унікальний номер 728/1332/14
Номер провадження 2/728/473/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

17 липня 2014 р. Бахмацький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого судді -
О.Ф.Костенко

при секретарі -
Л.І.Кулик

за участю прокурора
-С.М.Москаленко

представників 3-іх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, Бахмацької РДА - Дорошенко О.А, і
Бахмацької сільської ради - Ф.Б.Гришко
розглянувши у відкритому судовому
засіднні в м.Бахмачі справу за позовом
дитячого будинку інтернатного типу
„Радість" до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав,-

В С Т А Н О В
И В :

06 червня 2011 року до дитячого
будинку інтернатного типу „Радість",
розміщеного у м.Каховка, Херсонської
області, на тимчасове перебування були
направлені малолітні діти: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до
направлення Управління освіти і науки
Херсонської ОДА №3/18-11 від 30.05.2011 року.
Зазначені діти знаходились на обліку в
службі в справах дітей Білозерської
РДА. Розпорядженням голови
Білозерської РДА від 31.03.2011 року №230
дітей влаштовано і направлено в
дитячий будинок інтернатного типу
„Радість" у зв"язку із складним
матеріальним становищем їх батька -
ОСОБА_3, відповідно до його письмової
заяви.

На теперішній час діти
перебувають у зазначеному будинку
інтернатного типу „Радість". Батько
дітей не позбавлений батьківських
прав. Значиться зареєстрованим за
адресою: АДРЕСА_1 з 16.02.2005 року, але
фактично за заначеною адресою не
проживає з 2008 року. Мати дітей - ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в м.Херсон.

У червні 2014 року позивач
звернувся до суду з позовною заявою про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
щодо його 3-х малолітніх дітей: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на те, що за
час знаходження дітей в дитячому
будинку батько дітей декілька разів
приїздив до дитячого будинку, щоб
побачити дітей, але всі його візити
викликані попередніми, неодноразовими
нагадуваннями, проханнями з боку
дитячого будинку, попереджений, що у
разі невідвідування ним своїх дітей
адміністрацією закладу будуть
складені акти про невідвідування, що є
однією із підстав для позбавлення
батьківських прав 22.10.2012 року
відповідач приїздив до дітей у
нетверезому стані. Адміністрацією
дитячого будинку направлялися листи,
запити до служби в справах дітей
Білозерської РДА з проханням
підтвердити скрутний матеріальний
стан батька дітей та надання дітям
відповідного статусу, листа до
прокуратури Білозерського району,
Каховської міжрайонної прокуратури,
але питання вирішено не було. 01 вересня
2012 року на підставі клопотання служби у
справах дітей Білозерської РДА від
15.08.2012 року за №01-17/1050 термін
перебування дітей було продовжено, але
на який строк не зазначено.

27.03.13 року ОСОБА_3 з"явився до
дитячого будинку і подав заяву, що він
не має можливості забрати і виховувати
дітей, так як не має постійного місця
проживання.

18.04.2014 року адміністрацією
закладу до служби в справах дітей
Бахмацької РДА направлено клопотання
щодо постановки на облік малолітніх
дітей, але їм в цьому було повідомлено
про відмову в зв"язку з тим, що
постановка на облік дітей, які
опинилися в складних життєвих
обставинах здійснюється за місцем
проживання батьків дитини або одного з
них, з ким проживає дитина. Але діти з
батьком разом не проживають. На
сьогодні знаходяться на повному
державному утриманні установи, але не
мають визначеного статусу.

Батько неспроможний забрати
дітей і нічого не робить, щоб виправити
своє становище. Нехтує своїми
обов"язками щодо їх утримання і
виховання, так як згідно норм ст.ст. 150,157
СК України батьки зобов"язані
піклуватися про здоров"я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, брати участь у її вихованні
та утриманні.

В судове засідання представник
позивача не з"явився. Про час і місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно. Позивач подав до суду
письмову заяву, в якій просить справу
розглянути за відсутності
представника і заявлені позовні вимоги
задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідння на повторний виклик не
з"явився. Судові виклики повернулися не
врученими з повідомленням листоноші,
що за зазначеною в листі адресою
адресат не проживає. За даними
Бахмацького РС УДМС України в
Чернігівській області від 06.06.14 року
№880 (а.с.47) громадянин ОСОБА_3, 1976 року
народження, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 74 ч.5 абз 2,4,5 ЦПК
України вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене
відповідачу належним чином.

Представники 3-іх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, Бахмацької РДА - Дорошенко О.А, і
Бахмацької сільської ради - Гришко Н.Б.
на стороні відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги позивача
вважають необгрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню, так як
позивачем не надано відповідних
доказів про те, що відповідач умисно
ухиляється від виховання дітей,
свідомо нехтує своїми обов"язками. Із
наданих позивачем письмових доказів
вбачається, що відповідач не може
забрати дітей з дитячого будинку, так
як не має постійного місця проживання,
так як будинок, в якому він був
зареєстрований в АДРЕСА_1 фактично
розрушений, власник будинку померла, в
будинку відсутній дах, вікна, двері,
підлога провалена, стіни трухлі, пічне
опалення відсутне, і проживання в цьому
будинку неможливе і відновленню цей
будинок не підлягає. За час проживання
відповідача на території Бахмацької
сільської ради до 2010 року він належним
чином виховував і утримував дітей. В
зв"язку з тим, що відповідач і його
малолітні діти у Бахмацькому районі не
проживають з 2010 року, ні Бахмацька РДА,
ні Бахмацька сільська рада не мали
змоги прослідити за виконанням
відповідачем батьківських обов"язків,
його ставленням до дітей, даними про
його матеріальний стан, можливість
покращення житлових умов. Ці обставини
можуть бути встановлені за місцем
фактичного проживання відповідача.

Ознайомившись із матеріалами
справи, заслухавши пояснення 3-іх осіб,
думку прокурора, який вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню, і
вважає, що по даній справі необхідно
керуватись вимогами п. 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 року №3, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
слідуючих підстав.

Згідно із ст. 19 СК України, ч.ч.4,5
„при розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов"язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки і піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв"язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи".

Згідно із ст. 29 ЦК України „місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожитком, готель, тощо) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла 10 років, є місце проживання її
батьків (усиновлювачів) або одного з
них, з ким вона проживає, опікуна або
місце знаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров"я, в якому
вона проживає".

Як вбачається із даних про
реєстрацію місця проживання
відповідача ОСОБА_3, зазначених у
паспорті (а.с.15-18), місце його проживання
з 16.02.2005 року зареєстроване в АДРЕСА_1.

Представник органу опіки і
піклування Бахмацької сільської ради -
Н.Б. Гришко в судовому засіданні
пояснила, що будинок, в якому
зареєстрований відповідач, на праві
власності належав громадянці - ОСОБА_9

Відповідач був зареєстрований в
цьому будинку, деякий час проживав.
Потім із дітьми і співмешканкою він
винаймав приватне житло, але залишався
бути зареєстрованим за цією адресою. І
не проживав за місцем реєстрації з 2008
року.

Відповідно до акту обстеження
будинковолодіння під АДРЕСА_1 (а.с.54) від
16.06.2014 року встановлено, що будинок
зруйнований, відсутній дах, вікна,
двері, підлога провалена; стіни трухлі,
пічне опалення відсутнє. Земельна
ділянка не обробляється. Проживання в
будинку неможливе а відновленню
будинок не підлягає. А тому, місце
реєстрації відповідача не співпадає з
місцем його проживання.

З 2008 року відповідач вибув із
даної адреси разом із дітьми і
співмешканкою.

Прикладені позивачем до позовної
заяви відповіді на запити свідчать про
те, що відповідач тривалий час
знаходиться на території Херсонської
області, але не має постійного місця
проживання і роботи, займається
тимчасовими підробітками, переїзджає з
одного місця на інше. Деякий час
проживав на території Білозерського
району, і саме тоді він в інтересах
дітей подав письмову заяву до служби в
справах дітей Білозерської РДА від
29.03.2011 року (а.с.10) з проханням
влаштувати дітей до дитячого
інтернатного закладу в зв"язку із його
скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до зазначеної заяви,
враховуючи його складне матеріальне
становище, голова Білозерської РДА
прийняв розпорядження №230 від 31.03.2011
року (а.с.11), яким звернувся до
управління освіти і науки Херсонської
ОДА з проханням влаштувати 3-х
малолітніх дітей ОСОБА_3 у державний
інтернатний заклад.

Відповідно до письмових
направлень управління освіти і науки
Харсонської ОДА №№ 3/18-11,4/18-11,5/18-11 від 30
травня 2011 року (а.с.12,13,14) малолітні діти
відповідача були направлені до
дитячого будинку інтернатного типу
„Радість" в м.Каховка і стали проживати
там з 06.06.2011 року.

На підставі клопотання служби в
справах дітей Білозерської РДА від
15.08.2012 року термін перебування дітей
було продовжено і до теперішнього часу
діти продовжують перебувати у дитячому
будинку (а.с.12,13,14).

Актом обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_3 від 13.03.2012 року (а.с.25 зворот)
встановлено, що матеріальне становище
його вкрай малозабезпечене і умов для
повернення дітей батьку не
встановлено. Такі ж обставини
зазначені і в акті обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_3 від 14.11.2012 року. (а.с.28).

В листі Білозерської РДА від
15.08.2012 року №01/17/1050 Управлінню освіти і
науки Херсонської ОДА (а.с.29) було
зазначено, що ОСОБА_3 звертався до
служби в справах дітей з проханням
перевести дітей до іншого інтернатного
закладу, який знаходиться поряд з
місцем його проживання (м.Херсон).

27.03.2014 року ОСОБА_3 звертався до
дитячого будинку із заявою (а.с.35) з
приводу неможливості забрати дітей, в
зв"язку із відсутністю місця
проживання і матеріальних коштів. В
заяві він зазначав, що останній раз
спілкувався з дітьми в жовтні 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України
„мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо він, вона:
2) ухиляються від виконання своїх
обов"язків по вихованню дитини".

П.15 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
зазначає, що „позбавлення
батьківських прав, що надані батькам до
досягнення дитиною повнолітння і
грунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов"язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об"єктивного
з"ясування обставин, зокрема, ставлення
батьків до дітей".

П.16 вищезазначеної Постанови
Пленуму зазначає, що „ухилення батьків
від виконання своїх обов"язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання, не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей, не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання;
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов"язками".

Ухилення від виконання
юридичного обов"язку - завжди акт
свідомої поведінки, оскільки особа має
реальну можливість виконати його, але
не вчиняє відповідних дій.

Досліджені в судовому засіданні
докази не дають суду підстави зробити
висновок про те, що відповідач свідомо
нехтує своїми обов"язками по вихованню
дітей, і що його поведінка є винною.
Дійсно, він не в повній мірі здійснює
свої обов"язки по вихованню дітей,
передбачені ст. 150 СК України. Але це
пов"язано із відсутністю постійного
житла, постійного місця роботи,
фінансовою скрутою, складними
життєвими обставинами, так як мати
дітей померла в 2010 році, коли діти мали
вік 7,5 і 3 роки.

В своїх письмових висновках щодо
розв"язання спору, Бахмацька РДА і
Бахмацька сільська рада заперечують
проти позбавлення відповідача
батьківських прав (а.с.55,56,71).

Бахмацька РДА вважає за доцільне
відібрати дітей у відповідача з метою
іх соціального захисту.

П.18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 30.03.2007 року
зазначає, що „зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведенні винної
поведінки когось із батьків або їх
обох, з урахуванням її характеру, інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки і піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов"язків. Ухвалюючи таке рішення, суд
має право вирішити питання про
відібрання дитини у відповідача і
передачу органам опіки і піклування
(якщо цього потребують її інтереси), але
не повинен визначати при цьому
конктретний заклад.

Діти відповідача з червня 2011 року
за рішенням органу опіки і піклування -
Білозерської РДА вже були поміщені у
дитячий будинок інтернатного типу, де
знаходяться і по даний час. А тому,
відбирати дітей у відповідача за
рішенням суду не є доцільним.

Керуючись ст.ст. 19,150,164 ч.1 п.2, 165, ст.
170 СК України, ст.ст. 60,88,212-215 ЦПК України,
п.п. 15,16,18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2007 року №3, суд,-

В И Р
І Ш И В :

Відмовити дитячому будинку
сімейного типу „Радість" в задоволенні
позовних вимог про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав.

Попередити ОСОБА_3 про
необхідність змінити ставлення до
виховання малолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, і покласти на орган
опіки і піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов"язків. Контроль за виконанням
ОСОБА_3 батьківських обов"язків
покласти на Білозерську РДА
Херсонської області, яка приймала
розпорядження про влаштування дітей, і
на Каховську РДА Херсонської області
на території якої проживають діти в
дитячому будинку „Радість" м.Каховка.

ОСОБА_3, який не з"явився в судове
засідання, направити рекомендованим
листом із повідомленням копію заочного
рішення не пізніше 3-х днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України, протягом 10
днів з моменту отримання копії рішення
до апеляційного суду Чернігівської
області через Бахмацький районний суд
Чернігіської області.

Суддя: