У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Гримич М.К., Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа
- приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання договору іпотеки
припиненим, зняття заборони відчуження
та виключення запису з реєстрів
заборон та іпотек, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на
заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 19
серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 05
листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що у
кредитний договір були внесені зміни
(новації), які припинили первісне
зобов'язання, у тому числі щодо
предмета договору, якими збільшено
обсяг зобов'язань, і які не були
передбачені договором іпотеки і згоду
на такі зміни вона, як іпотекодавець не
надавала, а тому вважає, що є всі
підстави вважати, що договір іпотеки
припинив свою дію.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 19
серпня 2014 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 05 листопада 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення,
справу передати на новий розгляд,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
укладені між сторонами додаткові угоди
до кредитного договору не є новаціями
зобов'язань позивача перед
відповідачем, оскільки укладені
відповідно до умов кредитного
договору, які передбачали можливість
внесення змін, додатків та доповнень до
нього, у тому числі і можливість
перегляду розміру процентної ставки за
кредитом шляхом складання додаткової
угоди між банком і позичальником у
письмовій формі.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 19 серпня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 05 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.К. Гримич

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук