Справа № 2-1152/11
Провадження № 6/456/83/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в
складі:          головуючої-судді

ОСОБА_1

з участю
секретаря
Лещишин З.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець відділу ДВС
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_3 за
погодженням з начальником відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області ОСОБА_4
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання
зобов’язань, які покладені на нього
рішенням суду.

В обґрунтування подання покликається
на те, що на виконанні в ДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області знаходиться
виконавчий лист Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області № 2-1152/2011 від 08.02.2012 року про
стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5 аліментів на утримання
дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 500
грн. щомісячно, і до досягнення дитиною
повноліття.

22.03.2012 року відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та надіслано боржнику для
виконання, а стягувачу для відома.
Однак, боржник не з’явився до
державного виконавця, про причину
неявки не повідомив, підтвердження про
сплату аліментів не надав.

Державним виконавцем неодноразово
скеровувалися виклики боржнику
простою та рекомендованою
кореспонденцією, якими зобов’язано
боржника з’явитися у відділ ДВС
Стрийського МРУЮ, сплатити
заборгованість та пред’явити
квитанції про сплату заборгованості,
проте боржник на виклики не з’являвся.
Боржника ОСОБА_2 було попереджено про
відповідальність за несплату
аліментів.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження» боржник
зобов’язаний своєчасно з’являтися за
викликом державного виконавця,
надавати у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно,
тощо. Проте, ОСОБА_2 дані обов’язки не
виконуються. Такі дії боржника, на
думку державного виконавця, можна
розцінювати як ухилення від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням суду.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи
за межі України до виконання
зобов’язань за рішенням суду, у разі
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього.

Станом на 01.06.2014 року заборгованість зі
сплати аліментів становить 15229,03 грн.,
що перевищує суму відповідних платежів
за шість місяців.

03.06.2014 року стягувач ОСОБА_5 звернулася
до відділу ДВС із заявою про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, так як він злісно
ухиляється від сплати аліментів.

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 377– 1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Представник відділу ДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області в судове засідання
не з’явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, подання
підтримав, матеріали виконавчого
провадження суду не надав.

У зв’язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу в порядку
ст. 197 ЦПК України за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши подання, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця відділу
ДВС Стрийського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 слід
відмовити з наступних підстав.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод термін «суд, встановлений
законом» поширюється не лише на
правову основу створення чи законності
існування суду, але й на положення щодо
його компетенції та повноважень і на
дотримання таким судом певних норм, які
регулюють його діяльність (рішення
Європейського суду з прав людини у
справах: «Сокуренко і Стригун проти
України» від 20 липня 2006 року та
«Лавентс проти Латвії» від 7 листопада
2002 року).

Одночасно суд зауважує, що в ст. 2
«Свобода пересування» Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, наголошено, що кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно із
своєю власною, й обмеження може бути
встановлено законом в разі крайньої
необхідності в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину й захисту
здоров’я чи моралі, й якщо це
виправдано суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а у громадянина України, який
має паспорт, паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, якщо, зокрема:

-          діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов’язань або розв’язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України;

-          він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Таким чином, Законом України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» визначено
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон та способи здійснення таких
обмежень, а саме: шляхом відмови у
видачі паспорта або шляхом затримання
чи вилучення паспорта.

Посилання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області на норму ст.
377– 1 ЦПК України як на норму, якою
регламентовано порядок розгляду
судами питання про тимчасове обмеження
боржника–фізичної особи або керівника
боржника–юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), не дає суду правової
підстави вирішити питання про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
боржника без спеціальної матеріальної
норми, як це передбачено Конституцією
України.

Інших правових підстав для обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2
державний виконавець відділу ДВС
Стрийського МРУЮ не навів. Докази, які б
достовірно свідчили про ухилення
ОСОБА_2 від виконання зобов’язань з
погашення заборгованості зі сплати
аліментів, у матеріалах справи
відсутні. Сам факт несплати ним
заборгованості по аліментах не є
безумовним доказом такого ухилення. В
будь-якому випадку для застосування
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ухилення боржника від
сплати аліментів повинно бути
доведеним і реальним.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
державним виконавцем відділу ДВС
Стрийського МРУЮ не наведено доказів,
які б достовірно свідчили про ухилення
ОСОБА_2 від виконання зобов’язань зі
сплати аліментів, матеріалами справи
не підтверджено і тих обставин, що
перебування боржника на території
України буде сприяти належному
виконанню боргових зобов’язань, а його
відсутність - буде перешкодою для їх
своєчасного і належного виконання, а
тому суд приходить до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст., ст. 197, 209, 210, 294, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області ОСОБА_3 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 відмовити. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Л.В.Гула