АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4421/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н. В. Доповідач - Лаченкова
О.В. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

23 червня 2014 року колегія
суддів судової палати по цивільним
справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Григорченко Е.І.,

при секретарі
- Цибук Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 березня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про надання
дозволу на виїзд за кордон дитини без
згоди батька-

в с т а
н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
- Орган опіки та піклування Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради про
надання дозволу на виїзд за кордон
дитини без згоди батька.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 - задоволено частково.

Надано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон України
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
без згоди батька ОСОБА_3 в супроводі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Об'єднаного
Королівства Великої Британії та
Північної Ірландії для участі у
програмі «TransContinentalStudent» на мовні курси
у період з 23.03.2014 року по 01.04.2014 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, та
порушення норм матеріального права і
норм процесуального права, які
призвели до не правильного вирішення
по справи по суті.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 29 липня 2005 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений
шлюб.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини серії
НОМЕР_1 від 10.07.2003 року.

21 липня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 було розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого
Ленінським відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції .

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»,
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків.
Проїзний документ на дитину
оформляється терміном на три роки або
до досягнення нею 18-річного віку.

Положенням «Про проїзний документ
дитини» від 07.09.1994 року передбачено, що
громадянина України віком до 16 років
можливо вивезти з України на постійне
місце проживання або на певний
проміжок часу, який повинен бути
зазначений у проїзному документі.

Задовольняючи позовні вимоги частково
,суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку що дійсно, в
інтересах дитини, для її навчання та
відпочинку, необхідно надати дозвіл на
виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон України, а саме
до Об'єднаного Королівства Великої
Британії та Північної Ірландії для
участі у програмі «TransContinentalStudent» на
мовні курси у період з 23.03.2014 року по 01
квітня 2014 року, разом з мамою ОСОБА_2

Щодо вимоги позивача надати їй дозвіл
без згоди батька, ОСОБА_4, оформляти
документи для виїзду неповнолітньої
дитини за межі України на оздоровлення,
навчання та відпочинок, дозволити
позивачу без згоди батька вивозити
(супроводжувати) неповнолітнього сина
за межі України, в порушення вимог ст.
ст. 153, 157 СК України фактично позбавляє
батька дитини можливості брати участь
у її вихованні та можливості
особистого спілкування з ним, а
неодноразові виїзди дитини за кордон
без згоди відповідача фактично у
порушення ст.141 СК України звужує права
батька.

Відповідно до вимог ст.141 СК
України мати та батько мають рівні
права та обов'язки до дитини,
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьківські права, згідно вимог ч.2
с.155 СК України, не можуть здійснюватись
всупереч інтересам дитини.

За вимогами ч.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків на
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон такий виїзд може бути
дозволено на підставі рішення суду.

Доводи позивачки в апеляційній скарзі
на те, що кожного разу для виїзду з
дитиною за кордон їй потрібна згода
відповідача, який постійно змінює
місце проживання, що дуже затягує
процес отримання дозволу на виїзд за
кордон є необґрунтованими,оскільки нею
не надано будь-яких належних доказів
того, що відповідач якимось чином
перешкоджає сину у здійсненні його
права на виїзд за межі України та не
надає в установленому чинним
законодавством згоди на такий виїзд і
крім того, позивачем не надано
будь-якого доказу про те, що в зв'язку з
ненаданням відповідачем такої згоди у
певний час, ОСОБА_4 був позбавлений
можливості здійснити певну поїздку за
межі України для навчання чи
відпочинку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог або заперечень
по ним. Доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді