22-ц/775/189/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач
17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого Баркової
суддів
Гавриловій Г.Л., Мироненко І.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 04
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Жилье-25» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

29 серпня 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ТОВ
«Жилье-25» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. В
обґрунтування посилалася на те, що 31
серпня 2010 року, внаслідок порушення
правил монтажу електромереж, виникла
пожежа у належній їй квартирі АДРЕСА_1.
Обслуговування та поточний ремонт
внутрішньо будинкових електромереж за
договором від 31 грудня 2008 року
покладено на відповідача ТОВ «Жилье-25».
Вважаючи останнього винним в
пошкоджені її майна, просила стягнути в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 50185 гривень, моральної шкоди 20000
гривень.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення позову.

В письмових запереченнях відповідач
«Жилье-25», посилаючись на
недоведеність вимог позивача щодо
розміру заподіяної шкоди, вини
відповідача в її заподіянні, просить
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без зміни.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
справа розглянута за відсутності
позивача ОСОБА_3, яка надала відповідну
заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_4, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення представника відповідача
Напрягло О.В., дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 31серпня 2010 року о
19 годині 45 хвилин у квартирі АДРЕСА_1
сталася пожежа, внаслідок якої майну
ОСОБА_3 завдано орієнтовно прямих
збитків на суму 50185 гривень.

Згідно висновку за наслідками даної
пожежі, складеному СДПЧ № 22 УМНС м.
Маріуполя, виявлені сліди замикання на
електропроводці у загальному
тамбур-коридорі, які і послугували
осередком виникнення пожежі.
Електричні проводи проходять від
розподільчої коробки і далі скрізь
стіну до електролічильника квартири.
Жили з'єднань проводів виконані з
порушенням Правил пожежної безпеки
України (за допомогою «скруток»), що й
послугувало причиною пожежі.

Відмовляючи в задоволені позову суд
першої інстанції виходив з
недоведеності неправомірних дій чи
бездіяльності відповідача ТОВ
«Жилье-25» стосовно спричинення шкоди
майну позивача ОСОБА_3 та завданих їй
моральних страждань.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини,
поясненням сторін, наданим доказам дав
належну оцінку, правильно застосував
норми матеріального права і дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволені позову.

Відповідно до Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від 17
травня 2005 року № 76, житлово-будівельний
кооператив - це юридична особа,
утворена фізичними та/або юридичними
особами, які добровільно об'єдналися на
основі об'єднання їх майнових пайових
внесків для участі в будівництві або
реконструкції житлового будинку
(будинків) і наступної його (їх)
експлуатації.

За преамбулою Закон України «Про
житлово-комунальні послуги», визначає
основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

За положеннями п.6 ч.2 ст. 24 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» балансоутримувач
зобов'язаний забезпечити належні
експлуатацію та утримання майна, що
перебуває на його балансі.

З матеріалів справи вбачається, що 31
грудня 2008 року між ЖБК «Комета»,
діючого на підставі Статуту
кооперативу, в інтересах мешканців
будинку та власників квартир, з одного
боку, та відповідачем ТОВ «Жилье-25», з
іншого боку, було укладено договір про
передачу будинку АДРЕСА_1, в якій
розташована квартира позивачки, та
прибудинкової території для
технічного обслуговування.

Цей договір визначає права та обов'язки
сторін. Зокрема, п. 2.1.5 цього договору
визначена межа зобов'язань
відповідача ТОВ «Жилье-25» в частині
обслуговування внутрішньо будинкової
електромережі, яка стосується лише
освітлення (надпід'їзного,
внутрішньопід'їзного, в техпідпіллі,
місць загального користування).

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони
є вільними в укладені договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти, визначені на розсуд сторін і
погоджені між ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
покладення відповідальності за
заподіяну шкоду на відповідача,
оскільки до обов'язків останнього не
входило здійснення контролю за станом
внутрішньобудинкової проводки, в тому
числі в загальному тамбур-коридорі, де
знаходиться квартира позивачки.

Той факт, що між позивачем та
відповідачем склалися фактичні
правовідносини по наданню послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, правильність висновків суду
не спростовує, оскільки визначальним у
даному випадку є договір з власником
будинку, за яким відповідач забезпечує
утримання відповідного майна і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Оплата позивачем житлово-комунальних
послуг за встановленими тарифами, в які
в тому числі закладені послуги з
«обслуговування, ремонту, внутрішніх
електромереж», може бути підставою для
проведення перерахунку, а не
покладення відповідальності на
відповідача.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість прийняття рішення
щодо скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача на наявність
нових доказів чи обставин, які не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції та могли вплинути на рішення
суду, не посилався.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, переглядаючи справу
відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів не вбачає
апеляційних підстав для скасування
рішення суду першої інстанції та
задоволення позву, у зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 04
грудня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Л.Л. Баркова

Судді:
Г.Л. Гаврилова

І.П. Мироненко