

Апелянт просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення і
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з»явилися в
засідання суду апеляційної інстанції,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає за наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
положень ч.4 ст. 267 ЦК України, тобто
спливу строку позовної давності для
звернення до суду із зазначеним
позовом, а також того факту, що
відповідач надав суду заяву про
застосування таких строків.

З даним висновком погоджується й
колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

У відповідності до ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено
загальну позовну давність, яка
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 31 липня 2007 року між
сторонами було укладено кредитний
договір №PLRMBL 00000001, за яким позивач
зобов'язався надати відповідачу кредит
в сумі 1950 доларів США на термін до 28
липня 2009 року, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами.

Також правильно встановлено, що свої
зобов»язання за кредитним договором
відповідач ОСОБА_3 належним чином не
виконала, має заборгованість на
загальну суму 6179,86 доларів США, яка
складається з 917,93 доларів США
заборгованості за тілом кредиту, 2365,04
доларів США заборгованості по
процентах за користування кредитом, 12,92
доларів США заборгованості по комісії
за користування кредитом, 2883,97 доларів
США пені за несвоєчасне виконання
зобов»язань за договором.

Матеріалами справи, у тому числі й
розрахунком, наданим позивачем,
підтверджується, що ОСОБА_3 останній
платіж по кредиту здійснила 14.01.2010 року.

Встановивши зазначені вище обставини,
а також те, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з
позовом до суду звернувся лише у
жовтні 2013 року, тобто поза межами
строків позовної давності, та не ставив
питання про поновлення пропущеного
строку і, врахувавши письмове
клопотання відповідача про
застосування позовної давності, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову з даних підстав.

Рішення суду є законним, обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не знаходить
підстав для його скасування чи зміни.

Доводи апеляційної скарги про те,
що строк позовної давності не було
пропущено, оскільки кредитним
договором встановлено строк його дії
до повного виконання зобов»язань
сторонами, не заслуговує на увагу, так
як про порушення свого права позивач
дізнався у січні 2010 року.

До того ж, рішення місцевого суду
постановлено з дотриманням правової
позиції Верховного Суду України,
викладеній у постанові від 20.11.2013 року
по справі 6-126 цс 13, яка, згідно приписів
ч.1 ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою
для всіх суб»єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін, а
подану апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК » відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: