Справа №2/1519/7060/11
Провадження №2/521/1070/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді –
Плавича І.В.,

при секретарі –
Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору – Одеська
міська рада, Малиновська районна
адміністрація Одеської міської ради, –

ВСТАНОВИВ:

В проваджені вказаного складу суду
знаходиться на розгляді цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору – Одеська
міська рада, Малиновська районна
адміністрація Одеської міської ради.

Від сторони відповідача ОСОБА_2
надійшов зустрічний позов із
сукупністю вимог до ОСОБА_1 про
зобов’язання вчинити певні дії та
відшкодування збитків.

Згідно ст. 31 ч.ч.1,2 ЦПК України, сторони
мають рівні процесуальні права і
обов’язки. Крім прав та обов’язків,
визначених у статті 27 цього Кодексу,
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач – пред’явити
зустрічний позов.

Законодавець в ст. 123 ЦПК України
наводить, що відповідач має право
пред’явити зустрічний позов до
початку розгляду справи по суті.
Зустрічний позов приймається до
спільного розгляду з первісним
позовом, якщо обидва позови
взаємопов’язані і спільний їх розгляд
є доцільним, зокрема, коли вони
виникають з одних правовідносин, або
коли вимоги за позовами можуть
зараховуватися, або коли задоволення
зустрічного позову може виключити
повністю або частково задоволення
первісного позову. Вимоги за
зустрічним позовом ухвалою суду
об’єднуються в одне провадження з
первісним позовом.

При поверховому вивченні матеріалів
зустрічного позову вбачається, що
вимоги первісного та зустрічного
позову не пов’язані. При цьому суд не
може погодитись із доводами сторони
відповідача ОСОБА_2 про доцільність
прийняття даного позову, оскільки
спільний розгляд наведених вимог
ускладнить вирішення справи по суті.

У зв’язку з викладеним, суд не вбачає
можливим прийняти зустрічний позов та
об’єднати його із первісним позовом
для спільного розгляду.

В силу ст. 3 ч.1 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Разом з тим, суд вбачає доцільним
роз’яснити відповідачу ОСОБА_2, що
відмова у прийнятті позову не
позбавляє права на звернення з
самостійним позовом до компетентного
суду щодо вирішення виниклого спору в
порядку, регламентованому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 31, 123, 126, 209, 210 ЦПК
України, суд, –

УХВАЛИВ:

В прийнятті зустрічної позовної заяви
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов’язання
вчинити певні дії та відшкодування
збитків – відмовити.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає.

Роз’яснити особам, які беруть участь у
справі, що заперечення на ухвали суду,
що не підлягають оскарженню окремо від
рішення суду, включаються в подальшому
до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: