Номер провадження: 22-ц/785/6258/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Сегеди С.М.

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
заявою комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» до
ОСОБА_3 про видачу судового наказу про
стягнення грошового боргу у розмірі
5184,80 грн. за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на судовий наказ судді Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013
року,

встановила:

13 серпня 2013 року КП
«Теплопостачання міста Одеси»
звернулось до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за теплову енергію в
сумі 5 184 грн. 80 коп. (а.с. 02).

Судовим наказом Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013
року стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП
«Теплопостачання міста Одеси»
України» заборгованість за теплову
енергію у розмірі 5 184,80 грн. та судовий
сбір у розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с. 07).

20 березня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з заявою про скасування судового
наказу Суворовського районного суду м.
Одеси від 19 серпня 2013 року (а.с. 08-09).

Ухвалою Суворовського районного
суду м. Одеси від 28 березня 2014 року
заяву ОСОБА_3 про скасування судового
наказу № 523/12688/13-ц від 19 серпня 2013 року,
виданого за заявою КП «Теплопостачання
міста Одеси» про стягнення
заборгованості за теплову енергію
залишено без задоволення (а.с. 14).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
судовий наказ судді Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013
року скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її частково задовольнити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої
деталізації, яка не має правового
значення в даній справі, а також
незрозумілих словосполучень, занадто
довгих речень, через які викладення
фактичних обставин важко сприймається.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

На підставі ст. 105 ЦПК України, суддя
районного суду наказав стягнути з
ОСОБА_3 на користь КП «Теплопостачання
міста Одеси» України» заборгованість
за теплову енергію у розмірі 5 184,80 грн.
та судовий сбір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Судова колегія вважає, що з
вищевказаним судовим наказом судді
погодитися не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, недоведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими,
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до невірного
вирішення справи, а тому суд
апеляційної інстанції на підставі ст.
309-1 ЦПК України, судовий наказ скасовує
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309-1 ЦПК України,
судовий наказ підлягає скасуванню в
апеляційному порядку, якщо апеляційний
суд встановить відсутність між
стягувачем та боржником спірних
правовідносин.

Ухвала апеляційного суду про
скасування судового наказу є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Як вбачається з роз'яснень, викладених
в п.п. 9, 13, 22 Постанови № 14 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23 грудня 2011 року, наявність спору
про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 ЦК України).

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано
судовий наказ про стягнення не лише
суми заборгованості, але й про
стягнення індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості. Для їх стягнення суду
має бути додано документи, що чітко
підтверджують їх розрахунок (у тому
числі й розрахунок щомісячних
нарахувань), при цьому визначений
розмір не потребує додаткової оцінки
та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

Ураховуючи, що судовий наказ є
особливою формою судового рішення, як
змінений судовий наказ, так і судовий
наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу
про залишення заяви про його
скасування без задоволення, можуть
бути оскаржені в апеляційному порядку
за правилами оскарження рішення суду.

У касаційному порядку зазначені судові
рішення не оскаржуються.

Між тим, з представлених до суду
апеляційної інстанції матеріалів
вбачається:

- відсутність реєстрації ОСОБА_3 за
зазначеною в заяві про видачу наказу
адресою (а.с. 22-23);

- ймовірний пропуск строку позовної
давності (а.с. 03);

- відсутність документів, які свідчать
про правовідносини між КП
«Теплопостачання міста Одеси» та
ОСОБА_3 стосовно постачання теплової
енергії;

- відсутність відповідних договорів
про надання відповідних послуг, інших
письмових доказів, що підтверджують
фактичне надання та отримання таких
послуг. Крім того, заявник не
обґрунтував свої вимоги та не додав
документи, що вказують на правильність
і безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 2 ч. 3 ст. 307,
ст. 309-1, ст. 313, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Судовий наказ судді Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013
року по матеріалам наказаного
провадження за заявою комунального
підприємства «Теплопостачання міста
Одеси» до ОСОБА_3 про видачу судового
наказу про стягнення грошового боргу у
розмірі 5 184 грн. 80 коп. - скасувати.

Роз'яснити, що стягувач має право на
розгляд заявлених вимог у позовному
провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

С.М. Сегеда