АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/7802/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Захарчук
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 липня 2014 року
м.Київ

колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва у складі:

головуючого судді -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
на рішення Подільського районного суду
міста Києва від 4 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач
Публічне акціонерне товариство
«Приватбанк» звернувся з позовом до
відповідача ОСОБА_2 і просив винести
рішення, яким сятгнути на свою кристь
заборгованість за картковим кредитним
рахунком у розмірі 21.095 грн.92 коп.

Послався на те, що між сторонами
29.10.2007 року укладено кредитний договір
без номера, згідно якого ОСОБА_2
отримала у банкау кредит у сумі 7.000
дол.США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Позивач зазначає, що на
підтвердження виникнення кредитних
відносин відповідачка підписала
особисто заяву про видачу кредиту, що
фактично є кредитним договором. Згідно
заяви, підписаної відповідачко, слідує,
що вона ознайомлена з Умовами надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою.

Так, відповідно до п.9.12 Умов та
Правил надання банкііввських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же строк.

А згідно п.6.5 Умов надання
банківських послуг позичальник
зобов»язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором.

Крім того, як зазначив позивач,
відповідно до п.8.6 Умов надання
банківських послуг, при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов»язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов»язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5%
від суми позову.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 не
виконувала свої зобов»язання з
погашення кредиту, банк звернувся з
даним позовом до суду.

Рішенням Подільського районного суду
міста Києва від 4 квітня 2014 року у
позові відмовлено з тих підстав, що
банк не навів доказів надання кредиту
ОСОБА_2.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
ПАТ»Притватбанк» звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
заочне рішення Подільського районного
суду міста Києва від 4 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Як слідує з матеріалів справи і таке
встановлено судом, відповідно до заяви,
наданої ПАТ»Приватбанк» суду, слідує,
що 29.10.2007 року ОСОБА_2 звернулась до
Банку з заявою про відкриття
карткового рахунку з кредитним лімітом
у розмірі 7.000 дол.США, на підставі чого,
Банк, начеб-то їй видав кредит в
указаній сумі з базовою процентною
ставкою 1,5% на місяць, з розрахунку 360
днів у році на термін до 30.10.2017 року
/а.с.10-11/.

Указана заява, за твердженням позивача
ПАТ»Приватбанк», є підтвердженням
виникнення між сторонами кредитних
відносин.

Оскільки жодного погашення указаного
кредиту позичальником не
здійснювалось, ПАТ»Приватбанк»
звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правомірно послався на те, що будь-яких
інших доказів наявності кредитних
взаємовідносин між сторонами, позивач
суду не надав.

При цьому, відповідачка ОСОБА_2,
дізнавшись лише в суді апеляційної
інстанції, що вона має якісь
зобов»язання перед банком, зазначила,
що вище зазначений договір з банком
вона не підписувала і не мала такого
наміру.

При цьому, як зазначила відповідачка,
вона не заперечує, що на копії заяви про
відкриття карткового проставлений її
підпис, однак позивачем
сфальсифіковано цю заяву про
відкриття карткового рахунку з
використанням її підпису, взятого із
документів по раніше існуючим
кредитним взаємовідносинам між
сторонами.

Указані твердження відповідача ОСОБА_2
представником ПАТ»Приватбанк» в
судовому засіданні не спростовані і не
заявлялось клопотання про призначення
технічної експертизи щодо висунутих
відповідачкою заперечень в частині
фальсифікації документів.

В силу ст.509 ЦК України зобов»язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов»язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про відсутність доказів
укладення між сторонами кредитного
договору та отримання ОСОБА_2 у
ПАТ»Приватбанк» кредитних коштів у
сумі 7.000 дол.США, а тому у задоволенні
позову правомірно відмовлено.

Рішення суду ухвалене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду.

Кернуючись ст.ст.307,308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
відхилити, а рішення Подільського
районного суду міста Києва від 4 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді