Справа №477/2302/13-ц 17.07.2014 17.07.2014 17.07.2014
Провадження №22-ц/784/1777/14
Головуючий у суді 1 інстанції Козаченко
Суддя-доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Леванчука О.М.,

суддів: Локтіонової О.В., Самчишиної
Н.В.,

секретар судового засідання Бакута
Т.В.,

за участю:

представника позивача Стаднійчук Т.А.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» та апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 8 квітня
2014 року за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Надра»
про визнання договору поруки
припиненим,

В С Т А Н О В И Л А :

16 серпня 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося з
позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач зазначав, що 10 травня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ
КБ «Надра»), правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір № 07/МК/3/2007-840, за
умовами якого позичальник у строк до 9
травня 2012 року отримала 25 000 доларів США
на споживчі цілі під 14,4%, що
обчислюються виходячи з 360 днів у році.
Натомість зобов'язалася погашати
кредит та проценти щомісячно шляхом
сплати мінімального платежу в розмірі
603,39 доларів США.

Вказане зобов'язання було забезпечене
договором поруки між Банком та ОСОБА_6

Внаслідок не виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
станом на 17 липня 2013 року утворилася
заборгованість на загальну суму 22 747,39
доларів США (що еквівалентно 181 819 грн. 88
коп.), з яких: 13 049,47 доларів США (104 304
грн.41 коп.) заборгованості за кредитом;
3796,76 доларів США (30 347 грн. 53 коп.)
заборгованості за процентами; 1689,60
доларів США (13 504 грн. 95 коп.) пені; 4211,56
доларів США (33 662 грн. 99 коп.) штрафу.

На думку позивача, вказана
заборгованість підлягає стягненню
солідарно з позичальника та
поручителя.

Посилаючись на викладене просив
задоволити позов у повному обсязі.

Під час судового розгляду ОСОБА_5
звернулася із зустрічним позовом до
ПАТ КБ «Надра» про визнання договору
поруки припиненим.

В обґрунтування позову ОСОБА_5
зазначала, що 10 липня 2007 року на
забезпечення її кредитного
зобов'язання між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_6 був укладений договір поруки.

21 грудня 2011 року позивач звернувся до
неї та поручителя із вимогою про
дострокове повернення кредиту, чим
визначив строк виконання основного
зобов'язання позичальника перед
кредитором.

Між тим, з даним позовом звернувся лише
у серпні 2013 року, тобто після
закінчення шестимісячного строку,
встановленого для пред'явлення Банком
вимоги до поручителя. Тому, на думку
позивача, вказаний договір поруки між
ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 підлягає
припиненню.

Посилаючись на викладене просила
задоволити зустрічний позов у повному
обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 8 квітня 2014
року зустрічний позов ОСОБА_5
задоволено. Визнано припиненим договір
поруки від 10 травня 2007 року між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_6 Позов ПАТ КБ «Надра»
задоволено частково. З ОСОБА_5 на
користь позивача стягнуто 18 419,97
доларів США (147 230 грн. 82 коп.)
заборгованості за кредитним договором.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, які
мають значення для справи, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні
зустрічного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просила рішення
суду в частині стягнення з неї
заборгованості скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи і перевіривши їх
доказами, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що апеляційні скарги до
задоволення не підлягають з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що у разі порушення зобов'язання
настають встановлені договором або
законом правові наслідки.

За змістом ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Виходячи з положень ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 10 травня 2007 року між
ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого
є позивач, та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір № 07/МК/3/2007-840.

За умовами цього договору ВАТ КБ
«Надра» надав ОСОБА_5 на споживчі цілі 25
000 доларів США до 9 травня 2012 року під
14,4%, що обчислюються виходячи з 360 днів у
році. Натомість, ОСОБА_5 зобов'язалася
погашати кредит та проценти щомісячно
шляхом сплати мінімального платежу в
розмірі 603,39 доларів США.

На забезпечення вказаного
зобов'язання, в той же день між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_6 був укладений
договір поруки, у п. 4.1 якого сторони
констатували, що строк закінчення
договору поруки не вказується ними
конкретно, так як він визначається
моментом повного погашення
заборгованості за кредитним договором.

Позичальник зобов'язання за договором
належним чином не виконувала.

З метою врегулювання спору ПАТ КБ
«Надра» 21 грудня 2011 року, а потім 17
квітня 2013 року направляло на адресу
позичальника та поручителя
попередження-вимоги про дострокове
повернення кредиту (а. с. 13, 76).

Оскільки ні позичальник, ні поручитель
заборгованість за кредитним договором
не сплатили, 16 серпня 2013 року ПАТ КБ
«Надра» звернулося з даним позовом.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини справи,
встановив права та обов'язки сторін та
дійшов вірного висновку про
необхідність застосування положень ч. 4
ст. 559 ЦК України до договору поруки. У
зв'язку з чим, обґрунтовано ухвалив
рішення про визнання договору поруки
припиненим і стягнення заборгованості
тільки з позичальника.

За такого, доводи апеляційної скарги
ПАТ КБ «Надра» щодо необґрунтованості
висновків суду першої інстанції про
наявність правових підстав вважати
поруку припиненою, не заслуговують на
увагу.

Так, місцевий суд, установивши, що
умовами договору поруки встановлена
його дія до повного припинення всіх
зобов'язань боржника; кредитним
договором визначено, що кредит повинен
бути повернутий до 9 травня 2012 року; а
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя про виконання
зобов'язання, суд дійшов правильного
висновку про те, що зобов'язання за
договором поруки припинилися.

Висновки суду першої інстанції
узгоджуються і з правовою позицією,
викладеною в постанові Верховного Суду
України від 29 січня 2014 року у цивільній
справі № 6-155цс13.

В частині визначення розміру
заборгованості, стягнутої з
позичальника позивач висновки суду
першої інстанції, викладені в
оскаржуваному рішенні, не оспорював.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 не надала
належних доказів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції, не
ґрунтуються на відповідній правовій
підставі, а тому не приймаються до
уваги апеляційним судом, доводи її
апеляційної скарги щодо не
застосування судом першої інстанції
позовної давності та не прийняття
розрахунку заборгованості, складеного
її представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

За такого, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що оскаржуване рішення є
законним та обґрунтованим, а тому немає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» та апеляційну скаргу
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 8 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий Судді