Справа № 450/1592/13
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський
Провадження № 22-ц/783/4434/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Брикайло М.В.

з участю відповідача - ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 8 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, з участю третіх осіб:
відділ Держземагенства у
Пустомитівському районі Львівської
області, Четверта Львівська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним Свідоцтва про право на
спадщину, Державного акту на право
власності та Договору купівлі-продажу,
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з
участю третьої особи відділу
Держземагенства у Пустомитівському
районі Львівської області про визнання
недійсним і скасування Державного акту
на право власності на земельну ділянку
та анлювання записів про його
ресєтрацію, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_4 13.05.2013 р. звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_7
Просила визнати недійсним Свідоцтва
про право на спадщину за законом,
видане четвертою Львівською державною
нотаріальною конторою відповідачу
ОСОБА_5 від 17.09.2010 року по смерті
спадкодавця ОСОБА_8, що помер 08.03.2010 року
на земельну ділянку площею 0,0602 на
території Борщовицької селищної ради
та визнати недійсним Державний акт на
право власності на вказану земельну
ділянку від 01.10. 2010 року, виданий на ім»я
ОСОБА_5 та недійсним договір
купівлі-продажу цієї земельної
дядинки, укладеного 05.10.2010 року між
відповідачами.

Відповідач ОСОБА_2 25.02.2014 року
подав зустрічний позов до ОСОБА_4 про
визнання недійсним Державного акту на
право власності на вказану земельну
ділянку виданий на її ім»я 24.02.2012 року
та скасування його реєстрації.

Ухвалою суду позови об»єднані в
одне провадження.

Рішенням Пустомитівського
районного суду Львівської області в
задоволенні первісного позову ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання
недійсними Свідоцтва про право на
спадщину за законом серії ВРА №5535165,
видане ОСОБА_5 17.09.2010р, Державного
акту на право власності на землю серії
ЯЛ №947671, виданого 01.10.2010р. ОСОБА_5, та
Договору купівлі-продажу земельної
ділянки, укладеного 05.10.2010р. між ОСОБА_5
та ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №823178,
виданий 24.02.2012р. ОСОБА_4 на земельну
ділянку площею 0,0602 га, яка знаходиться
на території Борщовицької сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області та анулювано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
на право постійного користування
землею управління Держкомзему у
Пустомитівському районі Львівської
області, запис №08142 про
реєстрацію Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№823178, виданого 24.02.2012р. ОСОБА_4.

Вирішено питання судових
витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4
Апеляційну скаргу мотивує тим, що таке
рішення прийнято передчасно, є
помилковим. 08.05.2014 року перед початком
судового розгляду в суді першої
інстанції подала клопотання про
зупинення провадження у справі, однак
суд необгрунтовано відмовив у цьому, а
така відмова не передбачена законом.
Суд не врахував, що 28.03.2014 року
Пустомитівським районним судом
Львівської області відкрито
провадження у справі за її заявою до
ОСОБА_5, приватного нотаріуса ОСОБА_9
про поновлення пропущеного терміну для
прийняття спадщини по заповіту. Крім
того, поза увагою суду залишилась та
обставина, що 12.03.2010 року, тобто на
четвертий день після смерті
спадкодавця звернулась з заявою про
прийняття спадщини за заповітом до
приватного нотаріуса ОСОБА_9 Отже
вчасно подано відповідну заяву про
прийняття спадщини. Оскільки
нотаріусом неналежно оформлено заяву,
порушено ст. 5 Законодавства про
Нотаріат та ст. 47/23/ Загальних Правил
вчинення нотаріальних дій, за таких
обставин змушена поновлювати в суді
строк для прийняття спадщини. Тому
оскаржуване рішення у даній справі
прийнято передчасно, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення
про зупинення провадження у справі до
набрання законної сили рішенням у
справі про поновлення строку на
прийняття спадщини.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу представник
відповідача ОСОБА_2 за первісним
позовом - ОСОБА_3 просить рішення суду
першої інстанції залишити без змін, як
законне та обгрунтоване, а апеляційну
скаргу без задоволення. До заперечень
долучено копію судового рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 29.05.2014 року, яким
відмовлено у задоволення заяви ОСОБА_4
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини із даними про
набрання цим рішенням чинності.

При розгляді справи відповідач
ОСОБА_2 та його представник проти
апеляційної скарги заперечили,
підтримали письмові заперечення.

Інші учасники процесу не
з»явились. Повідомлені про розгляд
справи за апеляційною скаргою у
відповідності до вимог ст. 74,76 ЦПРК
України. До справи долучено розписки
про отримання судових повісток, в тому
числі 25.06.2014 року представником
апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_10 Четверта
Львівська Державна нотаріальна
контора просить справу розглянути у
відсутності її представника.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст.305 ЦПК України,
колегія суддів вважає можливим
розгляд справи у відсутності учасників
процесу, які не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, пояснення
сторін, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга до задоволення
не підлягає.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову, суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права. Судом враховано,
що відповідно до вимог статті 4 ЦПК
України - здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Відповідно до п.4 ст. 129 Конституції
України, до основних засад судочинства
віднесено змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості.

Встановлено, що за Договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
21.02.2008р., посвідченого нотаріусом та
зареєстрованому в реєстрі за №413,
ОСОБА_8 купив земельну ділянку площею
0,0602 га, кадастровий номер :04:000:0011,
призначену для ведення садівництва,
розташовану на території
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району. Договір
нотаріально посвідчений та
зареєстрований в реєстрі за №413, якому
на дану земельну ділянку 15.04.2009 року
виданий Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№552404( а.с.62-63).

З копій матеріалів Спадкової справи
№159 слідує, що 08.03.2010 року ОСОБА_8
помер. ІНФОРМАЦІЯ_1 його син -
відповідач ОСОБА_5 звернувся у
Четверту Львівську державну
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини за законом та
видачу свідоцтва про право на спадщину.

Також в матеріалах даної спадкової
справи міститься інформація про те, що
ОСОБА_8 02.12.2004р. склав заповіт, за яким
все своє майно заповів своїй сестрі
ОСОБА_4 - позивачу у справі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК
України - спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_4
всупереч вимогам означеної норми
протягом 6 місяців з дня смерті
спадкодавця, не зверталась у
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини за заповітом. Тому
17.09.2010р.- по спливу шести місяців з часу
смерті спадкодавця, нотаріус Четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори видав спадкоємцю першої черги
ОСОБА_5 , з врахуванням відмови від
спадщини іншого сина спадкодавця -
Свідоцтво ВРА №535165 про право на
спадщину за законом на майно -
земельну ділянку площею 0,0602 га,
кадастровий номер :04:000:0011,
розташовану на території
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району (а.с.50-74).
Вказане свідоцтво видано з врахуванням
даних про приналежність цієї земельної
ділянки спадкодавцю на підставі
Державного акту про право власності на
цю земельну ділянку від 15.04.2009 року, що
спростовує мотиви позову ОСОБА_4, про
те, що ОСОБА_8 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
21.02. 2008 року не встиг оформити
правовстановлюючий документ на що в
тому числі послалась в позові в 2010
році до Пустомитівського районного
суду Львівської області про визнання
права власності в порядку спадкування
на цю земельну ділянку і про
задоволення якого судом ухвалено
рішення 15.10.2010 року.

01.10.2010р. управлінням Держкомзему у
Пустомитівському районі, на підставі
Свідоцтва ВРА №535165 від 17.09.2010 року про
право на спадщину за законом, виданий
ОСОБА_5 Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії
ЯЛ №947671 - земельну ділянку площею 0,0602
га, кадастровий номер :04:000:0011,
розташовану на території
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району (а.с.7).

05.10.2010р. ОСОБА_5 за Договором
купівлі-продажу, продав ОСОБА_2
належну йому на праві власності
земельну ділянку площею 0,0602 га,
кадастровий номер :04:000:0011,
розташовану на території
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району. Договір
нотаріально посвідчений та
зареєстрований в реєстрі за №1204 (
а.с.9-10).

При ухваленні рішення суд правильно
керувався вимогами статей 1216, 1218, 1220 ЦК
України, за якими спадкування є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). До складу спадщини
входять усі права та обов»язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Спадщина
відкривається внаслідок смерті особи.
Часом відкриття спадщини є день смерті
особи або день, з якого вона
оголошується померлою . Також вірно
застосовано ч.2 ст. 1223 ЦК - якою
визначено, що у разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі неохоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК.
Згідно з ч. 1 ст.1261 ЦК у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 1225 ЦК -
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Суд обґрунтовано врахував, що Главою 86
ЦК, Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів.

Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» -
за письмовою заявою всіх спадкоємців,
які прийняли спадщину в порядку,
встановленому цивільним
законодавством, видається свідоцтво
про право на спадщину.

Тому суд дійшов правильного висновку,
що 17.09.2010р. Четвертою Львівською
державною нотаріальною конторою у
відповідності до вимог діючого
законодавства ОСОБА_5 було видано
Свідоцтво ВРА №535165 про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку площею 0,0602 га, кадастровий
номер :04:000:0011, на підставі якого
йому 01.10.2010р. управління Держкомзему у
Пустомитівському районі видано
Державний акт на право власності на
дану земельну ділянку. Підстав для
визнання недійсними цих документів
немає.

Обгрунтовано суд відмовив у
задоволенні вимог про визнання
недійсним укладеного 05.10.2010р. договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки.

Статтею 203 ЦК України визначено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасників правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочини має вчинятися у формі,
встановленій законом та спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 215 ЦК, підставами
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (
сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом (
нікчемний правочин).

Перевіряючи обґрунтованість вимог
ОСОБА_4 з врахуванням наведених мотивів
позову, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що наявність
заповіту спадкодавця на користь
позивачки та даних про її дії, які на
думку ОСОБА_4 свідчать про прийняття
нею спадщини - не є достатніми для
висновку про набуття права на спірну
ділянку як спадкове майно за
заповітом. Водночас детально
перевірено підстави набуття права на
спадкове майно спадкодавця - вказану
земельну ділянку спадкоємцем за
законом ОСОБА_5 , що надавало йому право
на розпорядження такою на свій розсуд.

Перевіряючи обгрунтованість вимог
зустрічного позову ОСОБА_2, який
поєднаний з вимогами первісного
позову, судом встановлено, що заочним
рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 15.10.2010р., у
справі №2-1818/10, за ОСОБА_4 визнано в
порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_8 право власності на
земельну ділянку площею 0,0602 га,
кадастровий номер :04:000:0011,
призначеної для ведення садівництва,
розташовану на території
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району, яка
належала померлому на підставі
договору купівлі-продажу від 21.02.2008р. (
а.с.6).

24.02.2012р. управлінням Держкомзему у
Пустомитівському районі, зазначено, що
на підставі Договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 21.02.2008р./ за яким
ОСОБА_8 купив вказану ділянку/, реєстр.
№413 та вказаного вище рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області справа №2-1818/10 від
15.10.2010р. ОСОБА_4 виданий Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯК №823178 - земельну ділянку
площею 0,0602 га, кадастровий номер
:05:000:0023, призначену для ведення
садівництва та розташовану на
території Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району. Акт
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею, в
управлінні Держкомзему у
Пустомитівському районі Львівської
області, за №08142 (а.с.8).

Згідно повідомлення відділу
Держземагенства у Пустомитівському
районі від 15.11.2013р., земельна ділянка
площею 0,0602 га, кадастровий номер
:04:000:0011 та земельна ділянка
площею 0,0602 га, кадастровий номер
:05:000:0023, являються ідентичними.
При перевірці обмінного файлу
земельної ділянки з кадастровим
номером :04:000:0011, було виявлено
розбіжності з індексно-кадастровою
картою Борщовицької сільської ради,
у зв»язку з чим було присвоєно новий
кадастровий номер :05:000:0023 ( а.с.97).
Отже на час винесення рішення
Пустомитівським районним судом
Львівської області 15.10.2010 року, яким
визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування на вказану
земельну ділянку, така за договором
купівлі-продажу 05.10. 2010 року уже була
відчуджена ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 13.01.2014р., за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 заочне
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 15.10.2010р., у
справі №2-1818/10, скасовано та ухвалено
нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_4
у задоволенні її позовних вимог.(
а.с.83-84).

Рішення Апеляційного суду набрало
законної сили з моменту його
проголошення. Ухвалою судді Вищого
спеціалізовано суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
03.02.2014р., ОСОБА_4 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою.

Таким чином, рішення суду, на підставі
якого ОСОБА_4 24.02.2012р. видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №823178,
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею за
№08142 скасоване. Посилання в
цьому Державному акті, як на підставу
видачі - на Договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 21.02.2008р., реєстр.
№413, суперечить фактичним
обставинам, оскільки в даному випадку
його наявність чи відсутність не
могла бути спрямованою на реальне
настання правових наслідків для
ОСОБА_4, котра не була покупцем за цим
договором.

Тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що цей
Державний акт про право власності на
земельну ділянку на ім»я ОСОБА_4 слід
визнати недійсним та скасувати,
оскільки встановлено незаконність
рішення, яке було підставою для його
видачі.

Щодо мотивів апеляційної скарги ОСОБА_4
про передчасне вирішення по суті
позовних вимог з підстав звернення до
суду з вимогами про поновлення
пропущеного строку для прийняття
спадщини, що не передбачено чинним ЦК
України та відкриття провадження у
справі у березні 2008 року, то
встановлено, що фактичне звернення
ОСОБА_4 було про визначення
додаткового строку про прийняття
спадщини, що вбачається із змісту
долученого до заперечень на
апеляційну скаргу рішення суду від
29.05.2014 року, яким у задоволення заяви
відмовлено і рішення вступило в
законну силу.

Підстав передбачених ст. ст. 201, 202 ЦПК
України для зупинення провадження у
справі у суду не було. Колегія суддів
вважає, що саме звернення до суду
ОСОБА_4 у березні 2014 року з заявою про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини - спростовує мотиви
апеляційної скарги про вчинення нею
таких дій зверненням до нотаріуса
ОСОБА_9 12.03.2010 року з певною заявою. З
пояснень нотаріуса у заперечення
позову ОСОБА_4 вбачається, що 12.03.2010
року мало місце звернення ОСОБА_4 до
нотаріуса про посвідчення лише
правильності її підписку на заяві про
прийняття спадщини. Крім того, доказів
подачі такої заяви відповідній
нотаріальній конторі ОСОБА_4 не надала.
З пояснень представника відповідача
ОСОБА_2 - дана заява оглядалась судом
першої інстанції і по даний час
знаходиться у ОСОБА_4 Саме складання
заяви про прийняття спадщини по смерті
спадкодавця не є подачею / зверненням /
з такою заявою до нотаріальної контори.
Пропущення строку на вчинення такої
дії ОСОБА_4 підтверджено нею самою
подачею позову про визначення
додаткового строку для цього.

За таких обставин , колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
спір в межах позовних вимог, суд повно
та всебічно дослідив докази по справі,
вірно встановив характер спірних
правовідносин та прийняв законне
рішення. Тому колегія суддів приходить
до висновку про відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, п.1
ч.1 ст. 314, ст. 315, 317 ЦПК України колегія
суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 8 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий

Судді