Справа №474/321/14-ц 02.07.2014 02.07.2014 02.07.2014
Провадження № 22ц-/784/2014/14 Головуючий
у 1-й інстанції Фасій В.В.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
У Х В А Л А

Іменем
України

2 липня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Довжук Т.С., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового
засідання Богуславській О.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на
рішення

Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 23 травня 2014
року

за
позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
будинком шляхом виселення,
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И
Л А:

У березні 2014 року позивачі звернулися
з позовом до вказаних відповідачів.

Вони зазначали, що є власниками по 1/3
частини будинку АДРЕСА_1 (далі -
будинок). У травні 2010 року вони
домовилися з ОСОБА_8 про продаж будинку
за суму, еквівалентну 13000 доларам США.
Договір домовилися укласти до 1
листопада 2010 року, коли відповідачка
знайде гроші, та одночасно передали їй
ключі від будинку для огляду майна.

В установлений строк відповідачка
грошей не сплатила, пояснивши їх
відсутність, у зв'язку з чим, за її
проханням, укладання угоди будинком
відкладалося до 1 листопада 2013 року, а
потім і до 1 лютого 2014 року. Однак,
відповідачка відмовилася укласти
договір і в 2014 році поселила в будинок
без їх згоди відповідачів, батьків
свого чоловіка.

Посилаючись на порушення їх прав
власності, позивачі просили про
усунення таких порушень шляхом
виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з будинку
без надання іншого житлового
приміщення, а також стягнення з них в
солідарному порядку по 1000 грн. на
користь кожного з позивачів у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 23 травня 2014
року позов задоволено частково. ОСОБА_7
та ОСОБА_4 виселені з будинку без
надання іншого житлового приміщення та
з них на користь позивачки стягнуто 243
грн. 60 коп. судового збору, по 121 грн. 80
коп. з кожного. В задоволенні позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, про відмову в задоволенні позову.
На думку апелянта суд не врахував, що
між нею, чоловіком та ОСОБА_8
(третьою особою у справі) з однієї
сторони, та позивачами, яких
представляла ОСОБА_6, з другої, була
досягнута домовленість про придбання в
спільну власність будинку за
договором купівлі - продажу. Передавши
частину грошей за будинок продавцям,
вони з чоловіком вселилися в будинок з
дозволу останніх. Хоча договір купівлі
- продажу не укладено, вони проживають в
будинку до теперішнього часу, що
свідчить про фактичне укладення на
невизначений строк договору найму
житлового приміщення. Тому вони не
можуть бути виселеними лише у разі
розірвання договору та в порядку,
передбаченому законом.

Електронною поштою від апелянта,
відповідача ОСОБА_7 і третьої особи,
надішли заяви, в яких вони просять
розглядати справу у їх відсутність та
підтримують апеляційну скаргу.

Представник позивача, заперечуючи
проти задоволення апеляційної скарги,
просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
будинок АДРЕСА_1 належить позивачам в
рівних частках на праві спільної
часткової власності. 21 травня 2010 року
вони домовилися з ОСОБА_8 про продаж їй
будинку за 13000 доларів США.

В той же день ОСОБА_6 отримала від
ОСОБА_8 1500 доларів США в якості
авансового платежу та передала ключі
від будинку ОСОБА_8 Та в свою чергу
передала їх ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , які
поселилися в будинок і стали там
проживати.

Проте, в обумовлений строк договір
купівлі - продажу укладено не було.
Однак ОСОБА_7 і ОСОБА_4 залишаються
проживати в спірному будинку.

Дійшовши правильного висновку, що
відповідачі не набули права
користування житловим будинком, суд
обгрунтовано задовольнив позовні
вимоги про виселення.

Доводи апелянтів про наявність
укладеного договору найму житлового
приміщення суперечать доказам у
справі.

Так, за вимогами ст.811 ЦК України,
договір найму житла укладається в
письмовій формі. Як виходить з доказів
у справі, такого договору власники
будинку з відповідачами не укладали.
Навпаки, як свідчать пояснення сторін,
та розписка про отримання 21 травня 2010
року ОСОБА_6 від ОСОБА_8 1500 доларів США в
рахунок оплати за покупку будинку (а.с.
42), між сторонами у справі не укладався
договір найму житлового приміщення,
тим більші безстрокового. Відповідачі
за вказаних умов не набули права
постійного користування будинком, є
тимчасовими мешканцями, які за вимогою
власника будинку повинні виселитися.

Встановивши, що відповідачі
відмовляються від цього, а також
дійшовши правильного висновку, що
проживання відповідачів перешкоджає
позивачам користуватися будинком, який
належить їм на праві власності, суд
обґрунтовано виселив відповідачів з
будинку. Висновки суду відповідають
вимогам ст.391 ЦК України.

За викладеного, та враховуючи те, що
позивачі рішення в частині
відшкодування моральної шкоди не
оскаржили, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303,308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 23 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку .

Головуючий:

Судді: