Справа №592/3121/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/1291/14 Суддя-доповідач -
Маслов В. О. Категорія - 32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л.
В.

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду у м. Суми цивільну справу за
апеляційними скаргами Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми,
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 02 червня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми,
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» про відшкодування моральної
шкоди,

в с т
а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 02 червня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто
на користь ОСОБА_3 з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми (далі -
Фонд) та Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» (далі - ПАТ «СМНВО ім. М.В.
Фрунзе») моральної шкоди відповідно 1000
грн. та 9000 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційних скаргах Фонд та ПАТ
«СМНВО ім. М.В. Фрунзе», посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просять
скасувати рішення суду і ухвалити нове
про відмову у задоволенні позовних
вимог. При цьому зазначають, що судом
безпідставно не застосовано строк
позовної давності до спірних
правовідносин, неповно з'ясовано
наявність підстав для відшкодування
моральної шкоди.

Фонд також вказує, що позивачу
виплачена одноразова допомога, яка
компенсує і моральний аспект
страхового випадку. Також не
погоджується з рішенням суду в частині
стягнення з нього судового збору,
оскільки Фонд відповідно до Закону
України «Про судовий збір» звільнений
від сплати судового збору.

Заслухавши пояснення представників
Фонду та ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», які
підтримали доводи апеляційних скарг,
розглянувши матеріали справи в межах
заявленого позову і апеляційної
скарги, колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга ПАТ «СМНВО ім. М.В.
Фрунзе» підлягає відхиленню,
апеляційна скарга Фонду - частковому
задоволенню, а рішення місцевого суду -
зміні в частині стягнення судового
збору, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, з 10 серпня 1976 року по
16 лютого 2007 року ОСОБА_3 перебував у
трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім.
М.В. Фрунзе». Вказана обставина
підтверджується копією трудової
книжки, яка є на а.с. 5 - 6.

16 березня 2005 року при виконанні
трудових обов'язків з позивачем
трапився нещасний випадок на
виробництві, що підтверджується актами
про нещасний випадок на підприємстві
та про розслідування нещасного
випадку, копії яких є на а.с. 7 - 10.

Також місцевим судом встановлено, що
відповідно до первинного акту огляду
МСЕК від 09 вересня 2005 року позивачу
було встановлено 10% стійкої втрати
професійної працездатності. А 24 лютого
2006 року позивачу на огляді МСЕК було
вже встановлено 25% стійкої втрати
професійної працездатності.

Відповідно до акту розслідування
хронічного професійного захворювання
від 29 грудня 2005 року позивачу було
встановлено професійне захворювання:
«Нейросенсорна туговухість ІІІ стадії
професійного характеру» (а.с.12).

Відповідно до акту розслідування
хронічного професійного захворювання
від 02 лютого 2007 року позивачу
встановлені професійні захворювання:
хронічне обструктивне захворювання
легень ІІ стадії токсико-пилової
етиологій у фазі загострення. Емфізема
легень І-ІІ стадії. Легенева
недостатність ІІ ступеню. Захворювання
професійне. Вегетативно-сенсорна
поліневропатія верхніх кінцівок з
вираженими вегетативно-трофічними
порушеннями на кистях, міофіброзом
надлопаткових м'язів, м'язів передпліч,
2-х стороннім плече-лопатковим
періартрозом, деформуючим
остеоартрозом ліктевих і
променевозапясних суглобів зі стійким
больовим синдромом і контрактурою
плечових суглобів. Захворювання
професійне. Хронічна
попереково-крижова радікулопатія зі
стійким больовим синдромом і частими
загостреннями. Захворювання
професійне від фізичного
перенапруження. Ампутація культя на
рівні середньої третини кінцевих
фаланг ІІІ-ІV пальців правої кисті
(травма на виробництві). Нейросенсорна
туговухість ІІІ стадії професійного
характеру. Захворювання професійне
(а.с.15)

Позивачу згідно з довідкою МСЕК № 249640
від 19 березня 2014 року встановлено 65%
ступеню втрати професійної
працездатності та третю групу
інвалідності (а.с.20).

Встановивши, що 16 березня 2005 року при
виконанні трудових обв'язків з
позивачем трапився нещасний випадок на
виробництві, що підтверджується
матеріалами справи, місцевий суд вірно
у відповідності до п.п. е п. 1 ч. 1 ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у редакції чинній
станом на 16 березня 2005 року зобов'язав
Фонд соціального страхування
відшкодувати позивачу моральну шкоду,
оскільки вказана норма закону
передбачала, окрім виплати одноразової
допомоги, яка виплачена позивачеві, і
обов'язок Фонду щодо виплати грошової
суми моральної шкоди у разі настання
страхового випадку. На думку колегії
суддів, розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначений місцевим
судом у сумі 1000 грн. відповідає вимогам
ст. 23 ЦК України. Таким чином, доводи
апеляційної скарги Фонду соціального
страхування, що позивачу виплачена
одноразова допомога, яка компенсує і
моральний аспект страхового випадку, є
необґрунтованими.

Також колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду, що ОСОБА_3
отримав професійне захворювання через
те, що ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» не
виконано в повному обсязі вимоги
законодавства про охорону праці,
гігієнічні регламенти та нормативи,
внаслідок чого позивач зазнав
моральної шкоди, місцевий суд
обґрунтовано частково задовольнив
позов та стягнув на його користь суму
такої шкоди, яка відповідає обсягу
заподіяних моральних страждань, їх
характеру та тривалості, а також
істотності вимушених змін у зв'язку з
професійним захворюванням. Колегія
суддів знаходить, що таке рішення
місцевого суду відповідає вимогам ст. 23
ЦК України та ст. 237-1 КЗпП України.

Втрата ОСОБА_3 працездатності на 65% і,
як наслідок фактична втрата з вини
роботодавця нормальних життєвих
зв'язків, вимушені зміни в його
життєвих і виробничих стосунках,
безперечно вимагає від позивача
додаткових зусиль для організації
свого життя, а тому посилання
відповідачів на відсутність доказів
заподіяння моральної шкоди позивачу є
необґрунтованими.

Відповідальність роботодавця, за
наявності вини, за завдання каліцтва,
професійного захворювання або іншого
ушкодження здоров'я працівникові під
час виконання ним трудових обов'язків
настає також відповідно до норм ЦК
України. Тому рішення місцевого суду
про незастосування строку позовної
давності до спірних правовідносин
відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК
України, а апеляційні скарги в цих
частинах задоволенню не підлягають.

Заслуговують на увагу та є підставою
для зміни рішення суду в частині
розподілу судових витрат доводи
апеляційної скарги Фонду соціального
страхування щодо безпідставного
стягнення з відповідача судового збору
в розмірі 121 грн. 80 коп., оскільки, як
вбачається зі змісту п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», від сплати
судового збору звільняються органи
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. При
цьому колегія суддів бере до уваги
вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК. Таким чином, Фонд
соціального страхування необхідно
звільнити від оплати судового збору в
даній справі, поклавши цей обов'язок на
другого відповідача згідно з п. 1 ст. 4
Закону України «Про судовий збір» у
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 88, 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, п. 18 ч. 1
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»
колегія суддів

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми
задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 02 червня 2014 року в частині
стягнення судового збору змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп. на користь держави.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 02 червня 2014 року в іншій
частині у даній справі залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набрало
законної сили, але може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -