Справа № 159/3305/14-ц
Провадження № 4-с/159/19/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
08 липня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді: Лесика В.О.

при секретарі: Федорук Г.Б.

за участю заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2

головного державного виконавця: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії та бездіяльність головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії та бездіяльність головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3, в якій
просить:

- визнати неправомірними дії головного
державного виконавця відділу ДВС
Ковельського МРУЮ ОСОБА_3 в частині
здійснення виконавчих дій 23.03.2012 р. на
території іншого ВДВС;

- скасувати акт від 23.03.2012 р. опису й
арешту майна;

- визнати неправомірними дії головного
державного виконавця відділу ДВС
Ковельського МРУЮ ОСОБА_3 в частині не
повідомлення боржника про відкриття
виконавчих проваджень ВП 18692645 від
15.04.2010 р., ВП 21399712 від 16.09.2010 р., не
вчинення дій щодо перевірки про
отримання боржником постанов про
відкриття зазначених виконавчих
проваджень, постанови про об'єднання
виконавчих проваджень відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження»;

- скасувати постанову про об'єднання
виконавчого провадження від 22.06.2010 р.;

- скасувати постанову про розшук
автомобіля від 25.03.2011 р.;

- скасувати вимогу № 5120/9 про надання
для огляду автомобіля суб'єктом
оціночної діяльності від 06.03.2013 р.;

- визнати неправомірними та такими, що
вчинені з перевищенням службових
повноважень дії (бездіяльність)
головного державного виконавця
відділу ДВС Ковельського МРУЮ ОСОБА_3 у
період з 26.03.2010 року до 06.05.2013 року при
здійсненні виконавчих дій у виконавчих
провадженнях ВП 18692645 від 15.04.2010 р. та ВП
21399712 від 16.09.2010 р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в
провадженні ВДВС Ковельського МРУЮ
відкрито виконавче провадження згідно
виконавчого листа від 26.03.2010 року,
виданого 27.08.200 року Ковельським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 в користь ПАТ «ОТБ Банк» боргу
за кредитним договором в сумі 177 787 грн.
97 коп. Після письмових неодноразових
звернень до ВДВС Ковельського МРУЮ
лише 15.05.2014 року скаржником отримано
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 15.04.2010
року, копію постанови про об»єднання у
зведене виконавче провадження від
22.06.2010 року, копію постанови про
відкриття виконавчого провадження від
19.09.2010 року, копію попередження від
21.01.2013 року з квитанцією про надсилання
рекомендованого листа від 05.03.2013 року
та лише 19.05.2014 року отримано копію
повідомлення про проведення
виконавчих дій 23.03.2012 року на території
іншого ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ
без вихідного номеру та дати. Вважає
дії головного державного виконавця
ВДВС Ковельського МРУЮ ОСОБА_3
незаконними та такими, що вчинені з
перевищенням службових обов'язків та з
порушенням процесуального порядку
здійснення виконавчих дій, що полягає в
наступному:

1. 23.03.2012 року під час подій у АДРЕСА_1,
державний виконавець пояснює, те що
дані події є виконавчими діями
вчиненими відповідно до його
повноважень та входить до його
компетенції, що також зазначає у актах
від 23.03.2012 року із зазначенням місця
складання актів та підтвердив на
звукозапис в судовому засіданні 30.04.2014
року.

Відповідно до п.п.3.2., 3.2.1., 3.2.2,
Інструкції про проведення виконавчих
дій №74/5 (чинна до 02.04.2012р.), частина 5 ст.20
Закону України "Про виконавче
провадження" виконавчі дії проводяться
державним виконавцем відповідного
органу державної виконавчої служби,
який розташований: за
місцезнаходженням майна боржника.

У пункті 3.2.2. зазначено: якщо в процесі
виконавчого провадження державному
виконавцеві стало відомо, або
з'ясувалося, що належне боржнику майно
перебуває на території іншого органу
державної виконавчої служби, то
державний виконавець негайно складає
про це відповідний акт (додаток до
інструкції №5).

Виконавчий документ разом з копією
акта не пізніше наступного дня
державний виконавець зобов'язаний
надіслати до органу державної
виконавчої служби за
місцезнаходженням майна боржника, про
що одночасно, в копії супровідного
листа, повідомляє стягувача про орган,
який видав виконавчий документ.

Супровідний лист про направлення
виконавчого документа за належністю
підписує начальник відповідного
органу державної виконавчої служби.

Порядок передачі матеріалів
виконавчого провадження з одного
органу державної виконавчої служби до
іншого затверджений наказом
Міністерства Юстиції України від 17.05.2004
№38/5 у п.2.2. зокрема: посадова особа про
передачу матеріалів виконавчого
впровадження вносить вмотивовану
постанову. У постанові зазначаються
обставини, які обумовили передачу
виконавчого провадження, визначаються
особи, на яких покладаються обов'язки
щодо передачі та прийняття матеріалів
виконавчого провадження,
встановлюються спосіб та строки
передачі та зазначається, у якій
частині рішення виконане до моменту
його передачі.

Після неодноразових письмових
звернень 29.04.2014р. при ознайомленні з
матеріалами зведеного виконавчого
провадження ним виявлено відсутність,
зазначеного в інструкції та законі
акту про те, що державному виконавцеві
стало відомо, або з'ясувалося що
належне боржнику майно перебуває на
території іншого органу державної
виконавчої служби, тобто на території
ВДВС Вол-Волинського МРУЮ.

У даних матеріалах також відсутня
вищезазначена обов'язкова Постанова і
відповідно відсутній супровідний лист
про те, що виконавчий документ
(виконавчий лист від 27.07.2010 р.) разом з
копією акта надісланий стягувачу чи
органу, який його видав.

Із зазначених вище норм, інструкції
№74/5, наказу Міністерства юстиції
України від 17.05.2004 №38/5 та Закону
України "Про виконавче провадження",
очевидний факт перевищення службових
повноважень, умисне вчинення службовою
особою дій, які явно виходять за межі
наданих їй прав чи повноважень.(ст.365
КУ).

Оскільки жодними нормативними актами
не передбачено вчинення виконавчих дій
державним виконавцем ВДВС
Ковельського МРУЮ на території іншого
ВДВС.

Відсутність вказаних вище постанови та
процесуального порядку передання
виконавчого впровадження з одного
органу державної виконавчої служби до
іншого державний виконавець не
спростував у судовому засіданні
30.04.2014р. та не зміг пояснити
відповідного яких норм закону чи
службової інструкції діяв 23.03.2012р. за
зазначеною адресою на території іншого
ВДВС, обмежившись лише посиланням на
Закон України "Про виконавче
провадження".

Також на запитання судді чи є на
зазначеному документі резолюція
начальника ВДВС Ковельського МРУЮ -
державний виконавець засвідчив про
відсутність такої резолюції,
пояснивши, що про вказані дії лише було
усно доведено до відома начальника
ВДВС.

Що є доказом, підтверджено особисто
службовою особою, свідомо вчинених
протиправних дій 23.02.2012р. у м.
Вол-Волинському .

2. На доповнення до заяви про службове
підроблення акту й опису арешту майна
та інших актів складених 23.03.2012р.,
перевищення службових повноважень
свідчать ті обставини, що вказані Акти
складені з грубим порушенням ст.15 ч.3
Закону України "Про виконавче
провадження", ч. 2 п. 2.4.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999
року№74/5 де зазначено: як поняті можуть
бути запрошені будь-які дієздатні
громадяни, які не мають особистого
зацікавлення в провадженні виконавчих
дій і не пов'язані між собою або з
учасниками виконавчого провадження
родинними зв'язками, підлеглістю чи
підконтрольністю.

В даному випадку понятий ОСОБА_4
відповідно до особистих даних,
зазначених у протоколі допиту свідка
від 11.12.2013р.(копія в додатку), який
долучений до обвинувального акту
згідно реєстру, матеріалів досудового
розслідування (а.п.67), є працівником
Стягувача ТОВ "ОТП Факторинг" який
викупив у ПАТ "ОТП Банк" мій кредитний
портфель.

З наведеного очевидна особиста
зацікавленість понятого ОСОБА_4 в
проваджені виконавчих дій, який
пов'язаний підлеглістю, службовими
обов'язками та підконтрольністю
учасника виконавчого провадження -
Стягувача "ПАТ "ОТП Банк".

Окрім того при складені даного Акта
допущено ряд грубих порушень п.5.6.6.
Інструкції №74/5, - не вказано, чи
проводилося опечатування чи ні, а якщо
проводилось опечатування предмета -
які предмети , що були опечатані,
кількість накладених печаток та спосіб
опечатування.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про
виконавче провадження" у даному Акті
не вказано яке майно залишено боржнику
на зберігання, якщо таке мало місце.

Не вказані паспортні дані особи, якій
передано майно на відповідальне
зберігання, чим порушено п.5.6.6 ч.2 пп.10.
Інструкції №74/5.

Також при складанні вказаного акту
опису й арешту майна допущено
порушення Наказу від 25.12.2008 №2274/5 "Про
затвердження Порядку роботи з
документами в органах держаної
виконавчої служби" п.п. 5.10 де чітко
визначені правила підготовки
службових документів, зокрема:
внесення у підписаний документ
будь-яких виправлень або доповнень не
допускається.

Що свідчить про те, що під час "так
званих проведених виконавчих дій"
порушено ряд нормативних актів
наведених вище, які явно виходять за
межі наданих законом прав і
повноважень державному виконавцю та в
сукупності містить службове
підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів , які
мають юридичне значення і видача
завідомо неправдивих документів (ст.365,
366 КК України).

3. Про складання зазначених актів від
23.03.2012 р. у іншому місці свідчить
відсутність підпису представника
стягувача ОСОБА_5, що доводить те, що на
вчинення виконавчих дій на території
ВДВС Вол-Волинського МРУЮ у державного
виконавця ОСОБА_3 23.03.2012р. відсутні
повноваження та не входить до його
компетенції, та доводить відсутність
процесуальної дії-здійснення
виконавчих дій.

А складення актів відбулося з
перевищенням влади або службових
повноважень (ст.365 КК України)

Як зазначено у трьох актах, у
поясненнях наданих у кримінальному
провадженні внесеному до ЄРДР №
0000036 представник банку при
виконавчих діях у Вол-Волинському
23.03.2012р. був присутній , але свою
присутність підписом не підтвердив у
жодному акті від 23.03.2012р.

Також в матеріалах даного виконавчого
провадження відсутній документ
(посвідчення чи доручення), який надає
повноваження представнику ОСОБА_6
вчиняти будь-які дії від імені "ОТП
Банку" - "ОТП Факторинг". Не вказано
також такого документа і у зазначених
актах від 23.03.2012р. Що ставить під сумнів
наявність повноважень представника
ОСОБА_5 вчиняти дії по відношенню до
заставного автомобіля.

Доказом наведеного є свідчення
державного виконавця в судовому
засіданні 30.04.2014р. та поданий в додатку
офіційний звукозапис судового
засідання в якому державний виконавець
не зміг обґрунтувати відсутність
підпису зазначеного у акті, як
присутнього, представника стягувача
ОСОБА_5

Що також свідчить про те, що вказані
акти - документи містять службове
підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів, які
мають юридичне значення, завідомо
неправдивих відомостей, заміну змісту
дійсного документу , а також складання
і видача завідомо неправдивих
документів та перевищення службових
повноважень при складені даних
документів (ст.365, 366 КК України).

У даному виконавчому провадженні
містяться факти зловживання владою,
умисне використання службовою особою,
яка має владні повноваження, всупереч
інтересам служби своїх прав щодо
пред'явлення вимог, а також прийняття
рішень, обов'язкових для виконання
іншими фізичними чи юридичними
особами, що заподіяло істотну шкоду
охоронюваним законом правам та
інтересам окремих громадян (ст..364 КК
України).

Відповідно до п.п. 4.13.1 Інструкції №74/5
визначено підстави для оголошення
розшуку майна, а саме : підставами для
оголошення розшуку є відсутність в
ході виконавчого провадження
відомостей про місце проживання
(місцезнаходження) боржника, його
майна.

На момент винесення складання
Постанови про розшук автомобіля від
25.03.2011р. державному виконавцю з
повідомлення Ковельського МРЕВ від
11.05.2010р. стало відомо про те, що даний
автомобіль зареєстрований за мною та
не відчужувався, що одночасно доводить
перебування у даного автомобіля у моїй
власності та володінні.

Також державному виконавцю відомо про
моє місце проживання, що очевидно з
виконавчих документів.

Жодних дій щодо виявлення автомобіля,
складання та надсилання вимоги про
надання для огляду чи направлення
повідомлення про прибуття до
державного виконавця стосовно даного
виконавчого провадження державним
виконавцем не вчинено, жодного
офіційного документа в матеріалах
зведеного виконавчого провадження не
існує.

Але перевищуючи свої повноваження, які
явно виходять за межі наданих
державному виконавцю законом прав і
повноважень, зокрема у наведеного
п.п4.13.1 Інструкції №74/5 останній
безпідставно виносить Постанову про
розшук автомобіля. (ст..365 Кк України).

В подальшому лише 20.02.2013р.
фальсифікуючи підстави для винесення
Постанови про розшук від 25.03.2011р.
державний виконавець складає Акт без
моєї присутності про те, що при виході
за моєю адресою проживання не виявлено
даного автомобіля та робить
безпідставний висновок про те, що даний
автомобіль приховується.

У пункті 4.1.1. Інструкції №74/5 зазначено:
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримала боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою час ( ст..365 КК України).

Наведене вище доводить факт
зловживання владою (п.п. 4.13.1, 4.1.1
Інструкції 74/5, ч.1 ст.31 Закону України
"про виконавчу службу"), умисного
використання службовою особою, яка має
владні повноваження, зокрема винесення
Постанови від 25.03.2011 р., про розшук
автомобіля, складання Акту від 20.02.2013 р.,
як підстави, після моменту винесення
Постанови, не повідомлення мене -
боржника про відкриття виконавчого
провадження та не пересвідчившись про
отримання мною Постанови про відкриття
виконавчого провадження, доводить факт
перевищення службових повноважень, що
заподіяло істотну шкоду охоронюваним
законом моїм правам та інтересам,
зокрема: створено підстави для
оголошення мені підозри, у вчиненні
кримінального правопорушення за ч.1
ст.388 КК України та винесення
обвинувального акту від 20.03.2013р.,
внаслідок чого зазнаю моральних
страждань та матеріальних втрат із
настанням суспільно небезпечних
наслідків для мене, покладенням на мене
зобов'язань збирати докази та доводити
свою непричетність до злочину в суді .
(ст..364, 365, 366, 383 КК України).

4. Теж саме стосується документа -
Вимоги №5120/9 про надання для огляду
автомобіля для огляду суб'єктом
оціночної діяльності від 06.03.2013р., яка
складена лише після Подання №5026/9 про
притягнення мене до відповідальності
після 05.03ґ2013р.

На момент складання та видачі подання
до Ковельської прокуратури 05.03.2013р.
зазначене державним виконавцем
твердження про те, що :" ... боржник не
надав автомобіля для огляду
експертом...", вимоги від 06.03.2013р. не
існувало взагалі. Дана вимога, як
документ, створена та видана лише після
повідомлення прокурору про
притягнення мене до відповідальності.

Що доводить створення штучних доказів,
фальсифікування доказів (пояснень від
04.09.2013р. наданих слідчому) зловживаючи
службовим становищем при здійсненні
виконавчих дій та внесення службою
особою до офіційних документів (до
подання 05.03.2014р.) завідомо неправдивих
відомостей, а також складання видача
завідомо неправдивих документів.

У матеріалах даного виконавчого
провадження відсутній будь-який доказ,
квитанція про направлення даної вимоги
мені, що доводить у діях державного
виконавця склад злочину стґґ364-366,383 КК
України, оскільки останній будучи
службовою особою і видав офіційний
документ (подання до прокуратури,)
шляхом внесення до нього неправдивих
відомостей, чим сфальсифікував
підстави для оголошення мені підозри
та винесення обвинувального вироку.

Доказом невідповідності дати
складення вимоги та складення подання,
умисного вчинення службовою особою
дій, штучного створення доказів про
притягнення мене до відповідальності,
що в подальшому привело до
обвинувачення мене в суді є звукозапис
судового засідання від 30.04.2014р. в якому
державний виконавець на питання судді
відповів : - що склав офіційний документ
- подання до прокуратури від 05.03.2014р.
раніше аніж склав вимогу від 06.03.2013р.
про надання автомобіля для огляду -
свідомо та особисто підтвердив що це не
є помилкою, що є одночасно завідомо
неправдиве повідомлення суду,
прокурору, слідчому або органу
дізнання про вчинення злочину .( ст..383
КК України).

Наведене зафіксовано офіційно на
звукозапис у судовому засіданні при
наданні показів державним виконавцем
як свідка, якого попереджено про
кримінальну відповідальність, що є
належним доказом протиправних дій
державного виконавця та доказом
складання і видача завідомо
неправдивих дій державного виконавця
та доказом складання і видача завідомо
неправдивих документі, штучно
створюючи підстави, зловживаючи владою
або службовим становищем з метою
притягнення завідомо невинного до
відповідальності.

З наведеного вбачається, що службова
особа - головний державний виконавець
ОСОБА_3 в період з 16.09.2010р. (моменту
відкриття виконавчого провадження) до
26.05.2013р. (моменту складення вимоги про
надання автомобіля) перевищуючи владу
та службові повноваження закріплені в
Інструкції 74/5, Законі України "Про
виконавче провадження" , наказу
Міністерства юстиції України від 17.05.2004
№38/5, умисно вчинив дії,які явно
виходять за межі наданих йому прав чи
повноважень, які не входять до його
компетенції, шляхом внесення до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей, а також
складання і видача завідомо
неправдивих документів, зловживаючи
владою або службовим становищем з
метою корисливих мотивів , особистих
інтересів та інтересів третіх осіб, у
прагненні отримати вигоду немайнового
характеру, обумовлену такими
спонуканнями , як кар'єризм, приховати
свою некомпетентність , що об'єктивно
не відповідає досвіду, знанням,
моральним якостям, штучно створив
(склав та видав) докази (офіційні
документи) для обвинувачення мене в
суді.

У момент надання мені можливості зняти
копії 15 травня 2014 р. виявилось взагалі
відсутність процесуальних
обов'язкових документів про фіксування
виконавчих дій, а саме: квитанцій та
супровідних листів про надсилання
мені - Боржнику: - постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 15692645 від 16.04.2010р.; - постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 21399712 від 19.09.2012р.; - постанови про
об'єднання виконавчих проваджень від
22.06.2010р.;

Взагалі відсутні також копія
супровідного листа і квитанцій про
надсилання (направлення) мені -
Боржнику Вимоги від 06.03.2013р. №5120/9;

Відсутня Постанова про відкладення
виконавчих дій у ВП №29220123, у ВП №21399712;

Також державний виконавець не
пересвідчився чи отримані Боржником
зазначені Постанови.

Окрім того, повідомлення ВДВС
Ковельського МРУЮ інший
територіальний ВДВС було створено та
видано мені також лише 15.05.2014р. після
неодноразових моїх письмових звернень
без вихідного номеру та дати.

Допускаючи в своїй діяльності
порушення його прав, як Боржника,
гарантованих Конституцією України та
Законами України, безпідставно
зволікаючи у наданні завірених копій
офіційних документів, діючи
упереджено, порушуючи принцип
дизпозитивності, перевищуючи
повноваження, умисно не було надано
можливості йому зняти копії завірених
відповідних документів відповідно до
вимог Законодавства України.

В ході розгляду справи заявник
доповнив подану скаргу, зазначивши, що
у Ковельському міськрайонному суді під
головуванням судді Денисюк Т.В. у
відкритому судовому засіданні
кримінального провадження №0000036
за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення за ч.І
ст.388 КК України свідками сторони
обвинувачення та сторони захисту,
службовою особою свідком ОСОБА_3 надані
показання стосовно виконавчих дій
(бездіяльності), що оскаржується у
даному цивільному провадженні.

Зазначені показання свідків, в тому
числі державного виконавця, доводять
неправомірність останнього, що
полягає в наступному:

В процесі здійснення примусового
виконавчого провадження про стягнення
заборгованості згідно виконавчого
листа №2-116/2010 від 27.08.2010р. на користь ПАТ
«ОТП Банк», державним виконавцем 25.03.2011
року прийнято рішення відповідно до п.4
ч. І ст.38 Закону про зупинення даного
виконавчого провадження ВП № 21399712 в
зв'язку з оголошеним розшуком
транспортного засобу до закінчення
строку дії зазначених обставин.
Постанова сторонами не оскаржена, не
скасована.

(постанова наявна у матеріалах
виконавчого провадження згідно опису
документів у п.6.9, та долучена мною у
клопотанні від 24.06.14р. до матеріалів
даної цивільної справи).

Упродовж строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
провадяться.

У період зупинення виконавчого
провадження державний виконавець має
право звертатися до суду, а також
вживати заходів щодо розшуку боржника
або його майна. (ч.4 ст.39 Закону).

Частиною 1, 2 ст. 40 Закону передбачено
такі заходи державного виконавця
зокрема: у разі необхідності розшуку
транспортного засобу боржника
державний виконавець виносить
постанову про такий розшук, яка є
обов'язковою для виконання органами
внутрішніх справ.

Розшук транспортних засобів боржника
здійснюють органи внутрішніх справ.

Розшук оголошується відповідно за
місцем виконання рішення або за
останнім місцезнаходженням його
майна, або за місцем проживання.

Така ж норма закріплена у Наказі МВС
України від 25.06.2002р. № 607/56/5
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 27.06.2002р. за № 541/6829 «Про
затвердження Інструкції про порядок
взаємодії органів внутрішніх справ
України та органів державної
виконавчої служби при примусовому
виконанні рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» де частиною 3
передбачено, що розшук транспортних
засобів боржника у виконавчому
провадженні здійснюється органами
внутрішніх справ у порядку,
встановленому чинним законодавством
України.

У разі їх виявлення органи внутрішніх
справ у триденний термін з моменту
виявлення повідомляють ініціатора
розшуку про місце знаходження.

Окрім того, Законом у ч.5 ст.39
закріплено, що у разі усунення
обставин, які стали підставою для
зупинення виконавчого провадження,
державний виконавець протягом трьох
днів з моменту, коли йому стало про це
відомо, зобов'язаний своєю постановою
поновити виконавче провадження за
власною ініціативою або за заявою
стягувача . Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

Як вбачається із опису наявних
документів, виконавче провадження з
моменту зупинки з 25.03.2011 року по даний
момент не поновлено ні за власною
ініціативою ні за ініціативою
стягувача, державний виконавець до
суду не звертався.

Відповідно до п.1.5. Інструкції від 02.04.2012
№ 512/5 під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Отже, з наведених норм законодавства,
єдиними правомірними заходами під час
зупиненого виконавчого провадження , в
даному випадку розшук транспортного
засобу, є винесення постанови про
розшук та направлення її до органів
внутрішніх справ.

Інших заходів розшуку транспортного
засобу , окрім зазначених у наведених
вище Законі та Наказі, будь-якими
інструкціями не передбачено ,
повноважень для здійснення таких
заходів державному виконавцю Законом
не надано.

Зазначене вище доводить ту обставину,
що виконавчі дії після зупинки
виконавчого провадження ( після 25.03.201І
року) , в тому числі: дії 20.02.2013 року у
Ковелі за адресою мого проживання про
що складений акт, «складання та
надсилання» листа до Вол-Волинського
ВДВС №14854/9 від 21.03.2012р., складання Акту
від 15.03.2013р. про ненадання
транспортного засобу для огляду (п.6.24
опис документів ВП 29220123), виконавчі дії
23.03.2012р. у м. Вол-Волинському про що
складено акти, надсилання вимоги від
19.11.2012р., подання до прокуратури від
05.03.2013року, складення та надсилання
вимоги від 06.03.20ІЗроку (п.6.18 опис
документів ВП 29220123), складання та
надсилання повідомлення про
кримінальне попередження від
21.01.2013року, вчинені державним
виконавцем з грубим порушенням
процесуального порядку визначеного
Законом України «про виконавче
провадження» та з перевищенням
службових обов'язків у зговорі з
представником іншого суб'єкта
господарювання з метою заволодіння
моїм майном, в тому числі у зговорі з
прокурором.

Окрім того, державним виконавцем
ОСОБА_3 під час надання показань в
якості свідка у Ковельському
міськрайонному суді під головуванням
судді Денисюк Т.В. у відкритому
судовому засіданні при розгляді
кримінального за обвинуваченням мене
ОСОБА_1 у вчиненні кримінального
правопорушення за ч. І ст.388 КК України
особисто підтверджено на звукозапис,
що постанову про поновлення
виконавчого провадження не виносив та
засвідчив, що це його упущення
(недбалість), а подання до прокуратури
про притягнення мене до
відповідальності від 05.03.2013р. ( без
повідомлення про вимогу від 06.03.2013р.)
подано умисно та свідомо з метою
вилучити у мене автомобіль.

Також свідком сторони обвинувачення
ОСОБА_5 (представником ТОВ «Факторинг
України» надано покази про те, що
останній не мав наміру вилучати даний
транспортний засіб а лише
пересвідчитись про його наявність,
оскільки у останнього відсутнє
доручення на представництво інтересів
ПАТ «ОТП Баку» , термін дії доручення
закінчився ще 10.01 2012році, що було
встановлено головуючим суддею Денисюк
Т.В. під час допиту свідка 24.06.2014р. о 11:59:29
год.

На місці проведення виконавчих дій,
виявився інший предмет застави (інший
автомобіль) , інформація про
місцезнаходження даного заставного
майна у м.Вол-Волинському не
підтвердилась, також представник ТОВ
«Факторинг Україна» ОСОБА_5 мав за мету
лише домовитись про подальші дії щодо
співпраці в межах договору кредиту та
застави за участю юристів ОТП «Банку»,
оскільки останній не є юристом банку,
про що фактично домовились
23.03.2012року у м.Вол-Волинському.

Також свідками сторони обвинувачення ,
сторони захисту та понятими
підтверджено той факт, що акти від
23.03.2014р. були складені та підписані
сторонами і понятими завчасно, до
проведення виконавчих дій у моїй
відсутності, приблизно до 13 години дня,
та з'ясовано ту обставину, що виконавчі
дії взагалі відбувалися у неділю, тобто
25.03.2012року.

Одночасно підтверджено на звукозапис
свідком ОСОБА_3 факт власноручного
внесення виправлень у акт опису й
арешту майна від 23.03.2012р, де останній
засвідчив, що виправлення здійснював
після підписання акту опису й арешту
свідками та понятими.

Відповідно до ст..30 Закону державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Статтею 22 Закону передбачені строки
пред'явлення виконавчих документів до
виконання, а саме: виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Виконавче провадження підлягає
закінченню у разі закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення. (ч.б ст.49
Закону України «про виконавче
провадження).

Оскільки згаданий автомобіль є
заставою ПАТ «ОТП Банк», з 10 грудня 2010
року та на даний час право застави
належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ,
строк пред'явлення виконавчого листа
закінчився 21 травня 2013року.(більше
року) , стягувач ПАТ «ОТП Банк» не
звертався до суду про поновлення
пропущених строків, також відсутнє
законне право у інших стягувачів
отримати задоволення з вартості даного
заставного майна , з огляду на те, що
відповідно до норм ст..ст.35-39 Закону
України «про виконавче провадження» у
зазначеному виконавчому провадженні
про стягнення боргу відсутнє рішення
про відстрочку або розстрочку
виконання, відсутнє встановлення чи
зміна способу і порядку виконання
рішення, тому вважаю : виконавчі дії
стосовно задоволення вимог стягувача
згідно виконавчого листа про стягнення
боргу на користь ПАТ «ОТП Банку»
здійснюються з порушенням строків, а
тому просить суд визнати
неправомірними дії головного
державного виконавця відділу ВДВС
Ковельського МРУЮ ОСОБА_3 у виконавчому
провадженні ВП 21399712 в період з
25.03.2011року та зобов'язати головного
державного виконавця відділу ВДВС
Ковельського МРУЮ ОСОБА_3 закінчити
виконавче провадження ВП 21399712 від
16.09.2010р. в зв'язку з закінченням строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення ч.б ст.49
Закону України «про виконавче
провадження».

В судовому засіданні заявник та його
представник скаргу підтримали з
підстав викладених вище та просять її
задовольнити в повному об'ємі.

Головний державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 скаргу не
визнав, ствердивши, що виконавчі дії
проводив у відповідності із Законом
України «Про виконавче провадження» та
інших нормативних актів які регуллюють
цю діяльність. Підтримав надані суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що 16 червня 2014 року о 14:30 год. в
приміщенні Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області відбудеться розгляд справи за
скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення та дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 із
заявленими змінами відповідно до
доповнення від 05.06.2014 року у зв'язку із
здійсненням дій по виконавчому
провадженню номер за ЄДРВП 21399712 від
15.09.2010 року по примусовому виконанню
виконавчого листа Ковельського
міськрайонного суду по справі №2-116/2010
провадження від 27.08.2010 року про
стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_8 в
користь ПАТ "ОТП Банк" борг за кредитним
договором в сумі 177 787 (сто сімдесят сім
тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 97
копійок. Дане виконавче провадження
перебуває у складі зведеного
виконавчого провадження номер за ЄДРВП
29220123. Об'єднання у зведене виконавче
провадження проводиться до вимог
статті 33 Закону України «Про виконавче
провадження» та статті 49 Закону
України «Про виконавче провадження» в
редакції до 11.03.2011 року.

Вважаємо, що доводи та міркування
ОСОБА_1 в скарзі на дії державного
виконавця з подальшими уточненнями є
безпідставними та надуманими, а тому не
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 20 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі якщо у процесі виконавчого
провадження з'ясувалося, що майна
боржника, на яке можливо звернути
стягнення, недостатньо для задоволення
в повному обсязі вимог стягувача, але
майно боржника виявлено на території
іншого органу державної виконавчої
служби, державний виконавець звертає
стягнення на таке майно в порядку,
передбаченому цим Законом, за
погодженням з начальником відділу
державної виконавчої служби, якому він
підпорядкований, та за умови, що
стягувач авансує витрати на
організацію та проведення виконавчих
дій. Про вчинення виконавчих дій на
території іншого органу державної
виконавчої служби державний
виконавець повідомляє начальникові
такого органу.

Відповідно до листа з вих. №14854/9 від
21.03.2012 року, який було адресовано
начальнику ВДВС Володимир-Волинського
міськрайонного управління юстиції та
боржнику ОСОБА_1 повідомлялось 23.03.2012
року, що будуть проводиться виконавчі
дії відносно майна, що належить
боржнику. Копію даного листа мною
особисто 23.03.2012 року доставлено до ВДВС
Володимир-Волинського МРУЮ. А при
ознайомленні з даним листом 23.03.2012 року,
боржник ОСОБА_1 оригінал даного листа
знищив. При виготовленні копії даного
листа з метою уточнення дати та
вихідного номера необхідно було
встановити із журналу вихідної
кореспонденції за 2012 рік.

Згідно акта державного виконавця від
23.03.2012 року було дійсно встановлено
наявність майна, що належить боржнику
за адресою АДРЕСА_1 на подвір'ї поблизу
приватного будинку. В даному акті
наявний підпис представника стягувана
ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_5 Усі акти
державним виконавцем 23.03.2012 року
складалися за місцем вчинення
виконавчих дій.

При проведенні виконавчих дій 23.03.2012
року відносно майна боржника
автомобіль «Мітцубісі Паджеро», 2008
року випуску, державний номер НОМЕР_1
державним виконавцем було складено акт
опису й арешту майна. В акті опису й
арешту було вказано, щоописане майно
буде передано для реалізації 28.03.2012
року, на описане майно було також
накладено арешт і встановлено
обмеження права користуватися ним.
Також при складанні акта було вказано,
що вартість майна буде визначено
шляхом експертизи, при цьому сторонам
роз'яснено їх право на оскарження дій
державного виконавця у начальника
органу державної виконавчої служби та
в суді. Копію акта було вручено
особисто боржнику ОСОБА_1 під розписку,
також його було попереджено про
кримінальну або матеріальну
відповідальність за розтрату,
відчуження, приховування чи підміну
описаного майна. Повідомлень про
оскарження дій державного виконавця
при складанні акта опису й арешту від
23.03.2012 року та протягом встановленого
законом 10-денного терміну на подання
відповідних скарг та/або позовних заяв
від сторін виконавчого провадження не
надходило.

Відповідно до ухвали Ковельського
міськрайонного суду про надання
тимчасового доступу до документів від
25.02.2014 року та згідно Протоколу від
27.02.2014 року та опису речей і документів,
які були вилучені на підставі ухвали
слідчого судді, суду оригінал акта
опису й арешту було тимчасово вилучено
з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до статті 40 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
необхідності розшуку транспортного
засобу боржника державний виконавець
виносить постанову про такий розшук,
яка є обов'язковою для виконання
органами внутрішніх справ. А тому
вважаємо, щодо доводи боржника
викладені у скарзі щодо незаконності
постанови про розшук транспортного
засобу від 25.11.2011 року є безпідставними
та надуманими.

Відповідно до статті 31 Закону України
«Про виконавче провадження» в редакції
від 11.03.2011 року, копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Також, додатково повідомляємо, що
відносно боржника державним
виконавцем до правоохоронних органів
05.03.2013 року було направлено подання про
притягнення до кримінальної
відповідальності в порядку ст. 388 КК
України за незаконні дії, щодо майна на
яке було накладено арешт.

Також, відповідно до ч. 2 статті 30 Закону
України «Про виконавче провадження»,
строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

А щодо завершення виконавчого
провадження на підставі п. 6 ч. 1 статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження», закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнень, то дана
норма Закону застосовується виключно
при стягненні аліментних платежів. А
тому закінчення виконавчого
провадження ВП № 21399712 від 16.09.2010 року на
підставі п. 6 ч. 1 статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження» неможливе.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Відповідно до Інструкції з організації
примусового виконання рішень, що
затверджена наказом Міністерства
юстиції України 02.04.2012 року № 512/5,
зокрема п. 1.5. під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами. Також,
згідно з п. 1.8. вимога державного
виконавця є письмовим документом, який
складається у випадках, передбачених
Законом, та є обов'язковою для
виконання органами, установами,
організаціями, посадовими особами і
фізичними особами щодо надання
державному виконавцю документів або їх
копій, необхідних для здійснення його
повноважень, вчинення інших дій,
необхідних для виконання рішення. У
вимозі зазначаються: а) найменування
органу ДВС; б) дата відкриття та номер
виконавчого провадження; в) реквізити
виконавчого документа, на підставі
якого відкрито виконавче провадження
(його резолютивна частина у разі
потреби); г) прізвище, ім'я та по
батькові державного виконавця; ґ)
перелік дій, які необхідно вчинити; д)
строк виконання вимоги; є) наслідки
невиконання вимоги. Вимога
підписується державним виконавцем та
надсилається поштою чи іншими засобами
зв'язку або вручається державним
виконавцем особі, яка зобов'язана
вчинити дії.

ОСОБА_3 додатково ствердив, що ОСОБА_1
пропущено строк на звернення до суду зі
скаргою.

Заслухавши заявника, його представника
та головного державного виконавця,
долучені до справи письмові докази, суд
приходить до наступного висновку:

- із скарги ОСОБА_1 слідує, що він лише 15
травня 2014 року після неодноразових
письмових звернень до Держаної
виконавчої служби отримав документи, в
тому числі і Постанову про відкриття
виконавчого провадження від 15.04.2010
року, він також ствердив в судовому
засіданні, що про виконавчі дії
відносно нього йому стало відомо після
оголошення підозри в скоєнні ним
злочину.

Однак дані ствердження заявника
повністю спростовуються наступними
доказами:

- повідомленням ОСОБА_1 про відкриття
виконавчого провадження 15.04.2010 року,
надісланого рекомендованим листом /а.с.
22/

- вимогою державного виконавця про
надання заставленого майна суб'єкту
оціночної діяльності від 19.11.2012 року,
надісланого рекомендоаваним листом
/а.с. 74/

- попередженням про відповідальність
за не виконання рішення суду від 21.01.2013
року, надісланого ОСОБА_1
рекомендованим листом;

- поясненнями ОСОБА_1 на ім'я начальника
Ковельського ВДВС від 05.11.2012 року та
28.12.11 року в яких він стверджує, що
автомобіль «Мітсубісі Паджеро»
знаходиться у нього на зберіганні, а
також дає пояснення щодо зведеного
виконавчого провадження /а.с. 90-91/

- ним підписано і акт опису і арешту
майна 28.12.2011 року /а.с. 92-93/

- на підставі подання Державної
виконавчої служби від 05.03.2013 року було
відкрито кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_1 за незаконні дії
щодо заставного майна і ця справа
перебуває в провадженні Ковельського
міськрайонного суду, що також
спростовує пояснення ОСОБА_1, що про
виконавчі дії відносно нього йому
стало відомо лише в травні 2014 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи які залучаються до проведення
викоанвчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією, або бездіяльністю
державного викоанвця чи іншої
посадової особи Державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Ст. 385 ЦПК України визначено, що скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод. Пропущений з
поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи, що виконавчі дії, які були
вчинені державним виконавцем мали
місце у 2010-2013 роках у передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження» десятиденний строк
оскаржені не були та поважних причин
які би були підставою для поновлення
пропущеного строку звернення до суду
зі скаргою заявник не навів і
клопотання про це не заявляв.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази які би свідчили про те, що
заявник пропустив строк на звернення
до суду з поважних причин, а про
проведення виконавчих дій щодо нього
свідчать наведені вище докази.

Згідно вимог ст. 72 ЦПК України, право на
вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Встановлений законом строк звернення
до суду зі скаргою на дію або
бездіяльність державного виконавця є
процесуальним строком.

Враховуючи наведене, суд приходть до
переконання про залишення скарги
ОСОБА_1 на дії державного виконавця без
розгляду.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 72, 209, 210, 212, 213, 214, 383,
385 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_3 - залишити
без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
протягом п»яти днів від дня її
проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:В. О. Лесик