У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року
м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого
Василевича В.С.

Суддів: Малько О.С.,
Демянчук С.В.

при секретарі Пиляй
І.С.

з участю представника
ТзОВ «Вердикт Фінанс»

Пилипіва І.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» на заочне рішення
Зарічненського районного суду від 6
травня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Зарічненського
районного суду від 6 травня 2014 року
позов у даній справі задоволено
частково.

Звернуто стягнення на предмет
застави-легковий автомобіль
іноземного виробництва марки Chevrolet, 2006
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності відповідачеві в рахунок
погашення заборгованості за договором
споживчого кредиту та застави
транспортного засобу із визначенням
способу його реалізації шляхом
проведення прилюдних торгів та
встановленням початкової ціни для його
реалізації - 73972 грн.

В апеляційній скарзі позивач
доводить про незаконність та
необґрунтованість рішення через
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вказує, що, не застосувавши
положень ст.26, ст.30 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та п.9.5 Договору
про надання споживчого кредиту», якими
передбачено право заставодержателя на
продаж автомобіля шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою, тобто самостійно на власний
розсуд обрати спосіб звернення
стягнення на предмет застави, суд
дійшов неправильного висновку про
продаж заставленого автомобіля на
публічних торгах.

По наведених підставах просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів справи та як
це встановлено судом першої інстанції,
5 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та відповідачем був укладений договір
про надання споживчого кредиту в
розмірі 14647 грн. дол.США на придбання
автомобіля із строком повернення
кредиту до 28 листопада 2014 року.

На забезпечення виконання
зобов'язання відповідач передав у
заставу легковий автомобіль
іноземного виробництва марки Chevrolet, 2006
року випуску з оціненою сторонами
вартістю 73972 грн.

________________________________________________________________________
______

Провадження 22-ц/787/1479/2014
Суддя-доповідач в суді І інстанції:
Снітчук Р.М.

Головуючий суддя: Василевич В.С.

В подальшому відбулось
відступлення права вимоги за кредитним
договором і договором застави. Ці
вимоги перейшли до позивача.

Відповідач своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконав,
допустив заборгованість у розмірі 76 450
грн., у зв'язку з чим в позивача виникло
право на звернення стягнення на
предмет застави.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення на предмет застави. За
рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити вимогу в повному обсязі
свою вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення.

Частинами 1,2 ст. 590 цього ж Кодексу
встановлено, що звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'зання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону
України «Про заставу» звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
в порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із
зазначеним законом.

Ст.26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» визначено
позасудові способи звернення
стягнення на предмет
забезпечувального зобов'язання, згідно
з якою обтяжувавач має право на власний
розсуд обрати, в числі інших, продаж
обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

Отже, в зазначеній нормі йдеться
про визначення позасудових способів
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

За змістом ст.591 ЦК України, якщо в
договорі передбачено позасудові
способи звернення стягнення на майно,
які можуть бути застосовані до
відповідного майна з огляду на вимоги
закону, то реалізація предмета застави
може здійснюватись як на умовах
передбачених договором (позасудовий
порядок) так і на публічних торгах.

Обрання судом способу реалізації
заставленого майна, на який звернене
стягнення, шляхом продажу його з
публічних торгів закону не суперечить.

Права стягувача у даному випадку
не порушуються.

Враховуючи, що рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.307, ст.308, ст. ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» відхилити.

Заочне рішення Зарічненського
районного суду від 5 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею чинності.

Головуючий:
Василевич В.С.

Судді:
Малько О.С.

Демянчук С.В.