АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 411/5100/2012
Провадження 22ц/774/1238/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Доповідач - Михайлів
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 її
представника -ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4-
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк" про
поділ майна подружжя, та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів в порядку регресу , -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4,
треті особи: Акціонерний комерційний
банк «ТАС-Комерцбанк», Сектор
громадянства і реєстрації фізичних
осіб Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
Комісії з захисту прав дитини
Виконавчого комітету Довгинцівської
районної у місті ради про поділ майна
подружжя.

В обґрунтування позову зазначила, що
від першого шлюбу у неї є двоє дітей:
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, їх сім'я на момент
укладення шлюбу з ОСОБА_4 складалася з
чотирьох чоловік. За час перебування у
шлюбі із відповідачем- ОСОБА_4 в них
народився син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З 25 жовтня 2011 року вони з відповідачем
не підтримують шлюбних відносин,
проживають окремо, ведуть роздільне
господарство. Із власної ініціативи
відповідач забрав свої речі і виїхав з
їх квартири в житло своєї співмешканки.
За час перебування у шлюбі ними було
набуто спільне майно, яке відповідач
частково забрав, виїжджаючи із
квартири.

Позивач разом з дітьми залишилась
проживати у 3-х кімнатній за адресою по
АДРЕСА_1 , 2/3 частини якої було набуто
ними за час перебування у шлюбі.

Беручи до уваги те, що з позивачем
проживає їх спільний неповнолітній
син, та того, що відповідач ухиляється
від сплати аліментів, просила суд при
проведенні розподілу майна, відступити
від рівності часток, збільшивши її
частку та розділити майно, виділивши
їй, 2/3 частки 3-х кімнатної квартири по
АДРЕСА_1, пральну машину «Indesit»,
холодильник «Nord», спальню, вбудовану
кухню,телевізор «Soni»,мікрохвильову
піч, хлібопіч, телевізор автомобільний
«Soni», всього на загальну суму 91 400,00 грн.

Виділити відповідачу автомобіль DAEWOO SENS
T13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,
телевізор «Раnаsоnіc», DVD «Раnаsоnіc»,
стерео обладнання в автомобіль,
навігатор в автомобіль, DVD в автомобіль,
комп'ютер, всього на загальну суму 51 000
грн.

Визнати за нею право власності на 1/3
частку квартири, вартістю 32 000,00 грн.,
зобов'язавши її, особисто сплатити
вартість цієї частки шляхом внесення
платежу одноразово до повного
погашення заборгованості згідно до
кредитного договору № 308/0406/71/71/209 від
26.04.2006 року.

Зобов'язати сектор громадянства і
реєстрації фізичних осіб
Довгинцівського РВ КМУ ГУВС України
зняти з реєстрації ОСОБА_4 із спірної
квартири.

Стягнути з відповідача на свою користь
понесені нею судові витрати.

Ухвалою Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 08.05.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині вимог
щодо зняття відповідача з реєстрації у
спірній квартирі - залишено без
розгляду.

Неодноразово уточнюючи заявлений
позов, в останній їх редакції від 06.02.2014
року просила суд, визнати спільною
сумісною власністю подружжя
вищевказану спірну 3-х кімнатну
квартиру та автомобіль марки DAEWOO SENS T13110
реєстраційний номер НОМЕР_1;
розподілити між ними майно, визнавши за
позивачем ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири за адресою по АДРЕСА_1,
залишивши у праві власності
відповідача 1/2 частину вказаної
квартири та автомобіль марки DAEWOO SENS
T13110, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Стягнути з відповідача на користь
позивача грошові кошти в розмірі 16 423,00
грн. в якості компенсації вартості 1/2
частини вказаного автомобіля, та в
порядку регресу грошові кошти в сумі 5
905,71 грн., сплачені нею за кредитним
договором після розірвання шлюбу;
зобов'язати відповідача сплатити
судові витрати в розмірі 342,00 грн. і 20,00
грн. за банківські послуги, пов'язані з
припиненням іпотеки на квартиру та
стягнути понесені нею судові витрати в
розмірі 1238,19 грн., з яких 888,19 грн. -
судовий збір, 350 грн. - оплата за
проведення автотаварознавчої
експертизи.

Ухвалою Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 29 серпня 2012
року притягнуто до участі у справі в
якості третьої особи на боці
відповідача Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк»(надалі-ПАТ
«Дельтабанк»), замість Акціонерний
комерційний банк «ТАС-Комерцбанк».

У грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2
про стягнення коштів в порядку регресу
, вказавши, що він з метою пришвидшення
розгляду вказаної справи, сплатив
залишкову суму кредиту по спірній
квартирі на суму 24000,00 грн. та 3841,00 грн.

У зв'язку з тим, що кошти, одержані за
кредитним договором були використані в
інтересах родини, оскільки за них було
придбано квартиру, та з урахуванням
того, що кредитний договор створює для
сторін солідарний обов'язок щодо
погашення кредиту, просив суд стягнути
з ОСОБА_2 на свою користь в порядку
регресу грошові кошти в розмірі 13579,18
грн. та сплачений ним судовий збір.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 62,1 кв.м., жилою площею 45,2 кв.м.
спільною сумісною власністю подружжя -
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право
власності по 1/2 частині вищевказаної
квартири.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
компенсацію за 1/2 частину вартості
автомобіля марки DAEWOO SENS Т 13110 державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року
випуску в сумі 16 423 грн., 1/2 частину
коштів, сплачених в погашення
банківського кредиту № 308/0406/71-209 від 26
квітня 2006р. в сумі 4 605,71 грн., та витрати
по справі: судовий збір в сумі 765,29 грн.,
та в рахунок проведення експертизи 350
грн.

В іншій частині в позові
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено
повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2
частину коштів, сплачених ним в
погашення банківського кредиту №
308/0406/71-209 від 26 квітня 2006р. в сумі 13579,18
грн. та витрати по справі: судовий збір
в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4
ставить питання про зміну
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції, в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити
позовні вимоги позивача частково, а
саме стягнути з відповідача на користь
позивача компенсацію за 1/2 частину
вартості автомобіля марки DAEWOO SENS Т 13110
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
2003 року випуску в сумі 5 879,20 грн.
замість стягнутої 16 423 грн., 1/2 частину
коштів, сплачених в погашення
банківського кредиту в сумі 600 грн.
замість стягнутих 4 605,71 грн., та судовий
збір в сумі 619,79 грн, в іншій частині
рішення залишити без змін, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, що полягає в
наступному.

Так суд ухвалюючи рішення та стягуючи
з відповідача на користь позивача,
компенсацію за 1/2 частину вартості
вищевказаного автомобіля, грошові
кошти у розмірі 16 423 грн., прийняв як
належний та допустимий доказ висновок
експертного авто товарознавчого
дослідження, відповідно до якого
вартість спірного автомобіля складає 32
846,70 грн., при цьому не звернув уваги на
те що таку вартість автомобіля було
встановлено без урахування пробігу та
технічного стану самого автомобіля,
оскільки даний автомобіль було продано
відповідачем за суму в розмірі 24 816,71
грн., які були спрямовані на інтереси
сім'ї, а саме на оплату кредиту в
розмірі 13 058,31 грн.

Враховуючи, що кошти одержані за
продаж автомобіля були використані в
інтересах сім'ї, тому вони повинні бути
відняті від вартості самого
автомобіля, а залишкова сума поділена
між позивачем та відповідачем у справі,
тобто 24 816,71грн. (сума за яку було
відчужено автомобіль)-13 058,31 грн. (сума
коштів, якими було погашено кредит) /2 = 5
879,20 грн., що і підлягає сплаті
відповідачу як компенсацію за 1/2
частину вартості спірного автомобіля.

Крім того, судом не було враховано, що
право регресу виникає лише на кошти,
які були сплачені самостійно одним із
подружжя, вже після розірвання шлюбу на
виконання зобов'язання, яке було
укладено під час шлюбу на користь сім'ї,
а отже враховуючи те, що шлюб між
відповідачем та позивачем був
розірваний 24 вересня 2012 р., тому
підлягають розподілу лише кошти, які
сплачені позивачем, після 24.09.2012 р.
Згідно з наявними квитанціями в
матеріалах справи, це квитанція за №
17568633 від 09.10.2012 р. на суму 1 200 грн., тому
позивачу відповідач повинен сплатити
лише 600 грн., виходячи з принципу
розумності та справедливості.

Також суд першої інстанції
безпідставно поклав обов'язок на
відповідача по сплаті грошових коштів
в розмірі 350 грн.. за проведення
експертизи, оскільки проведена
експертиза не була судовою, а тому суд
не мав права вирішувати питання, щодо
встановлення обов'язку для відповідача
з відшкодування даних коштів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходилися в
зареєстрованому шлюбі з 17.10.2003 року,
який було розірвано рішенням
Довгинцівського районного суду від
24.09.2012 року (а.с. 126). Від шлюбу мають сина
- ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

За час проживання у шлюбі ними набуто
спільне майно: 28.04.2006р. 3-х кімнатна
квартира по АДРЕСА_1, загальною площею
62,1 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м.,
вартістю 111100,00 грн. (а.с.17-18, 90) та
автомобіль марки Daewoo Sens реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, який
ОСОБА_4 зняв з реєстрації 27.06.2012р. для
реалізації в комісійний магазин (а.с.35).

При реєстрації повторного шлюбу
позивач змінила прізвище на ОСОБА_2
(а.с.125).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2
про поділ майна та задовольняючи в
повному обсязі зустрічний позов ОСОБА_4
про стягнення коштів в порядку
регрессу суд першої інстанції виходив
з того, що квартира АДРЕСА_1 та
автомобіль марки Daewoo Sens реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2003 року випуску є
спільною сумісною власністю подружжя а
отже вони мають право власності по ? на
вищевказане майно

Колегія суддів погоджується з
зазначеними висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Статтею 63 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленість
між ними.

Частиною 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372
ЦК України передбачено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Ухвалюючи рішення про поділ майна
подружжя, суд першої інстанції
правильно керувався вищезазначеними
нормами права і дійшов вірного
висновку про поділ майна сторін:
квартири, автомобіля та розподілив
витрати по сплаті кредиту кожній із
сторін після припинення шлюбних
відносин, стягнувши з кожної із сторін
по ? частині сплачених коштів.

Переглядаючи рішення в межах доводів
апеляційної скарги, а саме в частині
задоволення позову про стягнення з
відповідача ОСОБА_4 ? частину вартості
автомобіля марки Daewoo Sens реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2003 року випуску у сумі 16
423 грн. та 4 605,71 грн.- ? частина сплачених
коштів в погашення банківського
кредиту, колегія суддів не знаходить
підстав для зміни рішення та зменшення
суми компенсації за проданий
автомобіль до 5 879,20 грн. та суми
сплачених банку коштів до 600 грн.

Так як встановлено судом і не
оспорюється відповідачем, автомобіль
було придбано під час шлюбу а отже він є
спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
правильно визначився із стягненням
компенсації за ? частину автомобіля на
користь ОСОБА_3, оскільки не має
підстав залишати його в спільній
частковій власності у зв'язку з його
продажем ОСОБА_4

Факт продажу автомобіля сторонами не
оспорюється.

ОСОБА_4 продав автомобіль марки Daewoo Sens
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року
випуску, у червні 2012 року без згоди
іншого подружжя, в своїх інтересах,
після припинення шлюбних відносин, а
тому наявні підстави для стягнення з
нього компенсації ? частини ринкової
вартості автомобіля, яка визначена
спеціалістом- товарознавцем у сумі 32
846,70 грн.

Судом правильно визначена компенсація
ОСОБА_3 у сумі 16 423,35 грн. (32 846,70грн.: 2 ).

Таким чином доводи апеляційної скарги
не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції в
частині розміру компенсації за
проданий ОСОБА_4 автомобіль.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» передбачено, що при поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч.4 ст. 65 СК України).

Стягуючи з кожного із подружжя на
користь іншого по ? частині коштів в
погашення кредитних зобов'язань по
придбанню квартири, суд врахував
положення ч.4 ст.65 СК України та
виходячи із суми сплати кредитних
зобов'язань кожного із сторін після
припинення шлюбних відносин ухвалив в
цій частині законне та обґрунтоване
рішення тому доводи апеляційної скарги
в цій частині є безпідставними та
такими які не підлягають задоволенню.

Посилання на порушення судом ЦПК
України при одержанні висновку
спеціаліста, з приводу ринкової
вартості автомобіля, колегія суддів не
бере до уваги, оскільки не вбачає
жодних порушень при визначені вартості
автомобіля.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги
про порушення районним судом порядку
призначення експертизи, колегія суддів
враховує, що жодною стороною не
заявлялось клопотання про призначення
експертизи, а тому це питання судом
першої інстанції не вирішувалось.

Висновок авто товарознавчого
дослідження № 03Р/05/13 від 17.05.2013р. є
допустимим доказом по справі, якому суд
дав належну оцінку.

Інших доказів про вартість автомобіля
марки Daewoo Sens реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2003 року випуску, відповідачем
ні суду першої ні суду апеляційної
інстанції не надано.

Доводи апеляційної скарги, з приводу
безпідставного покладення обов'язку на
відповідача по сплаті на користь
позивача коштів на проведення
експертизи колегія суддів відхиляє з
огляду на наступне.

Судові витрати - це витрати, які несуть
сторони, треті особи із самостійними
вимогами у справах позовного
провадження, заявники і заінтересовані
особи в справах окремого провадження,
стягувач і боржник у справах наказного
провадження, за вчинення цивільних
процесуальних дій, пов'язаних із
розглядом справи в порядку цивільного
судочинства.

Стаття 79 ЦПК поділяє судові витрати на 2
групи: 1) судовий збір; 2) витрати, що
пов'язані із розглядом справи.

Судові витрати, що пов'язані з
розглядом справи, несуть сторони
конкретної справи та в окремих
випадках - інші учасники процесу.

Відповідно до ч.1 ст.. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно визначився з зазначеними нормами
права та правомірно стягнув з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 документально
підтверджені нею витрати на
проведення авто товарознавчої
експертиза, для встановлення ринкової
вартості автомобіля. (а.с.174)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, що брали
участь у справі, обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 27
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: