У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрно-промислова
фірма «Агроділо» до Держави Україна в
особі Державної казначейської служби
України, треті особи: Верховний Суд
України, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, про відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
28 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 04
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Аграрно-промислова
фірма «Агроділо» звернулися до суду з
позовом до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України, треті особи: Верховний Суд
України, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, про відшкодування
заподіяної моральної шкоди у розмірі
по 51 000 грн. кожному з позивачів.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28 січня 2014 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 04 березня 2014 року, позовну заяву
визнано неподаною та повернуто
позивачам.

У касаційній скарзі скаржники просять
скасувати ухвали місцевого та
апеляційного судів, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, дійшов обґрунтованого висновку, що
недоліки позовної заяви, визначені
ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2013 року, не усунуто.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 7 постанови від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим
суди мають звертати особливу увагу,
зокрема, на те, що у позовній заяві
повинні не лише міститися позовні
вимоги, а й бути викладені обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
і зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 28 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 04
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Кафідова О.В. Колодійчук
В.М. Фаловська І.М.