Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської
І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання колишньої дружини за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду

м. Києва від 18 вересня 2014 року,

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що в період з 30 вересня 1978 року по

30 листопада 2012 року з відповідачем
перебувала у шлюбі. У березні

2003 року вона отримала другу групу
інвалідності безстроково, потребує
матеріальної допомоги і таку
відповідач в змозі надавати.
Посилаючись на положення ч. 2 ст. 76 СК
України, вважала, що у неї є право на
утримання після розірвання шлюбу та
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти у розмірі 1 000 грн
щомісяця.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 18 серпня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
аліменти у розмірі 1 000 грн щомісяця,
починаючи з 13 червня 2014 року. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
передати справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення відмову в
задоволенні позову, апеляційний суд
прийшов до правильного висновку, що ч. 4
ст. 75 СК України презюмує, що один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія інші доходи не
забезпечують його прожиткового
мінімуму, встановленого законом. Разом
із тим пенсія позивачки складає 1 129,15
грн, що перевищує прожитковий мінімум.
Крім того, за рішенням суду вона
отримує аліменти від повнолітнього
сина в розмірі 300 грн.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська