Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2014 р.
Тернівський районний суд м.
Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді -
Тарасенко О.В.

при секретарі -
Ковалевської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі у
відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України
без фіксації судового процесу
технічними засобами, цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
кредитному договору та зустрічному
позову ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про захист прав споживача
та визнання недійсним договорів та
кредитної угоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив , що 24.04.2008 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було
укладено генеральну кредитну угоду
№S014/03-03/205 відповідно до якого ОСОБА_2
було встановлено максимальний ліміт
кредитування в сумі 155 0000,00 дол. США
строком на 180 місяців. На основі
генеральної кредитної угоди №8014/03-03/205
від 24.04.2008 року з ОСОБА_2 було укладено:
кредитний договір №S 014/03-03/214 від 29.04.2008
року відповідно до якого позичальник
отримав кредитні кошти двома траншами:
1-й транш у сумі 90 000,00 дол. США та 2-й
транш 35 000,00 дол. США, а всього 125 000,00 дол.
США строком до 28.04.2018 року під 14,5%
річних; кредитний договір №S 014/03-03/299
від 23.06.2008 року відповідно до якого
позичальник отримав кредитні кошти у
сумі 15 000,00 дол. США строком до 22.06.2018
року під 14,5% річних.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит на сплатити проценти.

На підставі Додаткової угоди
№S014/03-03/214/1 від 09.02.2010 року до кредитного
договору, укладеної між Позивачем та
Відповідачем, проведено
реструктуризацію кредитної
заборгованості Відповідача, в межах
якої позичальнику надано кредитні
канікули по тілу кредиту з 20.01.2010 року
по 19.07.2010 року, проведено капіталізацію
прострочених процентів у сумі 4 148,81 дол.
США та укладено новий Графік погашення
кредиту та сплати процентів.

На підставі Додаткової угоди №14/03-03/299/1
від 09.02.2010 року до кредитного договору,
укладеної між Позивачем та
Відповідачем, проведено
реструктуризацію кредитної
заборгованості Відповідача, в межах
якої позичальнику надано кредитні
канікули по тілу кредиту з 20.01.2010 року
по 19.07.2010 року, проведено капіталізацію
прострочених процентів у сумі 335,02 дол.
СІНА та укладено новий Графік
погашення кредиту та сплати процентів.

Але ОСОБА_2 зобов'язання за кредитними
договорами не виконує, в строки,
передбачені графіком погашення
кредиту, кредит та проценти за його
користування не сплачує, чим порушує
вимоги п. 1.5.1. кредитного договору та ст.
525, 526 ЦК України.

Згідно п. 1.9.1. кредитного договору у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором
банк має право вимагати дострокового
погашення кредиту, включаючи проценти,
пеню та штрафи, Позичальник
зобов'язаний виконати вимогу кредитора
про дострокове погашення грошових
зобов'язань за цим договором протягом
не більш ніж 30 календарних днів з
моменту її пред'явлення.

16.07.2012 року за вих. №372 на адресу ОСОБА_2
була направлена вимога про усунення
порушень умов кредитних договорів, в
якій позичальника було зобов'язано
протягом 30 днів з дати надіслання
банком цієї вимоги погасити наявний
залишок заборгованості. Але до
теперішнього часу ОСОБА_2 не виконав
порушене зобов'язання, кредит, проценти
та штрафні санкції не сплатив.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилися та сплати
процентів, належних йому. ОСОБА_2
прострочив повернення чергової
частини позики, внаслідок чого
банк має право вимагати
дострокового повернення частини
позики що залишилися.

Відповідно до п.4.1.1. частини другої
кредитного договору за порушення
прийнятих на себе зобов'язань
стосовно повернення кредитних коштів
та сплати процентів за користування
кредитними коштами, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла під час виникнення
заборгованості за кожний день
прострочення.

Згідно розрахунку, станом на 12.03.2013 року
заборгованість : ОСОБА_2 перед АТ
"Райффайзен Банк Аваль" по кредитному
договору - № S014/03-03/214 від 29.04.2008 року
складає всього 114 882,17 дол. США, у тому
числі: кредит - 100 616,67 дол. США,
заборгованість за процентами - 12 483,60
дол. США, пеня за порушення строків
сплати кредиту та процентів - 1 781,90 дол.
США.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на
12.03.2013 року 1 долар США=7,993 грн.,
відповідно сума заборгованості, що
підлягає стягненню з Відповідача: 114
882,17 х 7,993 = 918 253,18 грн.

Згідно розрахунку, станом на 12.03.2013 року
заборгованість ОСОБА_2 перед АТ
"Райффайзен Банк Аваль» по кредитному
договору №S014/03-03/299 від 23.06.2008 року
складає всього 12 287,9 дол. США, у тому
числі: кредит - 11 591,42 дол. США,
заборгованість за процентами - 616,33 дол.
США, пеня за порушення строків сплати
кредиту та процентів - 80,15 дол. США.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на
12.03.2013 року 1 долар США=7,993 грн.,
відповідно сума заборгованості, що
підлягає стягненню з Відповідача: 12 287,9
х 7,993= 98 217,18 грн.

Загальна сума заборгованості, що
підлягаю стягненню за обома
вищевказаними кредитними договором
складає 1 016 470,36 грн. (один мільйон
шістнадцять тисяч чотириста сімдесят
гривень 36 коп.), яку просить стягнути з
відповідача , а також судовий збір у
сумі 3 441,0 грн.

16.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся с
зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про захист прав споживача
та визнання недійсним договорів та
кредитної угоди.

В обґрунтування зустрічного позову
зазначив, що згідно ст.. 1051 ЦК України
передбачені випадки коли позичальник
має право оспорити договір позики на
тих підставах, що грошові кошти не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Він дійсно не одержував від банку всю
суму за укладеними договорами, а
частину належних йому до отримання
кредитних коштів було надано на строк
менший ніж передбачено умовами
договорів. В порушення ЗУ «Про захист
прав споживачів» банк в письмовій
формі не повідомив його про особу та
місце знаходження кредитодавця;
кредитні умови, зокрема, мету для якої
споживчий кредит може бути витрачений;
форми його забезпечення; форми його
забезпечення; наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, в тому числі між
зобов'язаннями споживача. Не було
повідомлено ні про тип відсоткової
ставки, ні про суму, на яку кредит може
бути виданий.

Згідно п. 1.2 Генеральної кредитної
лінії, банк зобов'язався надати йому
кредит у розмірі 155 000, доларів США,
строком на 180 місяців. Пунктом 2.3 угоди
зазначено, що сторони погодили, що з
укладанням цієї угоди сторони досягли
згоди з усіх його істотних умов та не
існує будь - яких умов які можуть бути
істотними та необхідними за змістом
цієї угоди. Але банк відносно розміру
кредиту та строку його надання банком
по теперішній час не виконані, в той час
як він на виконання угоди уклав з
банком договір іпотеки та передав
банку нерухоме майно.

В свою чергу, на виконання угоди було
укладено кредитний договір № S
014/03-03/205/214, відповідно якого йому
надається кредит у розмірі 90 000,0
доларів США строком на 28.04.2018 року
включно.

Але банк не виконав своїх зобов'язань
по строку надання кредиту та у Графіку
погашення кредиту, що є додатком №1 до
цього кредитного договору від 29.04.2008 р.
зазначив , що сума кредиту 140 000,00
доларів США (хоча фактично надав тільки
90 000,00 доларів США); строк звернення теж
скоротив до 20.04.2018 р. (хоча мав за
умовами і Угоди і Кредитного договору
від 29.04.2008р. надати можливість
користуватися кредитними коштами до
28.04.2018 р. включно).

На виконання тієї ж Генеральної
кредитної угоди від 24.04.2008р.та
Кредитного договору № S 014/03-03/205/214 від
29.04.2008р. банком через 2 (два) місяці -
24.06.2008р. мав бути наданий черговий транш
кредиту у розмірі 35 000,00 доларів США
строком до 28.04.2018 р. включно. Але банк не
виконав своїх зобов'язань по строку
надання кредиту та у Графіку погашення
кредиту, що є додатком №1 до цього
кредитного договору від 29.04.2008 р.
зазначив, що сума кредиту 140 000,00
доларі США (хоча фактично надав
тільки125 000,00 доларів США); строк
повернення теж скоротив до 20.04.2018 р.
(хоча мав за умовами Угоди і Кредитного
договору від 29.04.2008р. надати
можливість користуватися кредитними
коштами до 28.04.2018 р. включно).

23.06.2008р. на виконання Генеральної
кредитної угоди від 24.04.2008р. був
укладений Кредитний договір № S
014/03-03/205/299, відповідно до пункту 2 якого,
мав надати кредит у розмірі 15 000,00
доларів США строком до 22.06.2018 р. включно.

Але банк не виконав своїх зобов'язань
по строку надання кредиту і Графіком
погашення кредиту (додаток №1 до цього
кредитного договору від 23.06.2008 р.) теж
скоротив до 20.06.2018 р. строк користування
кредитними коштами.

Відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з фактичних обставин
справи банк - відповідач, попри
досягнутих й узгоджених усіх істотних
умов надання кредиту, що найшло своє
відображення у тексті як Генеральної
кредитної угоди №S 014/03-03/205 від 24.04.2008р. і
в умовах кредитних договорів № S
014/03-03/205/214 від 29.04.2008р. та № S 014/03-03/205/299
від 23.06.2008р., що укладені між банком та
ним, банк на виконання Генеральної
кредитної угоди, сам безпідставно
порушив досягнуті домовленості.

Таким чином банком ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» порушено: умови пунктів
1.2. та 1.3. Генеральної кредитної угоди
№ S 014/03-03/205 укладеної 24.04.2008 р. з ВАТ
Райффайзен Банк Аваль», а відтак:
вимоги статті 525 ЦК України відносно
недопустимості односторонньої відмови
від зобов'язання та статті 526
Цивільного кодексу України, відповідно
до яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, а також порушені вимоги
Закону Украйні «Про захист прав
споживачів» та приписи «Правил надання
банками Украйни інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту».

Пунктом 7 Постанови № 9 Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 р. зі змінами та доповненнями на
жовтень 2010 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» судам України
надані наступні роз'яснення: «у разі
якщо правочин не виконаний, він є таким,
що не створює жодних юридичних
наслідків.

Просить визнати порушеними його права
споживача, внаслідок не виконання
банком при укладанні та під час дії
Генеральної кредитної угоди № S 014/03-05/205
від 24.04.2008 року та кредитних договорів
№S 014/03-03/214 від 29.04.2008 року та №S 014/03-03/299
від 23.06.2008 року, визнати Генеральну
кредитну угоду № S 014/03-05/205 від 24.04.2008
року та кредитні договори №S 014/03-03/214
від 29.04.2008 року та №S 014/03-03/299 від 23.06.2008
року, не виконаними та такими, що не
створюють жодних юридичних наслідків.

Представник позивача звернувся до суду
с заявою про підтримку основного
позову і розгляд справи у його
відсутність. Проти зустрічного позову
заперечує, в своїх письмових
запереченнях зазначив, що як під час
укладання кредитних договорів,
відповідач був ознайомлений з умовами
кредитування, на які він погодився
підписавши договори. Тому ствердження
ОСОБА_2 про порушення його прав, як
споживача є надумані та безпідставні.
Банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором №S 014/03-03/214 від
29.04.2008 року та надав відповідачу кредит
в сумі 125 000,0 доларів США, із 140 000,0
доларів можливих, залишок у 15 000,0
доларів США ОСОБА_2 використований не
був і кредитна заявка на цю суму від
нього не надходила.

23.06.2008 року було укладено кредитний
договір №S 014/03-03/299 від 23.06.2008 року,
згідно якого меморіальним валютним
ордером відповідачу було перераховано
на поточний рахунок 15 000,0 доларів США,
таким чином і за договором №S 014/03-03/299
від 23.06.2008 року, банк виконав свої
зобов'язання, а тому просить в
зустрічному позові відмовити у повному
обсязі.

Відповідач по основному позову - ОСОБА_2
- в свїх письмових запереченнях
зазначив, що, згідно наданих банком
документів до отримання від банку у
вигляді валютного кредиту належало би
155 000,00 доларів США строком користування
180 місяців. Але він заперечує сам факт
звертання до банку про кредит в
іноземній валюті у сумі 125 000,0 та 15 000,0
доларів США. , факт отримання від банку
кредиту в сумі 155 000,00 доларів США на
строк 180 місяців і цю суму боргу перед
банком і наполягає на тому, що самим
банком не були виконані жодні
зобов'язання Генеральної кредитної
угоди № S 014/03-03/205 укладеної 24.04.2008р. та
кредитних договорів № S 014/03-03/205/214 від
04.2008р. та № S 014/03-03/205/299 від 23.06.2008р., а
сума розрахунку боргу є не
обґрунтованою.

У матеріалах справи за позовом банку
немає жодних документів, якіб
посвідчували: дійсне подання ним у
березні 2008 року до установи банку заяви
на отримання траншами кредиту у
національній валюті України - гривні,
бо саме у цій валюті він отримував свої
доходи та саме в цій валюті мав змогу
повернути сам кредит та відсотки за
його користування; до позовної заяви не
надано результатів розгляду кредитним
комітетом банку його заяви на отриман
ня кредиту траншами чи то в
національній чи в іноземній валюті та
не надано як доказ протоколів цієї
кредитної комісії банку; відсутні
будь-які фінансово - розрахункові,
касові чи інші документи, які б
підтверджували отримання ним кредитів
у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» в
іноземній чи то у вітчизняній валюті у
2008 році; відсутні також офіційні
документи або навіть посилання на них,
які були покладені в основу
розрахунків , тому позовні вимоги є
безпідставними і нічим не
обґрунтованими.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що основний позов підлягає
задоволенню, в зустрічному слід
відмовити з таких підстав.

24.04.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було
укладено генеральну кредитну угоду
№S014/03-03/205 відповідно до якого ОСОБА_2
було встановлено максимальний ліміт
кредитування в сумі 155 0000,00 дол. США
строком на 180 місяців. На основі
генеральної кредитної угоди №8014/03-03/205
від 24.04.2008 року з ОСОБА_2 було укладено:
кредитний договір №S014/03-03/214 від 29.04.2008
року відповідно до якого позичальник
отримав кредитні кошти двома траншами:
1-й транш у сумі 90 000,00 дол. США та 2-й
транш 35 000,00 дол. США, а всього 125 000,00 дол.
США строком до 28.04.2018 року під 14,5%
річних; кредитний договір №S014/03-03/299 від
23.06.2008 року відповідно до якого
позичальник отримав кредитні кошти у
сумі 15 000,00 дол. США строком до 22.06.2018
року під 14,5% річних.(а.с.6-32).

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитними
договорами не виконує, в строки,
передбачені графіком погашення
кредиту, кредит та проценти за його
користування не сплачує.

Станом на 12.03.2013 року заборгованість :
ОСОБА_2 перед АТ "Райффайзен Банк Аваль"
по кредитному договору - № S014/03-03/214 від
29.04.2008 року складає всього 114 882,17 дол.
США, у тому числі: кредит - 100 616,67 дол.
США, заборгованість за процентами - 12
483,60 дол. США, пеня за порушення строків
сплати кредиту та процентів - 1 781,90 дол.
США. (а.с.35-37).

Згідно офіційного курсу НБУ станом на
12.03.2013 року 1 долар США=7,993 грн.,
відповідно сума заборгованості, що
підлягає стягненню з відповідача: 114
882,17 х 7,993 = 918 253,18 грн.

Станом на 12.03.2013 року заборгованість
ОСОБА_2 перед АТ "Райффайзен Банк Аваль»
по кредитному договору №S014/03-03/299 від
23.06.2008 року складає всього 12 287,9 дол. США,
у тому числі: кредит - 11 591,42 дол. США,
заборгованість за процентами - 616,33 дол.
США, пеня за порушення строків сплати
кредиту та процентів - 80,15 дол.
США.(а.с.38-40).

Згідно офіційного курсу НБУ станом на
12.03.2013 року 1 долар США=7,993 грн.,
відповідно сума заборгованості, що
підлягає стягненню з Відповідача: 12 287,9
х 7,993= 98 217,18 грн.

Відповідно п. 1.9.1. кредитного договору у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором
банк має право вимагати дострокового
погашення кредиту, включаючи проценти,
пеню та штрафи, Позичальник
зобов'язаний виконати вимогу кредитора
про дострокове погашення грошових
зобов'язань за цим договором протягом
не більш ніж 30 календарних днів з
моменту її пред'явлення.

16.07.2012 року за вих. №372 на адресу ОСОБА_2
була направлена вимога про усунення
порушень умов кредитних договорів, в
якій позичальника було зобов'язано
протягом 30 днів з дати надіслання
банком цієї вимоги погасити наявний
залишок заборгованості. Але до
теперішнього часу ОСОБА_2 не виконав
порушене зобов'язання, кредит, проценти
та штрафні санкції не сплатив. (а.с.33).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач своє
зобов'язання по поверненню кредиту та
сплаті платежів виконав не в повному
обсязі, заборгованість підлягає
стягненню в примусовому порядку.

Як вбачається з розрахунку,
наданого позивачем, станом на 12.03.2013 р.
за даними договорами нараховані
відсотки в розмірі 12 483,60 доларів США та
616,33 доларів США, і які з положеннями ст..
ст.. 1054, 1056 ЦК України не підлягають
зменшенню через не співмірність з
розміром основного боргу, оскільки
вони є платою за користування грошима і
підлягає стягненню з відповідача за
правилами основного грошового боргу.

Відповідно до норм ст.ст.11,
525, 629 ЦК України підставами для
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір, який є
обов'язковим для виконання сторонами,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Різновидом
договору є кредитний договір, який
обов'язково укладається в письмові
формі (ст.1054, 1055 ЦК України).

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в
контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК
України, якщо кредитним договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути кредит частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини кредитор
має право вимагати дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилась зі сплатою процентів.
Відповідний обов'язок боржника щодо
повернення кредитору на його вимогу
суми боргу зі сплатою процентів
встановлений ст.625 ч.2 ЦК України.

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
різновид якої є пеня (ст.549 ЦК України).
При цьому право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання
(ст.550 ЦК України).

Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено,
що боржник не звільняться від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, вирішуючи питання щодо позовних
вимог позивача за кредитними
договорами № S014/03-03/214 від 29.04.2008 року та
№S014/03-03/299 від 23.06.2008 року з ОСОБА_2,
приймаючи до уваги, що у судовому
засіданні знайшов підтвердження факт
укладення між позивачем та
відповідачем даних договорів із
дотримання вимог діючого
законодавства, а також встановлено
невиконання відповідачем, на відміну
від позивача, своїх зобов'язань за
даним договором, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
прострочена заборгованість по
кредитному договору № S014/03-03/214 від
29.04.2008 року 114 882,17 дол. США, у тому числі:
кредит - 100 616,67 дол. США, заборгованість
за процентами - 12 483,60 дол. США, пеня за
порушення строків сплати кредиту та
процентів - 1 781,90 дол. США., що складає 918
253,18 грн.; по кредитному договору
№S014/03-03/299 від 23.06.2008 року 12 287,9 дол. США, у
тому числі: кредит - 11 591,42 дол. США,
заборгованість за процентами - 616,33 дол.
США, пеня за порушення строків сплати
кредиту та процентів - 80,15 дол. США. , що
складає 98 217,18 грн., а разом 1 016 470,36 грн.

В зв'язку с задоволенням основного
позову, суд вважає необхідним у
зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про захист
прав споживача та визнання недійсним
договорів та кредитної угоди -
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 525, 525, 526, 551, 629,1054 ЦК України,
ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
кредитному договору - задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн.
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" (рах. 0290 в
Дніпропетровській обласній дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» МФО 305653, код
СДРПОУ 19358201) заборгованість по
кредитному договору № S014/03-03/214 від
29.04.2008 року 114 882,17 дол. США, у тому числі:
кредит - 100 616,67 дол. США, заборгованість
за процентами - 12 483,60 дол. США, пеня за
порушення строків сплати кредиту та
процентів - 1 781,90 дол. США., що складає 918
253,18 грн.; по кредитному договору
№S014/03-03/299 від 23.06.2008 року 12 287,9 дол. США, у
тому числі: кредит - 11 591,42 дол. США,
заборгованість за процентами - 616,33 дол.
США, пеня за порушення строків сплати
кредиту та процентів - 80,15 дол. США. , що
складає 98 217,18 грн., а разом 1 016 470,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ін. н.
НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» рах. 0290 в
Дніпропетровській ОД «Райффайзен Банк
Аваль», МФО 305653, код 19358201, судовий збір у
сумі 3 441,00 грн.

В позові ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про захист прав споживача
та визнання недійсним договорів та
кредитної угоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: