У х в а л а

іменем україни

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Львівгаз» про зобов'язання вчинити
дії, за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Львівгаз» на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз»),
мотивуючи його тим, що належна йому
квартира була відключена від
газопостачання, підставою відключення
стало те, що ОСОБА_4 самовільно
встановив газові прилади в квартирі.
Позивач вважав, що будь-яких порушень
Правил безпеки систем газопостачання
України він не допускав, наявна в його
квартирі газова мережа створена ще в 1975
році, будь-яких реконструкцій
зазначеної системи він не проводив, всі
газові прилади, встановлені в квартирі,
є справними та належним чином
функціонують, на момент їх
встановлення законодавством не було
передбачено отримання будь-яких
дозволів на монтаж зазначених
приладів, проведення оплати за це.
Оскільки відповідач, на думку позивача,
безпідставно вимагає провести оплату
за встановлення газових приладів, а
також безпідставно відключив його від
системи газопостачання, позивач просив
суд визнати дії ПАТ «Львівгаз» щодо
зобов'язання позивача провести
проектно-технічну реконструкцію
газової мережі в його квартирі, сплати
грошових коштів за проведення
реєстрації газових приладів
незаконними.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 20 березня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 30 грудня 2013 року скасовано
частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ
«Львівгаз» щодо припинення
газопостачання до квартири АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_4 на праві власності.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Львівгаз»
просить суд касаційної інстанції
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України
встановлено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
(частина 1 статті 11 ЦПК України).

Відповідно до статті 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4, апеляційний суд обґрунтовано
виходив із того, що порушені права
позивача підлягають захисту шляхом
визнання дій відповідача щодо
припинення надання до квартири ОСОБА_4
газопостачання неправомірними. Крім
того, правильними є висновки
апеляційного суду, що відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
того, що позивачем було самовільно
проведено переобладнання газової
системи, чим порушено вимоги Правил
безпеки систем газопостачання України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційним судом
правильно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судове рішення ухвалено із
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Львівгаз»
відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 20 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко