АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №759/17739/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6650/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Лопатюк
Н.Г.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 08 липня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Пікуль А.А., Поливач Л.Д.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 31 березня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування 11
203,35 грн. матеріальної шкоди, завданої в
результаті ДТП, а також 2 000 грн.
моральної шкоди. Посилається на те, що 04
червня 2013 року на перехресті пр-ту
ЛесяКурбаса - вул. Картвелішвілі в м.
Києві, автомобілем марки «КІА»,
д.н.з.НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4
скоєно наїзд на належний йому
автомобіль марки «Фольксваген
транспортер», д.н.з. НОМЕР_2, під його
керуванням. ОСОБА_4 визнано винним в
ДТП та притягнуто до адміністративної
відповідальності. Проте, відповідач
відмовляється відшкодовувати
заподіяну шкоду, на дзвінки не
відповідає. Діями відповідача йому
також завдано моральну шкоду.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 31 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.
Суд виходив з того, що позивач не надав
доказів звернення до ПАТ «СК «Лафорт»,
не витримав процедуру відшкодування
шкоди, визначену Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

В апеляційній скарзіОСОБА_3
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що суд не звернув увагу на те,
що під час оформлення ДТП відповідач не
пред'являв страховий поліс, яким зараз
обґрунтовує свої заперечення, а
пред'явив поліс КАСКО страхової
компанії «Альфа-Гарант». Про наявність
страхового поліса ПАТ «СК «Лафорт»
відповідач повідомив його лише у
грудні 2014 р., проте починаючи з 18.10.2013 р.
ПАТ «СК «Лафорт» перебуває в процедурі
банкрутства по справі в Господарському
суді м. Києва. Слід вважати, що вказаний
поліс є нечинним, оскільки він був
відсутній у ОСОБА_4 під час ДТП,
транспортний засіб відповідача не
містив спеціальний знак, який згідно з
полісом мав бути виданий страховою
компанією, дані про бланк страхового
поліса внесені до єдиної бази даних як
про невикористаний, доказів оплати
даного страхового поліса суду не
надано.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_3 та представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За умовами ч.1 ст.35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.20 Закону, у разі
ліквідації страховика,
правонаступника якого встановлено,
договори страхування зберігають свою
силу до закінчення строку дії такого
договору. У разі ліквідації страховика
за його власним рішенням визначені
договором обов'язки цього страховика
виконує ліквідаційна комісія. У разі
ліквідації страховика за рішенням
визначених законом органів обов'язки
за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виконує ліквідаційна
комісія. Обов'язки страховика за такими
договорами, для виконання яких у
страховика, що ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе МТСБУ. Виконання
обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами відповідного
централізованого страхового
резервного фонду МТСБУ на умовах,
визначених цим Законом.

Судом встановлено, що 04 червня 2013 року
на перехресті пр-ту ЛесяКурбаса- вул.
Картвелішвілі в м. Києві сталася ДТП за
участю автомобіля марки «КІА», д.н.з
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля марки «Фольксваген
Транспортер», д.н.з НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3 Внаслідок вказаної
ДТП автомобілю позивача завдано шкоди
(а.с.4).

Відповідно до Звіту № 87/09/13 від 24.09.2013
року, вартість матеріального збитку,
нанесеного автомобілю «Фольксваген
Транспортер», д.н.з НОМЕР_2, внаслідок
ДТП становить 11 203,35 грн. (а.с.6-12).

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 26 липня 2013 року ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
вищевказаного ДТП (а.с.3).

Відповідно до полісу № АВ7788689 на момент
вчинення ДТП страховиком цивільно -
правової відповідальності ОСОБА_4, як
власника наземного транспортного
засобу було ПАТ «СК «Лафорт», строк дії
полісу до 07.07.2013 року включно (а.с.43).

Недійсним вказаний поліс не
визнавався. Позивач не звертався у
встановлений законом строк з
відповідною заявою про виплату
страхового відшкодування до МТСБУ.

ОСОБА_3 посилається на те, що ПАТ «СК
«Лафорт» починаючи з 04.06.2013 року
втратила право здійснювати страхову
діяльність, а з 18.10.2013 року перебуває в
процедурі банкрутства у
Господарському суді м. Києва.

Судом також встановлено, що позивач до
ПАТ «СК «Лафорт» не звертався у строк,
передбачений ч.1 ст.35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» із заявою про настання
страхового випадку та жодних листів не
направляв; дізнавшись на сайті
компанії, що вона є банкрутом -
звернувся одразу до суду з позовом.

Крім того, запит до МТСБУ ОСОБА_3
здійснив 09.04.2014 року, тобто вже після
розгляду справи в Святошинському
районному суді м. Києва.

Оскільки, всупереч положенню ст.60
ЦПК України, ОСОБА_3 не надав суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх позовних вимог,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім дослідженим доказам дана належна
правова оцінка, що обґрунтовано
доводами судового рішення і не
спростовується доводами апеляційної
скарги. Підстав для скасування рішення
суду з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-