АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/21519/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6728/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Саадулаєва
А.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 08 липня
2014 року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Пікуль А.А., Поливач Л.Д.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами представника Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» - Бугаєнка Юрія
Миколайовича та представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»,
треті особи: ДП ТОВ «Девелопмент Макс
ЛЛС» «Автоінвестстрой- Суми», ПАТ КБ
«Правекс Банк» про визнання дій
(бездіяльності) протиправними,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про
визнання дій (бездіяльності)
протиправними, такими, що полягають у
порушенні обов'язку, передбаченого
ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України
«Про страхування». Посилається на те,
що 25.10.2010 р. між ним та ПАТ «СК «ПЗУ
Україна» укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, за умовами якого
було застраховано транспортний засіб
марки AC G 3302 АХІ-1 ЗНГ. 16.08.2011 року
внаслідок самозаймання (коротке
замикання), сталася пожежа в
застрахованому транспортному засобі.
Відповідно до п.11.1.1.2 умов договору, про
настання страхового випадку
страхувальник повідомив страховика, а
18.08.2011 року, за умовами п.11.1.8 звернувся з
письмовою заявою та надав усі
необхідні документи, передбачені п.12.2
договору страхування. Проте, страхове
відшкодування у 30-денний строк з дня
отримання повідомлення про страховий
випадок не було виплачено. На заяву
ОСОБА_4 страховик пояснив затримку
виплати страхового відшкодування
відсутністю рішення вигодонабувача
стосовно виплати відшкодування, а
також відмовив в наданні запитуваних
документів, посилаючись на те, що
рішення з приводу надання копії звіту
незалежного експерта буде прийнято
після проведення виплати страхового
відшкодування. Лише у березня 2012 року
страхувальник отримав лист про відмову
у здійсненні страхової виплати, і
оскільки його цивільно-правова
відповідальність була застрахована в
ПАТ «СК «ПЗУ Україна», вважає таку
відмову безпідставною та
неправомірною.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 березня 2014
року позов задоволено частково;
визнано протиправною бездіяльність
ПАТ «СК «ПЗУ Україна», що полягає у
порушенні вжиття заходів щодо
оформлення всіх необхідних документів
для своєчасного здійснення страхової
виплати або страхового відшкодування
страхувальнику, протягом двох робочих
днів, як тільки стало відомо про
настання страхового випадку за
договором добровільного страхування
наземних транспортних засобів № АМ.008914
від 25.10.2010 року; визнано протиправною
бездіяльність ПАТ «СК «ПЗУ Україна», що
полягає у порушенні п.9.5.4 договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № АМ. 008914 від 25
.10.2010 року, а саме неповідомленні ОСОБА_4
про відмову у здійсненні страхової
виплати у строки передбачені договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № АМ.008914 від
25.10.2010 року; в іншій частині позову
відмовлено; стягнуто з ПАТ «СК «ПЗУ
Україна» на користь ОСОБА_4 судовий
збір у розмірі 45,88 грн..

В апеляційній скарзіпредставник
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» -
Бугаєнко Ю.М. просить рішення скасувати
та ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати
рішення про часткове задоволення
позову та ухвалити нове, задовольнивши
всі вимоги позовної заяви, посилаючись
на порушення норм процесуального та
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5
та представника ПАТ «СК «ПЗУ Україна» -
Антонюка А.О., перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія вважає, що
апеляційні скарги підлягають
відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 988 ЦК
України, страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.10.2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ «СК «ПЗУ
Україна» укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, серія АМ №008914, за
умовами якого застраховано
транспортний засіб марки АС G 3302 АХІ-1
ЗНГ, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 (а.с.7-19).

Судом встановлено, що 16 серпня 2011
року на трасі Київ-Чернігів між
населеними пунктами смт. Козелець та с.
Лемеші виникла пожежа транспортного
засобу Газ G 3302А11-13НГ, н.з. НОМЕР_1,
власник ОСОБА_4, причина пожежі -
коротке замкнення електрообладнання
автомобіля (а.с.21).

На виконання вимог п.9.2.5 Договору
страхування ОСОБА_4 18.08.2011 року
письмовою заявою повідомив ПАТ «СК
«ПЗУ Україна» про настання страхового
випадку.

Відповідно до п.9.5.2 Договору
страхування, страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів, як тільки
стане відомо про настання події, яка в
подальшому може бути кваліфікована як
страховий випадок, вжити заходів щодо
оформлення необхідних документів для
своєчасної виплати страхового
відшкодування відповідно до умов цього
договору.

За умовами п.9.5.4 Договору
страхування, страховик зобов'язаний
письмово повідомити особу, котра
заявила претензію на отримання
страхового відшкодування, у строки,
зазначені в п.10.2 і 10.3 цих загальних умов
страхування, вказуючи причини, а також
юридичні підстави, що обґрунтовують
відмову у виплаті або часткової
компенсації виплати страхового
відшкодування, якщо виплати страхового
відшкодування не передбачається або
передбачається в розмірі іншому, ніж
визначено у заяві.

Згідно п.10.2 Договору страхування,
страховик здійснює виплату страхового
відшкодування у строк 30 (тридцяти)
робочих днів, починаючи з дня одержання
повідомлення про настання випадку, що
може бути кваліфікований як страховий.
Відповідно до п.10.3 Договору
страхування, якщо строку, вказаного в
п.10.2 цих загальних умов страхування,
виявилося недостатньо для з'ясування
обставин, що впливають на визначення
відповідальності страховика або
розміру, страхове відшкодування
сплачується протягом 14 (чотирнадцяти0
робочих днів від дати отримання
останнього документу, необхідного для
з'ясування обставин страхового випадку
та/або розміру збитку.

Представник ПАТ «СК «ПЗУ Україна»
посилається на те, що 14.02.2012 року ПАТ «СК
«ПЗУ Україна отримало адвокатський
запит ОСОБА_8 з проханням надати
інформацію щодо розрахунку страхового
відшкодування по вищевказаному
страховому випадку, та листом від
07.03.2012 року повідомило ОСОБА_4 та
адвоката ОСОБА_8, про відмову у виплаті
страхового відшкодування. А тому на
його думку, враховуючи дату
надходження адвокатського запиту ПАТ
«СК «ПЗУ Україна» не порушило
встановлені вищезазначеними пунктами
строки. Проте, колегія не погоджується
з даним посиланням. Всупереч положенню
ст.60 ЦПК України, представник
відповідача не надав належних доказів ,
які б свідчили про вжиття заходів у
встановлений строк щодо оформлення
необхідних документів для своєчасної
виплати страхового відшкодування.

Оскільки ПАТ «СК «ПЗУ Україна» не
дотрималося вимог, зазначених в п.9.5.4
Договору страхування і лише листом від
07.03.2012 року та 26.04.2012 року повідомило
ОСОБА_4 про відмову у виплаті
страхового відшкодування, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про задоволення позову в частині
визнання протиправною бездіяльності
ПАТ «СК «ПЗУ Україна».

Щодо позовних вимог в частині
визнання дій ПАТ «СК «ПЗУ Україна»
протиправними стосовно включення до
договору нечітких, двозначних та
несправедливих умов слід зазначити
наступне.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

ОСОБА_4 ознайомлений з правилами
страхування, про що свідчить
підписаний ним договір страхування
(а.с.7).

Відповідно до умов договору
страхування (п.3.5.3.), одним із страхових
ризиків є пошкодження та /або знищення
застрахованого транспортного засобу
та / або його додаткового обладнання
внаслідок раптової дії термічного
чинника, що знаходиться назовні
застрахованого транспортного засобу
(пожежа, вибух), а також самозаймання
внаслідок помилок товаровиробника
транспортного засобу.

Відповідно до складеного
працівниками Козелецького РВУ МНС
України у Чернігівській області Акту
про пожежу від 16 серпня 2011 року,
ймовірною причиною пожежі є коротке
замкнення електрообладнання
автомобіля.

Відповідно до договору
купівлі-продажу №3 від 20 жовтня 2010 року,
позивач ОСОБА_4 придбав вищезазначений
автомобіль у ДП ТОВ «Девелопмент Макс
ЛЛС» «Автоінвестстрой-Суми (а.с.69-73).
Відповідно до п.5.6. Договору автомобіль
повинен експлуатуватися відповідно до
вимог, викладених в Інструкції з
експлуатації автомобіля, Сервісній
книжці та даному договору. Винятково на
спеціалізованих сервісних станціях,
зазначених в Сервісній книжці, на
автомобіль може встановлюватися
додаткове обладнання, передбачене
заводом-виробником. Покупцеві
забороняється протягом гарантійного
періоду самостійно (або із залученням
третіх осіб) ремонтувати або
модифікувати автомобіль, розбирати
окремі вузли й агрегати, а також
здійснювати установку на автомобіль
будь-якого додаткового обладнання.

Як вбачається з матеріалів
справи (а.с.66-68), всупереч п.5.6. Договору,
п.9 Сервісної книжки позивач самостійно
або із залученням третіх осіб
встановив на автомобіль газобалонне
обладнання, несанкціоноване
заводом-виробником. У випадку
порушення покупцем вимог п.п. 5.5., 5.6.
Договору, підприємство звільняється
від гарантійних зобов'язань по
проданому автомобілю.

Відмовляючи у виплаті
страхового відшкодування страховик
виходив з умов договору та вимог
закону. Посилання представника
позивача на включення до договору
страхування нечітких, двозначних та
несправедливих умов, наслідком яких
став істотний дисбаланс договірних
прав та обов'язків на шкоду
страхувальника не відповідає
встановленим обставинам справи.

Підписавши договір страхування,
сторони прийшли згоди стосовно всіх
його умов, дисбалансу прав та
обов'язків сторін за цим договором не
встановлено

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім дослідженим доказам дана належна
правова оцінка, що обґрунтовано
доводами судового рішення і не
спростовується доводами апеляційних
скарг.. Підстав для скасування рішення
суду з мотивів, викладених в
апеляційних скаргах, колегія не
знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» -
Бугаєнка Юрія Миколайовича та
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-