Справа №576/2100/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Демченко О. С.Номер
провадження 22-ц/788/1265/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В.
Б.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 20 травня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

21 серпня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, який
обґрунтовувало тим, що 02 липня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
укладений кредитний договір № SUGWG200000006,
за умовами якого остання отримала
кредит у розмірі 8000 доларів США на
початковий внесок для придбання
автомобіля з кінцевим терміном
повернення до 01 липня 2037 року та зі
сплатою процентів за користування
кредитом.

Ураховуючи те, що ОСОБА_3 не виконала
належним чином своїх зобов'язань за
кредитним договором, у зв'язку із чим
виникла заборгованість, банк просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором,
яка виникла станом на 11 липня 2013 року у
розмірі 18182,30 доларів США, яка
складається з 7922,16 доларів США -
заборгованість за кредитом, 4098,48
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 688
доларів США - заборгованість по комісії
за користування кредитом, 4578,04 доларів
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 31,29 та 864,33
доларів США - штрафи (фіксована частина
та процентна складова).

Рішенням Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 20 травня 2014
року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права, недоведеність обставин, що мають
значення для справи, просить зазначене
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

При цьому зазначає, що відповідач
не скористався своїм правом та не
заявив клопотання про застосування
строку позовної давності, а тому у суду
не було правових підстав для її
застосування.

Вказує, що сторонами в кредитному
договорі був встановлений строк
виконання основного зобов'язання до 01
липня 2037 року і саме з цього часу
повинен обчислюватися строк позовної
давності.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце розгляду справи, але в
судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи і перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що 02 липня 2007 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір № SUGWG200000006, за
умовами п. 7.1 якого банк зобов'язався
надати позичальнику кредитні кошти
шляхом видачі готівки через касу на
строк з 02 липня 2007 року по 01 липня 2037
року включно у вигляді не поновлюваної
лінії у розмірі 8000 дол. США на
початковий внесок, шляхом
перерахування відповідно до п. 1.2 та зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом,
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 0,2 % від суми
виданого кредиту щомісяця в період
сплати, відсотків за дострокове
погашення кредиту згідно з п. 6.2 даного
договору (а.с. 13-15).

За змістом п. 2.3.3 кредитного
договору позивач у справі, як
кредитодавець, у разі порушення
позичальником зобов'язань,
передбачених умовами договору,
наділений правом зажадати від
позичальника дострокового повернення
кредиту, сплати винагороди, комісії та
відсотків за користування кредитом або
розірвання договору в судовому порядку
(а.с. 13 зворот).

Станом на 11 липня 2013 року
заборгованість відповідача перед
банком становить 18182,30 дол. США, яка
складається з: 7922,16 дол. США
заборгованості за кредитом, 4098,48 дол.
США заборгованості по відсоткам за
користування кредитом, 688 дол. США
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 4587,04 дол. США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 31,29 дол. США -
штраф (фіксована частина), 864,33 дол. США -
штраф (процентна складова) (а.с. 5-8).

Ухвалюючи рішення про відмову ПАТ
КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач пропустив визначений законом
строк позовної давності для звернення
до суду з приводу захисту свого права
без поважних причин.

Проте, повністю погодитись з таким
висновком суду не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) громадянину у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
громадянин зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Статею 256 ЦК України, визначено поняття
позовної давності, згідно з якою це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатись
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки.

Пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України
передбачено, що позовна давність в один
рік застосовується, зокрема, до вимог
про стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності за
відсутності поважних причин її
пропущення, є підставою для відмови у
позові.

Згідно зі ст. 266 Цивільного кодексу
України зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеної у
постанові від 6 листопада 2013 року у
справі № 6-116цс13, предметом якої був
спір щодо стягнення заборгованості за
кредитним договором, початок перебігу
строку позовної давності відповідно до
ст. 261 Цивільного кодексу України
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов.
Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення. Позовна давність у таких
випадках обчислюється окремо по
кожному простроченому платежу.

З умов кредитного договору
вбачається, що у пункті 7.1. розділу 7
сторони передбачили період погашення
заборгованості з 20 по 25 число кожного
місяця. Погашення заборгованості за
кредитним договором (за винятком
винагороди, що сплачується в момент
надання кредиту) здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надати
банку кошти (щомісячний платіж) у сумі
99,32 дол. США для погашення
заборгованості за цим договором, що
складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам та винагороди (а.с.
15).

Як встановлено судом, останній
грошовий внесок на виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_3 сплатила на рахунок банку 31
грудня 2009 року, після чого
заборгованість більше не погашала, що
підтверджується розрахунком
заборгованості та не заперечувалось
представником позивача (а.с. 5-8).

Отже, позичальник порушила строки
сплати чергових платежів, передбачених
договором, у зв'язку із чим з 01 січня 2010
року у неї утворилась заборгованість
за кредитним договором. У свою чергу
банк звернувся до суду з позовом 21
серпня 2013 року.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачене право позикодавця
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів у разі прострочення
сплати чергових платежів. Аналогічні
положення містяться у п. 2.3.3 кредитного
договору.

Таким чином, вимоги банку про
дострокове повернення тієї частини
позики, що підлягає сплаті разом з
нарахованими процентами, а також
стягнення несплачених щомісячних
платежів з процентами в межах позовної
давності щодо кожного із цих платежів,
ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, висновок місцевого
суду про застосування позовної
давності до вимог банку про дострокове
повернення частини позики, що
залишилася, разом з нарахованими
процентами, а також стягнення
простроченої заборгованості за
кредитним договором, заявлених у межах
строку позовної давності, тобто з 01
січня 2010 року по 01 січня 2013 року, є
помилковим.

Відповідно до розрахунку банку станом
на 01 січня 2013 року ( в межах загального
строку позовної давності)
заборгованість по основному боргу
становить 7856,24 дол. США, заборгованість
по простроченому кредиту 65,92 дол. США,
заборгованість по процентам 3581,36 дол.
США, заборгованість по комісії 576 дол.
США, пеня станом на 01 січня 2012 року ( в
межах спеціального строку позовної
давності) становить 1569,79 доларів США
(а.с. 5-8, 163).

Колегія суддів вважає, що з відповідача
на користь банку підлягає стягненню
заборгованість по кредиту станом на 01
січня 2013 року, з урахуванням
заборгованості по пені на 01 січня 2012
року, у розмірі 13649,31 доларів США (7856,24 +
65,92 + 3581,36 + 576,00 + 1569,79), що у гривневому
еквіваленті згідно з курсом НБУ
складає 109067,99 грн.

Висновок місцевого суду про
початок перебігу позовної давності з
січня 2010 року та наявність підстав для
застосування позовної давності до
вимог банку про стягнення
заборгованості за кредитним договором
після 01 січня 2013 року, про що було
заявлено представником відповідача у
справі, грунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

За таких обставин, оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення вимог
банку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України підлягає вирішенню питання
розподілу судових витрат між
сторонами.

Так як позовні вимоги банку
задовольняються на 75,07 %, з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає
стягненню компенсація судового збору
за розгляд справи судом першої
інстанції 1090 грн. 68 коп.
(145276,60-36208,61=109067,99/145276,60 х 100=75,07 х 1452,77/100)
та за розгляд справи апеляційним судом
545 грн. 34 коп. (145276,60-36208,61=109067,99/145276,60 х
100=75,07 х 726,39/100).

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 20 травня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 13649
(тринадцять тисяч шістьсот сорок
девять) доларів 31 (тридцять один) цент
США, 1090 грн. 68 коп. компенсації судового
збору за розгляд справи судом першої
інстанції та 545 грн. 34 коп. - за розгляд
справи апеляційним судом.

Рішення набрало законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -