Провадження №2-п/761/207/2014
У Х В А Л А

іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі:
Кривошия О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві в приміщенні суду
заяву відповідача Кредитної спілки
"Аккорд" про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 03.04.2014р. у справі №761/6795/14-ц
(провадження №2/761/3157/2014) за позовом
ОСОБА_2 до Кредитної спілки "Аккорд" про
повернення суми депозитного внеску, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 03.04.2014р. у
справі №761/6795/14-ц позов ОСОБА_2 до КС
"Аккорд" про повернення суми
депозитного внеску задоволено.
Стягнуто з КС "Аккорд" на користь ОСОБА_2
заборгованість за депозитним
договором №Т/к30947-30.08.08 від 30.08.2008р. у
загальному розмірі в сумі 6216,57грн. А
також вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В своїй заяві про перегляд заочного
рішення відповідач просив суд
скасувати вказане рішення суду у
зв'язку з невідповідністю прийнятого
судом рішення положенням Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", який є
спеціальним Законом, що регулює
правовідносини відновлення
платоспроможності боржника та за яким
задоволення вимог конкурсних
кредиторів, в даному випадку позивача
ОСОБА_2, відбувається лише у порядку,
передбаченому цим Законом та в межах
провадження у справі про банкрутство,
яка порушена 23.12.2013р. Господарським
судом м.Києва, про що свідчить
відповідна ухвала суду, що міститься в
матеріалах справи.

В судове засідання особи, що беруть
участь у справі, не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день та
час розгляду справи.

Приписами ч.2 ст.230 ЦПК України
установлено, що заява про перегляд
заочного рішення повинна бути
розглянута протягом 15 днів з дня її
надходження. Згідно приписів ч.1 ст.231
ЦПК України неявка у судове засідання
осіб, що беруть участь у справі, не
перешкоджає розгляду заяви.

Суд, враховуючи те, що особи, що беруть
участь у справі, сповіщені про час та
місце слухання справи, а також, на
підставі ч.1 ст.231 ЦПК України, дійшов
висновку про можливість розглянути
вказаної заяви за їх відсутності,
оскільки їх неявка не перешкоджає
розгляду заяви.

У відповідності з п.3, п.4 ч.1 ст.229 ЦПК
України та ч.1 ст. 232 ЦПК України
підставами для скасування заочного
рішення є сукупність таких обставин:
поважність причин неявки в судове
засідання; поважність причин, що
перешкоджали повідомити про це суд;
наявність доказів, що мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у разі
відсутності зазначених вище підстав
суд може своєю ухвалою залишити заяву
про перегляд заочного рішення без
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач про час та місце розгляду
справи був сповіщений належним чином,
про що свідчить поштове зворотне
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.26).

Щодо доводів заявника про необхідність
врахувати при прийнятті рішення те, що
27.12.2013р. в газеті «Урядовий кур'єр» було
опубліковано оголошення про порушення
провадження Господарським судом
м.Києва від 23.12.2013р. у справі про
банкрутство КС «Аккорд», суд зазначає
наступне.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон)
містить спеціальні норми, які мають
пріоритет у застосуванні при розгляді
справ про банкрутство щодо інших
законодавчих актів України, у тому
числі з питань правового регулювання
порядку виконання та задоволення вимог
кредиторів боржником.

Відповідно до Закону мораторій на
задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію (ч.1 ст.19 Закону).

Частиною 6 ст.17 Закону встановлено, що
положення частин першої - четвертої
цієї статті не застосовуються до
позовів за вимогами кредиторів, на які
не поширюється дія мораторію на
задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону, особи,
вимоги яких заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, не є
конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

Поточні кредитори - це кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство (ст.1 Закону).

Оскільки вимоги позивача ОСОБА_2 до
відповідача виникли до 23.12.2013р., то вони
є конкурсними.

Разом з тим, позивачем пропущений
встановлений тридцятиденний строк для
звернення до господарського суду із
вимогами до боржника, який є граничним
і поновленню не підлягає. Отже, в силу
ч.4 ст.23 Закону, позивач є поточним
кредитором, вимоги якої, у разі
заявлення своїх вимог до
господарського суду, в межах
провадження у справі про банкрутство
КС «Аккорд», будуть погашатися в шосту
чергу в ліквідаційній процедурі.

Крім цього, на відміну від п.2 ч.1 ст.263 ЦК
України мораторій у справі про
банкрутство вводиться не внаслідок
прийняття законодавчого акту, а на
підставі рішення суду, а саме - ухвали
про порушення провадження у справі про
банкрутство та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів (ч.4 ст.12
Закону в редакції, яка була чинна на час
спірних правовідносин).

При цьому, відповідач помилково
ототожнює мораторій в
загально-цивільному розумінні ЦК
України як відстрочення виконання
зобов'язання з мораторієм в розумінні
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», внаслідок
чого зупиняються виконання боржником
грошових зобов'язань, оскільки в
першому випадку відбувається
зупинення строків для звернення до
суду за захистом порушеного права, а у
другому випадку відбувається
зупинення задоволення вимог окремих
категорій кредиторів за рахунок майна
боржника незалежно від того,
звертались вони до суду за захистом
порушеного права чи ні.

За таких обставин, враховуючи
викладене, суд дійшов висновку, що
заява відповідача про перегляд
заочного рішення є необгрунтованою та
не підлягає задоволенню.

При цьому, суд приймає до уваги, що
відповідно до ст.231 ЦПК України, заявник
не позбавлений права оскаржити
прийняте заочне рішення у загальному
порядку.

Керуючись ст. ст. 210, 230, 231, 293, 294 ЦПК
України, суд -

у х в а л и в:

Заяву Кредитної спілки "Аккорд" про
перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 03.04.2014р. у справі №761/6795/14-ц
(провадження №2/761/3157/2014) за позовом
ОСОБА_2 до Кредитної спілки "Аккорд" про
повернення суми депозитного внеску -
залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає, однак відповідач вправі
оскаржити заочне рішення суду в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м.Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва, шляхом подання
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя