АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дуда О.О. Провадження №
22-ц/789/715/14 Доповідач - Міщій
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого Міщія О.Я.

суддів: Ткач З. Є., Бершадська Г. В.,

при секретарі:Баляс Т.І.

з участю: представника апелянта ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
представника органу опіки та
піклування Тернопільської міської
ради Петрика Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_2 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 05.05.2014 р. за
позовом ОСОБА_7, який діє в інтересах
недієздатного сина ОСОБА_8 до Першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори, треті особи ОСОБА_4, орган
опіки та піклування Тернопільської
міської ради про визнання особи
спадкоємцем, встановлення обов'язкової
частки у спадковому майні, визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 р. ОСОБА_7, який діє в
інтересах недієздатного ОСОБА_8,
звернувся в суд із вказаним позовом,
посилаючись на те, що 24.06.2013 р. Першою
Тернопільською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 860 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, відповідно до якого
спадкоємцем за заповітом майна
померлої ОСОБА_9, а саме квартири
АДРЕСА_1 є її син ОСОБА_4

Позивач вказав, що ОСОБА_8 є повнолітнім
непрацездатним, інвалідом першої
групи, тому має право на обов'язкову
частку у спадковому майні.

Позивач просив захистити порушене
право ОСОБА_8 шляхом визнання його
спадкоємцем, встановлення обов'язкової
частки у спадковому майні, визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від

05.05.2014 р. у задоволенні позову ОСОБА_7,
який діє в інтересах ОСОБА_8, до Першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори, треті особи ОСОБА_4, орган
опіки та піклування Тернопільської
міської ради про визнання особи
спадкоємцем, встановлення обов'язкової
частки у спадковому майні, визнання
свідоцтва на право на спадщину
недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_7 - ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт вказав, що ОСОБА_8 страждає
стійким хронічним психічним розладом у
вигляді важкої розумової відсталості
(синдром Дауна), недієздатний, тому має
право на обов'язкову частку у
спадковому майні після смерті своєї
матері.

Апеляційна скарга до задоволення
не підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
ОСОБА_8 визнаний недієздатним лише
18.02.2014, тобто після спливу
шестимісячного строку, визначеного
законом для подання заяви про
прийняття спадщини. Враховуючи, що від
імені ОСОБА_8 зазначена заява подана не
була, тому нотаріальна контора видала
спірне свідоцтво про право на спадщину
із дотриманням вимог закону.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
померла ОСОБА_10, яка заповіла усе своє
майно синові ОСОБА_4

24.06.2013 р. ОСОБА_4 отримав в нотконторі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_10, зокрема
на квартиру по АДРЕСА_1.

З матеріалів справи видно, що рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
18.11.2013 р., залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 18.02.2014 р.,
визнано недієздатним ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., який фактично
проживає зі своїм братом ОСОБА_4 Цим же
рішенням ОСОБА_4 визнаний опікуном
недієздатного ОСОБА_8, який хворіє
хронічним психічним розладом у вигляді
важкої розумової відсталості (синдром
Дауна), не розуміє значення своїх дій і
не може ними керувати.

Як пояснив у суді представник третьої
особи, ОСОБА_10 заповіла ОСОБА_4 усе своє
майно з тим, щоб він опікувався братом -
недієздатним ОСОБА_8 Покійна ОСОБА_10 за
життя мала погані стосунки з позивачем,
шлюб з яким розірвала, тому вважала, що
саме брат зможе доглядати хворого
ОСОБА_8

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_8 ще
до смерті матері ОСОБА_10 проживав і до
цього часу проживає на АДРЕСА_2 разом із
своїм братом ОСОБА_4

Згідно ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1241 ЦК Укарїни
передбачено, що малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
епрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи видно, що згідно
даних про реєстрацію, ОСОБА_8, на час
смерті матері ОСОБА_10 був
зареєстрований у АДРЕСА_2, а останнє
місце реєстрації ОСОБА_10: АДРЕСА_1 (а.с.
33, 34).

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Представник ОСОБА_8 не звертався до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, що стверджується
матеріалами спадкової справи першої
Тернорпільської державної
нотаріальної контори № 8/2013.

При таких обставинах суд прийшов до
правильного висновку про те, що
державний нотаріус підставно видав
ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину
за заповітом.

Суд також правильно зазначив, що ОСОБА_8
як повнолітній непрацездатний син
ОСОБА_10 є її спадкоємцем згідно вимог
закону, чого не заперечує відповідач,
однак не прийняв спадщину. Представник
ОСОБА_8 вправі звернутись до суду з
вимогою щодо встановлення додаткового
строку для прийняття спадщини та щодо
отримання свідоцтва про право на
спадкове майно.

При таких обставинах, колегія
суддів вважає, що спірне свідоцтво про
право на спадщину видане із
дотриманням вимог чинного
законодавства та не порушує прав
позивача.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення і скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, який
діє в інтересах ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 05 травня 2014 р. - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.Я. Міщій