Дата документу 01.07.2014
Справа № 501/2195/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Іллічівську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 (третя
особа - Іллічівська міська рада) про
визначення частини спільної земельної
ділянки в користування,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 (третя
особа - Іллічівська міська рада) про
визначення частини спільної земельної
ділянки в користування стверджуючи, що
йому на підставі договору дарування
від 04 квітня 2011 року належить 8/25 частин
садибного (індивідуального) житлового
будинку АДРЕСА_1 та який в цілому
складається з одного кам'яно - бутового
будинку під літерою «А», загальною
площею 147,3 кв.м., в тому числі житловою
площею 87,7 кв.м. та господарчих будівель
та споруд: сараї під літерами «Б, Д, Е, Н,
П, У, Ф», літні кухні під літерами «Г, З»,
вбиральні під літерами «И, Т, Я»,
дворові споруди №1.

Позивач вказує, що рішенням
Іллічівського міського суду Одеської
області від 24 вересня 2012 року вказаний
житловий будинок з надвірними
спорудами поділений між
співвласниками в натурі та йому в
рамках його ідеальної частки 8/25
виділено у жилому будинку літ «А», що
розташований по АДРЕСА_2, яка
складається з приміщень; 3-1 туалет
площею 1,4 кв.м., 3-2 - кухні - їдальні
площею 13,9 кв.м., 3- жилої кімнати площею
9,9 кв.м., 3-4 - жилої кімнати площею 13,7
кв.м., загальною площею 38,9 кв.м., в тому
числі житловою площею 23,6 кв.м. По
надвірних спорудах йому (позивачу)
виділено літню кухню літ. «З», підвал
літ. «з» і цистерну №1. Земельна
ділянка, на якій розташована садиба в
цілому знаходиться в комунальній
власності, певної домовленості між
співвласниками житлового будинку щодо
порядку користування земельною
ділянкою не має, що сприяє виникненню
постійних спорів між співвласниками
домобудування.

З метою визначення можливих варіантів
порядку користування спірною
земельною ділянкою між співвласниками
позивач звернувся до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будексперт-Т», згідно якого, як
співвласнику 8/25 у праві спільної
часткової власності на садибу в цілому,
передбачається виділення у
користування земельної ділянки площею
974 кв.м., на якій розташована частина
житлового будинку (квартира №3) та
господарські споруди, що виділені йому
(позивачу) в натурі.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
суду з даним позовом та просить суд
визначити йому частину спільної
земельної ділянки загальною площею 3335
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_3, право на користування якою він
має, площею 974 кв.м., з межами відповідно
до варіанту, наведеного у висновку
експертного дослідження №689/2013 ТОВ
«Будексперт-Т» від 04.04.2013 року, під
частиною домобудування та надвірними
будівлями, що перебувають у власності
ОСОБА_1 та відповідають його ідеальній
частці 8/25 у праві спільної часткової
власності на садибу в цілому, на яку
вхід і в'їзд здійснюється з ділянки
загального користування.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позов в повному
обсязі з тих самих підстав.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 заперечили проти задоволення
позову, частково визнали позов, надали
письмові заперечення (а.с.33-35, 64-66),
мотивуючи тим, що вони заперечують
проти запропонованого варіанту
розділу земельної ділянки, просили
встановити огорожу, яка відокремлює
їхні ділянки та прохід на огороди від
будинку позивача. Також відповідачі
зазначили, що вони не можуть розпочати
ремонт сараю, з ними не погоджено
прибудова кухні/ веранди і навісу, який
заважає їм проходити для ремонту сараю
і туалету.

Інші відповідачі - ОСОБА_7, ОСОБА_8 були
належним чином повідомлені про день і
час судового розгляду справи, однак до
суду не з'явилися, причини своєї
відсутності до суду не надали.

Представник третьої особи -
Іллічівської міської ради був належним
чином сповіщений про день і час
судового розгляду справи, до суду не
з'явився та надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, проти
позову не заперечив та зазначив, що
орган місцевого самоврядування не може
визначити розмір часток земельної
ділянки та вважає за можливе
визначення часток на підставі висновку
експертного дослідження №689/2013 від
04.04.2013 року (а.с.52-54).

Заслухавши присутніх сторін по справі,
вивчивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору дарування від 04 квітня 2011 року
(а.с.9-11), ОСОБА_1 належить 8/25 частин
садибного (індивідуального) житлового
будинку АДРЕСА_1 та який в цілому
складається з одного житлового
кам'яно-бутового будинку під літерою
«А», загальною площею 147,3 кв.м., в тому
числі житловою 87,7 кв.м та господарчих
будівель та споруд: сараї під літерами
«Б, Д, Е, Н, П, У, Ф», літні кухні під
літерами «Г, З», вбиральні під літерами
«И, Т, Я», дворові споруди №1.

В ч.1 вказаного договору вказано, що
земельна ділянка, на якій розташована
відчужувана частка житлового будинку
знаходиться у користуванні
Дарувальників, що підтверджується
довідкою №294, виданою Малодолинською
сільською адміністрацією Іллічівської
міськради Одеської області 28 березня
2011 року (а.с.9).

Відповідно до копії технічного
паспорту (а.с.12-17), виготовленого КП
«Бюро технічної інвентаризації» 22.02.2012
року та звіреного в судовому засіданні
з оригіналом вбачається, що є також і
інші співвласники садибного
(індивідуального) житлового будинку -
ОСОБА_3 у розмірі 9/125, ОСОБА_4 у розмірі
9/125, ОСОБА_7 у розмірі 9/125, ОСОБА_5 у
розмірі 9/125, ОСОБА_8 у розмірі 9/125, ОСОБА_6
у розмірі 3/10.

Вказане також підтверджується копіями:
договору купівлі-продажу від 03.03.2000
року (а.с.67), реєстраційним посвідченням
(а.с.68), свідоцтвом про право на спадщину
за заповітом від 24.09.2004 року (а.с.76).

Згідно плану земельної ділянки, яка
додається до технічного паспорту
(а.с.13), загальна площа земельної
ділянки складає 3335 кв.м.; всього під
будинком та допоміжними будівлями 351
кв.м., з них: під будинком - 215 кв.м. та під
будівлями - 136 кв.м.; під двором - 1104 кв.м.

Згідно рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 24 вересня 2012
року вказаний житловий будинок з
надвірними спорудами поділений між
співвласниками в натурі та ОСОБА_1 в
рамках його ідеальної частки 8/25
виділено у жилому будинку літ «А», що
розташований по АДРЕСА_2, яка
складається з приміщень; 3-1 туалет
площею 1,4 кв.м., 3-2 - кухні - їдальні
площею 13,9 кв.м., 3- жилої кімнати площею
9,9 кв.м., 3-4 - жилої кімнати площею 13,7
кв.м., загальною площею 38,9 кв.м., в тому
числі житловою площею 23,6 кв.м. По
надвірних спорудах ОСОБА_1 виділено
літню кухню літ. «З», підвал літ. «з» і
цистерну №1 (а.с.18-20). Вказаний варіант
відповідає порядку користування
будинком і відповідними
господарськими спорудами, який
фактично склався між співвласниками.

В судовому засіданні встановлено та не
заперечувалося сторонами по справі, що
земельна ділянка, на якій розташована
садиба в цілому знаходиться в
комунальній власності, певної
домовленості між співвласниками
житлового будинку щодо порядку
користування земельною ділянкою не
має.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Якщо договір між співвласниками про
порядок володіння та користування
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності посвідчений нотаріально, він
є обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Відповідно до ч.3 ст.42 Земельного
Кодексу України встановлено, що
порядок використання земельних
ділянок, де розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Також, відповідно до ч.1 ст.88 Земельного
Кодексу України, володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній частковій власності,
здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Згідно до ч.4 ст.120 Земельного Кодексу
України, у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Відповідні правові позиції наведені в
п.18 «г» Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року №7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ». Так, при переході
права власності на будівлі та споруди
за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з
положеннями чинної до цієї дати статті
30 ЗК до набувача від відчужувача
переходить належне йому право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких
випадках право власності на земельну
ділянку або її частини могло
переходити відповідно до статті 120 ЗК
2001 року на підставі цивільно-правових
угод, а право користування - на підставі
договору оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем. До особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно
зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін
до статті 120 ЗК Законом України від 27
квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею
120 ЗК, переходило право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором; а якщо договором це не було
визначено, до набувача переходило
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. При переході права
власності на будинок або його частину
за договором довічного утримання до
набувача переходило право на земельну
ділянку, де вони розташовані, на умовах,
на яких ця ділянка належала
відчужувачу. В разі переходу права
власності на будівлі та споруди до
кількох осіб право на земельну ділянку
визначалось пропорційно часткам осіб у
вартості будівлі та споруди, якщо інше
не передбачено в договорі відчуження
останніх, а при переході права
власності на будівлі та споруди до
фізичних або юридичних осіб, які не
могли мати у власності земельні
ділянки, до них переходило право
користування земельною ділянкою. З 1
січня 2010 р. до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) відповідно до
статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції
Закону України від 5 листопада 2009 р. №
1702-VІ.

Згідно висновків експертного
дослідження №689/2013 від 04.04.2013,
складеного судовим експертом,
спеціалістом ОСОБА_9 (а.с.21-27):

- пропонується один можливий варіант
порядку користування земельною
ділянкою площею 3335 кв.м. (згідно даних
технічного паспорту) за адресою:
АДРЕСА_1, виходячи з права власності в
житловому будинку і розмірів часток
співвласників 8/25+3/10+9/25 при умові
створення цільної ділянки, яка включає
в себе площу забудови, двір, огород з
пристрою в'їзду з ділянки загального
користування з можливою компенсацією
вартості будівель літ «П» і літ «Т».

При запропонованому варіанті №1
порядку користування земельною
ділянкою пропонується досліджену
земельну ділянку розділити на шість
ділянок.

В результаті цього співвласнику №1
(розмір долі 9/25) виділяється дві
ізольованих ділянки плюс частина в
ділянці загального користування
площею 131 кв.м. (з загальної площі 258
кв.м.). На одній ділянці, площею 274 кв.м.
розташована частина житлового будинку,
господарські будівлі (літ. «Х», «Б1»,
«В1»). Вхід і в'їзд на цю частину
земельної ділянки здійснюється
безпосередньо з АДРЕСА_4 Другу земельну
ділянку, площею 818 кв.м. пропонується
виділити в глибині ділянки, по границі
з ділянкою АДРЕСА_5 Вхід на цю частину
земельної ділянки здійснюється через
ділянку загального користування.

Співвласнику №2 (розмір долі 3/10)
виділяються дві ізольованих ділянки
плюс частина в ділянці загального
користування площею 110 кв.м. (із
загальної площі 358 кв.м.). На одній
ділянці площею 198 кв.м. розташована
частина житлового будинку,
господарські будівлі (літ. «Г», «Д»,
«Я»). Вхід і виїзд на цю частину
земельної ділянки здійснюється з
ділянки загального користування. Другу
земельну ділянку, площею 713 кв.м.
пропонується виділити в глибині
ділянки, по задній межі ділянки. Вхід на
цю частину земельної ділянки
здійснюється через ділянку загального
користування. На цій частині земельної
ділянки будівлі відсутні.

Співвласнику №3 (розмір долі 8/25)
виділяється ділянка площею 974 кв.м., на
якій розташована частина житлового
будинку, господарські будівлі (літ. «З»,
«П», «Т») плюс частина в ділянці
загального користування площею 117 кв.м.
(з загальної площі 358 кв.м.). Вхід і в'їзд
здійснюється з ділянки загального
користування.

Загальна вартість відновлення
(заміщення) сараю літ «П» і вбиральні
літ «Т», розташованих на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_3, визначена
станом на квітень 2013 року складає 1739
грн.

Запропонований варіант порядку
користування земельною ділянкою
відповідає ідеальній частці 8/25 у праві
спільної часткової власності на садибу
в цілому, якою володіє ОСОБА_1

Отже, суд вважає, що можливість
визначення порядку користування
земельною ділянкою, у вигляді
запропонованому експертом,
узгоджується з загальними засадами
цивільного законодавства щодо
справедливості і розумності (ст.3 ч.1 п.6
ЦК України), та з нормами цивільного та
земельного законодавства України.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивач обґрунтовано звернувся до
суду з позовом про визначення частини
спільної земельної ділянки в
користування, тому позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 15-16, 358 ЦК України, ст.ст.42, 88, 120 ЗК
України, ст.ст.213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Визначити ОСОБА_1 частину спільної
земельної ділянки загальною площею 3335
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_3, право на користування якою він
має, площею 974 кв.м., з межами відповідно
до варіанту, наведеного у висновку
експертного дослідження №689/2013 ТОВ
«Будексперт-Т» від 04.04.2013 року, під
частиною домобудування та надвірними
будівлями, що перебувають у власності
ОСОБА_1 та відповідають його ідеальній
частці 8/25 у праві спільної часткової
власності на садибу в цілому, на яку
вхід і в'їзд здійснюється з ділянки
загального користування.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Іллічівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги, яка подається
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення, або отримання його копії.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області
М.І.Петрюченко