22-ц/772/2278/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Луценко Л.В.Категорія:
24Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Міхасішин І.В.,
Жданкін В.В.,

при секретарі: Куленко О.В.,

за участю: представника апелянта
ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представник стягувача Шабатура О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від
17.06.2014 року про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України -

ВСТАНОВИЛА:

На примусовому виконанні у Вишенському
відділі ДВС Вінницького районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження № 43127207 з
виконання виконавчого листа №
127/27872/13-ц, виданого 25.04.2014 року
Вінницьким міським судом про стягнення
з ОСОБА_5 на користь Вінницького
національного медичного університету
ім. М.І.Пирогова боргу в сумі 69 558,57 грн.

17.06.2014 року Вишенський відділ ДВС
Вінницького міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про обмеження права виїзду ОСОБА_5 за
межі України.

Ухвалою міського суду від 17.06.2014 року
подання Вишенського відділу ДВС
задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_5
у праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати, а в задоволенні подання ДВС
відмовити.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді-доповідача, апелянта,
заявника, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

За змістом ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Задовольняючи подання, суд
першої інстанції враховував те, що
ОСОБА_5 ухиляється від виконання
рішення суду та майно належне
боржнику, на яке можливо звернути
стягнення не виявлено.

Колегія суддів вважає висновок
суду першої інстанції передчасним та
ухваленим за неповно з'ясованих судом
обставин справи, що мають значення для
справи.

Відповідно п.18 ст.11 Закону України « Про
виконавче провадження», у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець
звертається до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням .

Чинне законодавство не містить
визначення поняття "ухилення", практика
Конституційного Суду України щодо його
офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово
"ухилення" тлумачиться так: 1)
відступати, відхилятися, вивертатися; 2)
намагатися не робити чого-небудь, не
брати участі в чомусь; уникати; 3)
навмисно не давати відповіді на
запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення
словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України « Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

На думку колегії судів, особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
ЦПК України подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

На дану обставину суд першої
інстанції уваги не звернув та доказів
на

підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань у
державного виконавця не витребував.

У зв'язку з цим з метою всебічного і
повного з'ясування всіх обставин
справи, встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

З огляду на вищенаведене, судом першої
інстанції порушено порядок,
встановлений ст.377-1 ЦПК України для
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, а саме розглянуто подання без
участі державного виконавця та без
дослідження доказів, які б свідчили про
ухилення боржника від виконання
рішення суду, а тому ухвала суду
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312,315,317,319,387,388 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 17.06.2014 року про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України скасувати та передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:
Міхасішин І.В.

Жданкін В.В.

/ПІДПИСИ/

З ОРИГІНАЛОМ ВІРНО: