Справа №: 398/9354/13-цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" липня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого
- судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко
І.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Олександрії
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним,-

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь
відповідачки, недійсним внаслідок
застосування до заповідача фізичного
та психічного тиску.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла її
баба ОСОБА_3. Після смерті останньої
відкрилася спадщина, яка складається
із житлового будинку разом із
господарськими будівлями, що
знаходиться м. Олександрії по вул.
Куйбишева, 5.

Спадкоємцем за заповітом від 1
листопада 2012 р., посвідченим приватним
нотаріусом Олександрійського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, є її
рідна сестра ОСОБА_2

Цей заповіт скасував попередній,
який ОСОБА_3 свого часу склала на її,
позивачки, користь.

Досягнувши повноліття, її сестра
ОСОБА_2 постійно не проживала з бабою, а
була лише зареєстрована в будинку. До
середини 2012 р. вона проживала в м.
Києві, а потім повернулася до
Олександрії та оселилася із своїм
співмешканцем у баби. Коли
відповідачка дізналася, що баба склала
заповіт не на її користь, то з цією
обставиною не змогла змиритися та
почала застосовувати до неї психічне
та фізичне насильство з метою
спонукання до зміни заповіту та
усунення її, ОСОБА_1, від спадкування.
ОСОБА_2 та її співмешканець вживають
наркотичні засоби, в зв'язку з чим
перебувають на обліку в наркологічному
диспансері та мають судимість. За
період спільного проживання з бабою
ОСОБА_2 систематично здійснювала
насильство по відношенню до неї,
домагаючись зміни заповіту. Одного
разу під час чергового насильства вона
штовхнула бабу, внаслідок чого останню
було госпіталізовано до лікарні з
переломом ноги.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5
підтримали позов.

Позивачка пояснила, що в лютому 2012
р. її рідна сестра ОСОБА_2 повернулася
із Києва до м. Олександрії і всупереч
бажанню баби оселилася в будинку
останньої. ОСОБА_2 та її співмешканець
вживали наркотичні засоби, вели себе
зухвало. Стан баби значно погіршився.
Сусіди чули, що відбувається у будинку,
скаржилися до міліції. Після того як
сестра з її, ОСОБА_1, слів дізналася про
заповіт, то стала чинити перешкодити у
спілкуванні з бабою. Зараз в будинку
проживає ОСОБА_2, її співмешканець та
її троє дітей.

Представник позивача ОСОБА_5
вважає, що заповіт, складений на
користь відповідачки, не відповідає
волі особи, яка його склала, а тому є
підстави, передбачені ч.1 ст. 231 ЦК
України, для визнання його недійсним.

Відповідачка, належно
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання на
повторний виклик не з'явилася, причини
неявки не повідомила, заперечень не
подала.

Зі згоди позивачки суд ухвалює
заочне рішення на підставі наявний у
справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивачки
та її представника, показання свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Суд встановив, що 1 листопада 2012 р.
ОСОБА_3 склала заповіт на користь
ОСОБА_2, який за часом складено пізніше,
ніж попередній, що був складений на
користь позивачки ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2
р. ОСОБА_3 померла. Позивачка ОСОБА_1
оспорює заповіт, вважаючи, що він
складений під впливом фізичного та
психічного тиску з боку відповідачки
ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦК України
правочин, вчинений особою проти її
справжньої волі внаслідок
застосування до неї фізичного чи
психічного тиску з боку другої
сторони або з боку іншої особи,
визнається судом недійсним.

Загальні вимоги до заповіту
викладені в ст. 1247 ЦК України.

Зміст та форма заповіту,
складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
відповідає цим вимогам: він складений
у письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складання, особисто
підписаний заповідачем, посвідчений
нотаріусом за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях (ч.4 ст. 60 ЦК України).

Позивачка не навела жодного
беззаперечного доказу на
підтвердження обставин складення
заповіту, зокрема, того, що його
складено ОСОБА_3 проти її волі
внаслідок фізичного та психічного
тиску з боку відповідачки.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що з
того часу, як ОСОБА_2 повернулася із
Києва до Олександрії та оселилася в
будинку ОСОБА_3, вони з його мешканцями
не спілкувалися. Як складалися
взаємовідносини між ними, їм, свідкам,
відомо зі слів сторонніх осіб. До
повноліття ОСОБА_2 виховувала ОСОБА_3,
бо її матір була позбавлена
батьківських прав. ОСОБА_2 не мала
іншого житла.

Доказів, які б свідчили про
порушення вимог щодо умов вільного
волевиявлення заповідача, суду не
надано.

Мотиви, якими керувався заповідач
ОСОБА_3, надаючи перевагу у спадкуванні
одній із онучок, відомі лише
заповідачу. Вона реалізувала своє
право, передбачене ч.1 ст. 1235 ЦК України,
та призначила спадкоємцем одну особу
- саме ОСОБА_2 (так зазначено прізвище в
заповіті).

Посилання позивачки на те, що
саме під впливом психічного та
фізичного тиску з боку ОСОБА_2 ОСОБА_3
змушена була скласти новий заповіт, є
лише її припущенням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 224-226
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту,
складеного 1 листопада 2012 р. ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 та посвідченого
приватним нотаріусом
Олександрійського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, недійсним
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя