У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» про
визнання кредитного договору
виконаним, визнання дій
неправомірними, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ПАТ
«УкрСиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс» про
визнання кредитного договору № 608
від 29 серпня 2007 року виконаним у
повному обсязі, визнання вимоги про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Кредекс Фінанс» заборгованості у
розмірі 33 502,56 грн неправомірними.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 22 січня 2014 року позов
задоволено частково. Визнано
зобов'язання ОСОБА_4 по договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0,
укладеного з ПАТ «УкрСиббанк» 29 серпня
2007 року, виконаними. У решті позову
відмовлено. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
19 березня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд вірно виходив із того,
що позивачем не доведено належними та
допустимими доказами про виконання в
повному обсязі кредитного договору №
608 від 29 серпня 2007 року та про
відсутність заборгованості перед ТОВ
«Кредекс Фінанс».

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_4 в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.А. Нагорняк Т.О. ПисанаІ.М. Фаловська