Справа №468/879/14-ц 10.07.2014 10.07.2014 10.07.2014
Провадження №22-ц/784/1919/14 Головуючий
першої інстанції: Копейка Т.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Рішення

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Локтіонової О.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Шпонорською О.Ю.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2, її
представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

на рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 26 травня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

встановила:

12 травня 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини.

Позивачка вказувала, з 28 серпня 2003
року перебуває у шлюбі з відповідачем,
мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що відповідач
не в достатньому розмірі надає
допомогу на утримання дитини, яка
проживає з нею та знаходиться на її
утриманні, уточнюючи позовні вимоги,
позивачка просила суд з урахуванням
того, що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, є фізичною
особою-підприємцем, стягнути з нього на
її користь аліменти на утримання
доньки в розмірі 3 000 грн. щомісячно.

Рішенням Баштанського
районного суду Миколаївської області
від 26 травня 2014 року позов
задоволено частково. Ухвалено стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти
на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1
500 грн., щомісяця, починаючи з 12 травня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття. Також з відповідача
стягнуто на користь держави 243 грн. 60
коп. судового збору.

Допущено негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невірну оцінку судом
доказів по справі, просила скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити позов у повному обсязі.

ОСОБА_4 також подав апеляційну
скаргу, в який посилаючись на невірне
визначення судом розміру стягнутих
аліментів, просив рішення суду
скасувати, ухвалити нове про стягнення
на користь позивачки аліментів в
розмірі ? частки заробітку (доходу).

В запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 посилався на її
необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, а в задоволенні
апеляційної скарги позивачки
необхідно відмовити із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається
та судом встановлено, що з 28 серпня 2003
року сторони перебувають у шлюбі,
мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони не припинили подружні
стосунки, але проживають окремо, дитина
проживає з матір'ю, перебуває на її
утриманні. Відповідач надає допомогу
на утримання дитини нерегулярно, на
власний розсуд, у зв'язку з чим між
сторонами існує спір з приводу участі
батька в утриманні дитини.

За відсутністю домовленості між
батьками щодо участі в утриманні
дитини той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з позовом про
стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

З урахуванням викладених обставин
справи та положень закону, суд
обґрунтовано поклав на відповідача
обов'язок по сплаті аліментів на
утримання доньки.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2
просила про визначення аліментів у
твердій грошовій сумі - в розмірі 3 000
грн., оскільки вважала, що відповідач є
фізичною особою-підприємцем, має
мінливий дохід є працездатним та має
задовільний стан здоров'я, інших
утриманців немає.

Судом встановлено, що відповідач
займає посаду директора СОК «Весел
молочник», де постійно працює і отримує
заробітну плату біля 1 270 грн. щомісячно
(а.с. 25, 57).

Одночасно, згідно довідки
Баштанської об'єднаної державної
податкової інспекції від 07 липня 2014
року № 2677/10/14-11-17-21, наданої на запит
апеляційного суду, з 02 серпня 2013
року ОСОБА_4 зареєстрований, як фізична
особа-підприємець, за 2013 рік
його дохід від заняття підприємницькою
діяльністю складав 7,3 тис. грн., свою
діяльність не припинив (а.с. 62 ).

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що з урахуванням
заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, суд не
може визначити розмір аліментів в
частці від заробітку (доходу)
відповідача.

Колегія суддів погоджується
з таким висновком суду.

За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

В силу положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника
або одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення
розміру аліментів у частках до
заробітку (доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Зокрема, до підстав визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі ст. 184 СК України
відносить: нерегулярний, мінливий
дохід платника аліментів, одержання
частини доходу в натурі та інші
обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із встановлених
обставин справи - отримання
відповідачем додатково нерегулярного,
мінливого доходу від заняття
підприємницькою діяльністю, окрім
постійної роботи, на думку колегії
суддів свідчить про наявність підстав
для визначення аліментів у твердій
грошовій сумі.

Тому доводи апеляційної скарги
ОСОБА_4 про визначення аліментів у
інший спосіб (у частці від заробітку), є
необґрунтованими.

Встановивши зазначене, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про необхідність
стягнення з відповідача аліментів у
твердій грошовій сумі на утримання
доньки.

Між тим, на думку колегії суддів,
суд, визначаючи розмір стягуваних
аліментів відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК
України, не в повній мірі врахував
матеріальний стан відповідача, а саме
розмір отриманого щомісячного доходу
платника аліментів.

Враховуючи зазначене, колегія
суддів вважає, що з урахуванням
матеріального становища платника
аліментів, для задоволення розумних
потреб дитини доцільним та
відповідним буде визначити аліменти
на утримання дитини в розмірі 1 000 грн.

Приймаючи до уваги викладене,
колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення повинно бути змінено в частині
визначення розміру аліментів.

В іншій частині рішення суду
скасуванню або зміні не підлягає,
оскільки є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 303, 309, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баштанського районного
суду Миколаївської області від 26
травня 2014 року в частині
визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дятьково Брянської
області Росія, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1 000
гривень, починаючи з 12 травня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині вказане
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: