Справа № 635/2504/14-ц
Провадження № 2/635/1568/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
18 червня 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:
головуючий - суддя Березовська І.В.
секретар судових засідань - Конєва А.О.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті
особи - Липецький сектор ГУ Державної
міграційної служби в Харківській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом, та
зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_5, що дії в інтересах свого
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
звернулася до суду із позовом, яким
просить визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування житлом -
будинком АДРЕСА_1 із знаттям його з
реєстраційного обліку за вказаною
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що її син ОСОБА_3 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. У вказаному будинку
зареєстрований, проте більше
п'ятнадцяти років не проживає колишній
член сім'ї попереднього власника
ОСОБА_4 Відповідач будинком не
цікавиться, комунальні послуги не
сплачує, його речей в будинку немає,
будинок залишив добровільно.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилися, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила ухвалити по справі
Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, про що в
матеріалах справи містяться
відповідні дані, причину неявки суду не
повідомив, заперечень за позовом або
заяви про розгляд справи у його
відсутність суду не надав.
Представник третьої особи
Липецького сектору ГУ Державної
міграційної служби в Харківській
області у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином, причини неявки суду не
Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224
ЦПК України, судом проведено заочний
розгляд справи.
У зв'язку з тим, що розгляд справи
відбувався у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності, прийшов
до наступних висновків.
Судом встановлено, що малолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посвідченого 12 березня 2013 року
державним нотаріусом Першої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області
Ольховською Л.М., зареєстрованого в
реєстрі № 1-116, після смерті батька
ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5,6,7)
В зазначеній будинку, зареєстрований
відповідач ОСОБА_4, який є братом
Судом встановлено, що відповідач не
проживає за місцем реєстрації, спірним
будинком не користується.
Факт непроживання відповідача за
місцем реєстрації підтверджується
інформацією Лук'янцівської сільської
ради Харківського району Харківської
області з якою вбачається, що ОСОБА_4 не
проживає в АДРЕСА_1 більше п'ятнадцяті
У ст. 41 Конституції України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, яка ратифікована
Законом України від 17 липня 1997 року №
475/97-ВР, закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися в
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння - у спосіб,
передбачений ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Права власника квартири, житлового
будинку визначені у ст. 383 ЦК України
та ст. 150 ЖК України і передбачають його
право використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
Проте, за ч. 2 цієї ж статті член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
своєї відсутності без поважних причин
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Тобто, аналіз змісту вказаної правової
норми свідчить про те, що право члена
сім'ї власника квартири (будинку)
користуватися цим житловим будинок
виникає лише за умови наявності у
власника права приватної власності на
це майно і пов'язано з існуванням між
власником та вселеною особою
сімейно-правових відносин, а відтак
припинення права власності особи на
таке житло припиняє право вселених нею
членів її сім'ї на користування цим
будинком, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК
України, за якою припинення обставини,
яка була підставою для встановлення
сервітуту, припиняє сам сервітут.
За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК України також
передбачено збереження права
користування житлом для членів сім'ї,
які припинили сімейні відносини з
власником будинку, лише при умові
збереження права власності на будинок
цього ж власника, тобто при незмінності
Враховуючи, що відповідач не набув
самостійного права користування
житлом з підстав, передбачених законом
(найм, оренда тощо), тому відповідно до
наведених вище норм матеріального
права після зміни власника він втратив
таке право і тому позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про зняття з
реєстрації, то в цій частині позов не
підлягає задоволенню, оскільки в
результаті визнання судом особи такою,
що втратила право користування житлом,
такі наслідки передбачені ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» без додаткового ухвалення
рішення суду. До відмови у знятті з
реєстрації на підставі рішення суду
про позбавлення права користування
жилим приміщенням (квартирою) права
позивача у цьому питанні не порушені і
тому суд відповідно до приписів ст. 16 ЦК
України про захист права лише у
передбачений законом чи договором
спосіб не має підстав для ухвалення
рішення з цього приводу.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 169, 209, 224-226 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2, що діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_3, до
ОСОБА_4, треті особи - Липецький сектор
ГУ Державної міграційної служби в
Харківській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом, та зняття з реєстраційного
обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким що
втратив право користування житлом -
будинком АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
відповідачем заяви про його перегляд,
подання апеляційної скарги позивачем,
у разі подання апеляційної скарги -
після розгляду справи апеляційним
судом.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подання до апеляційного суду
Харківської області через Харківський
районний суд Харківської області
протягом десяти днів апеляційної
скарги.

Суддя -
І.В. Березовська