Справа № 521/5194/13-ц
Провадження № 4-с/521/39/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року

м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді – Бобуйок І.А.,

при секретарі – Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність старшого
державного виконавця Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2,
заінтересовані особи – ОСОБА_3,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», відділ служби по правам
дітей Одеської міської ради у
Малиновському районі,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2013 року ОСОБА_1, звернулась до
Малиновського районного суду м. Одеси
зі скаргою на бездіяльність старшого
державного виконавця Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2. 09.08.2013 року
скаржник ОСОБА_1 доповнила вимоги
скарги та просила визнати
неправомірною бездіяльність старшого
державного виконавця Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 у
виконавчому провадженні №В-3/1172 з
виконання виконавчого листа від 14.11.2011
року №2-122/2011 виданого Малиновським
районним судом м. Одеси.; Скасувати
постанову від 12.03.2013 року старшого
державного виконавця Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 про
закінчення виконавчого провадження
№В-3/1172 з виконання виконавчого листа
від 14.11.2011 року №2-122/2011 виданого
Малиновським районним судом м. Одеси.

05.05.2014 р. ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
судом було залучено до справи ПАТ
«УкрСиббанк», та відділ служби по
правам дітей Одеської міської ради у
Малиновському районі.

У судовому засіданні ОСОБА_1
ніяких доповнень та уточнень до скарги
не заявила, скаргу підтримала та
просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення скарги та просив
відмовити.

Представником ПАТ «УкрСиббанк» -
ОСОБА_5 були надані заперечення проти
скарги, де вона просила суд відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні її скарги.

Старший державний виконавець Зуєв Г.О
Другого Малиновського відділу ДВС
Одеського міського управління юстиції
в судове засідання не з’явився, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином та
своєчасно, причини неявки суду не
повідомив, пояснень та заперечень по
справі не надав.

Заінтересована особа - представник
відділу служби по правам дітей
Одеської міської ради у Малиновському
районі в судове засідання не з’явився,
про дату, час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином
та своєчасно, причини неявки суду не
повідомив. Також не надходило ніяких
пояснень та заперечень по справі.

Дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 23 лютого 2011
року у цивільній справі № 2-122/2011
частково задоволено позов ОСОБА_1, та
зокрема, зобов'язано ОСОБА_3, за свій
рахунок знести самочинно збудоване
нерухоме майно, побудоване ним за
адресою: АДРЕСА_1, та яке примикає до
квартири № 12 за цією адресою.

На підставі вказаного заочного рішення
суду від 23.02.2011 р., що набрало законної
сили 11.10.2011 р., Малиновським районним
судом м. Одеси видано відповідний
виконавчий лист від 14.11.2011 р.

Постановою старшого державного
виконавця Другого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2 від 24.11.2011 р. № В-3/1172 відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-122/2011 №В-3/1172 від
24.11.2011 р., ЄДРВП 30417964 та боржнику було
запропоновано виконати судове рішення
самостійно в строк до 01.12.2011 р.
Зазначеною постановою боржник був
попереджений про кримінальну
відповідальність за невиконання
рішення суду згідно ст. 382
Кримінального кодексу України.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження від 24.11.2011 р. була
відправлена боржнику за адресою
АДРЕСА_1, замовною кореспонденцією з
повідомленням про вручення.

У зв'язку із невиконанням рішення суду
в строк встановлений державним
виконавцем, постановою від 05.12.2011 року
на боржника ОСОБА_3, було накладено
штраф у розмірі 170,00 грн. згідно вимог
ст. 75, ч. 1 ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» та винесено
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору. Вказаною постановою
про накладення штрафу боржнику було
повторно запропоновано виконати
рішення суду у строк до 12.12.2011 р.

У зв'язку із повторним невиконанням
рішення суду в строк встановлений
державним виконавцем, постановою від
13.12.2011р. на божника ОСОБА_3, повторно
було накладено штраф у розмірі 340,00 грн.
згідно вимог ст. 75, ч. 2 ст. 89 Закону
України «Про виконавче провадження».
До прокуратури Малиновського району м
Одеси було направлено подання щодо
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності.

13.12.2011 р. від стягувача - ОСОБА_1, до
відділу надійшла заява про звернення
державним виконавцем до суду із
поданням щодо заміни способу та
порядку виконання судового рішення
шляхом знесення зазначеного у
виконавчому документі нерухомого
майна за рахунок стягувача.

22.12.2011 року до Малиновського районного
суду м. Одеси направлено відповідне
подання. Виконавче провадження було
зупинено на підставі ч. 1 ст. 38 Закону
України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 08 червня 2012 року у
цивільній справі № 2-122/2011, що набрало
законної сили 13.06.2012 р., задоволено
подання державного виконавця Зуєва
Г.О., змінено спосіб та порядок
виконання заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23.02.2011 року у даній цивільній
справі, а саме, визначено, що знесення
зазначеного у виконавчому документі
самочинно збудованого нерухомого
майна здійснюється за рахунок
стягувача шляхом виготовлення
стягувачем самостійно у строк,
встановлений державним виконавцем,
проекту зносу нерухомого майна та
проведення стягувачем робіт згідно
представленому проекту у строк,
встановлений державним виконавцем
Зуєвим Г.О.

Виконавче провадження по виконанню
зазначеного виконавчого документу
було поновлено 05.07.2012 р. Стягувач був
зобов'язаний запропонувати у строк до
11.07.2012 р. державному виконавцеві
організацію, яка має відповідну
ліцензію на виготовлення
проектно-смітної документації для
проведення робіт по зносу нерухомого
майна.

10.07.2012 р., до відділу від ОСОБА_1,
надійшла заява у якої стягувач
пропонує залучити до проведення
виконавчих дій по виготовленню
проектно-смітної документації НВЦ
«Екобуд»

Постановою від 11.07.2012 р. ТОВ «НВЦ
«Екобуд» було залучено до проведення
виконавчих дій з метою виготовлення
проектно-кошторисної документації по
знесенню нерухомого майна.

10.08.2012 р. до відділу надійшов проект
організації робот по знесенню будинку
та кошторисна документація на
проведення робіт по знесенню будинку.

10.08.2012 р. від ОСОБА_1, до відділу надійшла
заява, у якій стягувач просить залучити
до проведення робіт по знесенню
будинку згідно представленого проекту
НВЦ «ЕКОБУД».

Постановою державного виконавця Зуєва
Г.О. від 11.07.2012 року № В-3/1172 залучено на
платній основі для розроблення проекту
зносу нерухомого майна -
Науково-виробничий Центр «ЕКОСТРОЙ»,
якого зобов'язано розробити
проектно-кошторисну документацію щодо
зносу самочинно збудованого
нерухомого майна у строк до 11.09.2012 р.

На виконання зазначеної постанови
державного виконавця Зуєва Г.О. від
11.07.2012 р. № В-3/1172 ОСОБА_1, 10.08.2012 р. надано
державному виконавцю
проектно-кошторисну документацію щодо
зносу вказаного самочинно збудованого
нерухомого майна, яку виготовлено НВЦ
«ЕКОСТРОЙ». Проект та відповідно заява
було представлено стягувачем
державному виконавцеві безпосередньо.

10.08.2012 року державним виконавцем було
складено акт від 10.08.2012 року в якому
зафіксовано пояснення стягувача, що у
будинку періодично (ночують раз у
тиждень) мешкають господарі; стягувачу
невідомо, хто зареєстрований у будинку
(який необхідно знести); у будинку (який
необхідно знести) є майно.

В цей же день було направлено запит до
КП «ЖКС «Хмельницький».

17.08.2012р. до відділу від представника
боржника згідно довіреності надійшла
заява. У заяві боржник повідомляє, що
нерухоме майно, яке необхідно знести є
заставним. У заяві представник
боржника просить державного виконавця
звернутися до суду за роз'ясненням
подальшого виконання рішення суду. До
заяви боржником ( його представником )
були додані: - договір ( копія) про
надання споживчого кредиту № 0
від 12.03.2008 року, складено між боржником
та ПАТ «УкрСиббанк», забезпеченням
якого є, згідно розділу 2 договору, 2
квартири, загальною площею 56,3 кв. м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 -
технічний паспорт з планом квартири № 4
яка складається з двох приміщень
загальною площею 56,3 кв.м. Представлений
боржником технічний паспорт на кв. № 4
відрізняється від технічного паспорту
який є у матеріалах виконавчого
провадження. Представником боржника
було дано пояснення, що друга частина
кв. № 4 ( приміщення, яке зазначено на
представленому боржником технічному
паспорті «перший поверх») почало
руйнуватися й ОСОБА_3, була проведена
реконструкція приміщення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець при вчиненні своїх
повноважень має дотримуватися закону
та діяти в рамках та на підставі
наданих йому повноважень. У зв’язку із
відсутністю у чинному законодавстві
повноважень державного виконавця щодо
одноособових дій при вирішення питання
щодо заставленого нерухомого майна, а
також малолітніх дітей, державним
виконавцем до Малиновського районного
суду м. Одеси було спрямовано подання, у
якому перед судом були поставлені
питання щодо роз'яснення порядку
виконання рішення суду.

Постановою від 20.08.2012 р. виконавче
провадження по виконанню зазначеного
виконавчого документу було зупинено на
підставі ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
виконавче провадження».

20.12.2012 р. Малиновським районним судом м.
Одеси була винесена ухвала, якою у
задоволенні подання старшого
державного виконавця Зуєва Г.О. Другого
Малиновського відділу ДВС Одеського
міського управління юстиції було
відмовлено. В ухвалі від 20.12.2012 р. було
зазначено, що суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
роз’яснення державному виконавцю
порядку подальшого вчинення
виконавчих дій з примусового виконання
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 23.02.2011 р., бо
такі дії будуть перевищувати межі
повноважень, наданих державному
виконавцю. Ухвала від 20.12.2012 р.
сторонами не оскаржувалася та набрала
чинності відповідно до вимог
законодавства України.

Конституцією передбачена
обов’язковість судових рішень.

12.03.2013 р. на підставі ч. 11 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
Державним виконавцем Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

У подальшому ухвалою від
09.08.2013 р. Малиновським районним судом м.
Одеси було частково задоволена скарга
ОСОБА_1, а саме: було визнано
неправомірною бездіяльність старшого
державного виконавця Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 у
виконавчому провадженні №В-3/1172 з
виконання виконавчого листа від 14.11.2011
року №2-122/2011 виданого Малиновським
районним судом м. Одеси. Було скасовано
постанову від 12.03.2013 року старшого
державного виконавця Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_2 про
закінчення виконавчого провадження
№В-3/1172 з виконання виконавчого листа
від 14.11.2011 року №2-122/2011 виданого
Малиновським районним судом м. Одеси.

Ухвалою від 05.02.2014 р.
Апеляційним судом Одеської області
ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 09.08.2013р. було скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції. Підставами
скасування стало невиконання судом
вимог ст. 387 ЦПК України, а саме:
відсутність з’ясування всіх
обставини, що мають значення для
вирішення справи та незалучення до
справи осіб права яких можуть бути
порушені.

Відповідно до матеріалів справи
державним виконавцем неодноразово
зазначалось, що нерухоме майно, що
підлягає знесенню, знаходиться в
іпотеці у ПАТ «УкрСиббанк». Всупереч
цьому районним судом зазначена
обставина була залишена поза увагою, а
так як знесення самочинно збудованого
нерухомого майна, збудованого за
адресою: АДРЕСА_1, зачіпає права
іпотекодержателя, то під час розгляду
справи суд повинен був з'ясувати думку
особи інтереси, якої зачіпаються. Крім
того, справа розглянута за відсутності
третьої особи у справі ОСОБА_3, якого у
судові засідання належним чином
викликано не було, та не з'ясовано його
думку щодо скарги ОСОБА_1, на дії
державного виконавця, який є власником
нерухомого майна, що підлягає знесенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи. Згідно ст. 386 ЦПК
України, скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Ст. 387 ЦПК України передбачено, що за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів, які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення.

Матеріалами справи підтверджується
правомірність та законність дій
державного виконавця щодо примусового
виконання виконавчого листа від
14.11.2011р. Ним були зроблені усі
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» дії, які
позволяють належним чином та
відповідно до вимог законодавства
України, виконати рішення суду. Так,
було оштрафовано боржника двічі
відповідно до вимог ст. 75, ч. 1, ч. 2 ст. 89
Закону України «Про виконавче
провадження». До прокуратури
Малиновського району м Одеси було
направлено подання щодо притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності.

Під час виконання виконавчого листа
старшим державним виконавцем Зуєвим
Г.О., були встановлені обставини, які
перешкоджали проведенню виконавчих
дії. А тому, до Малиновського районного
суду м. Одеси було спрямовано подання, у
якому перед судом були поставлені
питання щодо роз'яснення рішення суду
щодо його подальшого виконання.
Оскільки при виконанні виконавчого
листа будуть зачіпатися права та
законні інтереси третіх осіб,
насамперед ПАТ «УкрСиббанк», як
заставодержателя, так і малолітніх
дітей, які зареєстровані за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1., та інше.

Тому, державний виконавець не міг вийти
за межі власних повноважень та
проводити подальші виконавчі дії,
оскільки це не відповідало вимогам
закону та суперечило б ухвалі
Малиновського районного суду м. Одеси
від 20.12.2012 р. Частиною другою статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, зокрема, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Так само, за змістом статті 7 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», державний виконавець
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України.

Суд приходить до висновку, що державним
виконавцем були вчинені всі дії,
передбачені Законом Україні «Про
виконавче провадження», а тому суд не
вбачає в діяльності державного
виконавця ознак бездіяльності чи
протиправності.

Також, судом встановлено, що нерухоме
майно у вигляді квартири під номером 4 у
будинку під номером 27, що розташовано
по вулиці Бабеля (колишня вилиця
Виноградна) у місті Одесі, знаходиться
в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк» (надалі –
Банк) за іпотечним договором, укладеним
12.03.2008 року між Банком та ОСОБА_3 та
посвідченим 12.03.2008 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим номером 334, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію у Державному реєстрі іпотек
№ 17441986.

Одночасно з укладанням та посвідченням
іпотечного договору нотаріусом
накладено заборону відчуження
зазначеної в договорі квартири під
номером 4 (чотири), що в будинку під
номером 27 (двадцять сім) на вулиці
Бабеля (колишня вулиця Виноградна), в
місті Одесі, яка належить ОСОБА_3.
Заборона діє до припинення іпотечного
договору і на час ухвалення ухвали не
знята. Накладення заборони
підтверджується Витягом № 17441768 від
12.03.2008 року про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об’єктів
нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.

Згідно ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. Заставою забезпечуються в
повному обсязі вимоги Банку щодо
відшкодування витрат, пов’язаних з
пред’явленням вимоги по
зобов’язанням за Кредитним договором
і зверненням стягнення на Предмет
застави; витрат на утримання і
збереження предмету застави; збитків,
завданих порушенням зобов’язань за
Кредитним договором.

Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом – у черговості
їх державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ повертається стягувачу у
випадку встановлення безпосередньо у
Законі заборони звертати стягнення на
окреме майно чи кошти боржника. Тобто,
така заборона на звернення стягнення
іпотечної квартири встановлена у
відповідності до вимог ст. 14 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та ст. 3 ЗУ «Про
іпотеку».

Судом встановлено, що у квартири під
номером 4 у будинку під номером 27, що
розташовано по вулиці Бабеля у м. Одесі
зареєстровані та мешкають двоє
малолітніх дітей. При цьому, будь-які
рішення щодо виселення у встановленому
чинним законодавством порядку осіб,
які зареєстровані та проживають у
зазначеному приміщенні відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що старшим державним виконавцем
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_2
правомірно було винесено постанову від
12.03.2013 про закриття виконавчого
провадження у зв’язку із відсутністю
подальших повноважень щодо проведення
виконавчих дій щодо знесення будинку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 6, 11, 38, 47, 49, 54, 75, 89 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. 14
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.
7 Закону України «Про державну
виконавчу службу», ст. 3 Закону України
«Про іпотеку», ст. 589 ЦК України, ст.ст.
209, 210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність старшого державного
виконавця Другого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_2, заінтересовані особи – ОСОБА_3,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», відділ служби по правам
дітей Одеської міської ради у
Малиновському районі - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:

Бобуйок І.А.