У х в а л а

07 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 19
березня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення
на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Креді Агріколь Банк» (далі
- ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулося
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що 15 грудня 2005 року між банком та
ОСОБА_5 був укладений кредитний договір
№ 218/05-ф, за умовами якого банк відкрив
позичальнику кредитну лінію у розмірі
200 тис. євро строком по 12 грудня
2008 року зі сплатою 16,5% річних. У
забезпечення виконання умов
кредитного договору, цього ж дня між
банком та ОСОБА_3 був укладений договір
іпотеки, за умовами якого остання
передала в іпотеку нерухоме - квартиру
АДРЕСА_1. Взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_5 не
виконала, внаслідок чого виникла
заборгованість у розмірі 403 535 євро 18
центів, а також заборгованість по пені
у сумі 594 482 грн. 74 коп.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення публічних торгів у
порядку виконавчого провадження за
початковою ціною, що буде встановлена
на рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 24 травня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня
2013 року, позов задоволено. Звернуто на
користь ПАТ «Креді Агріколь Банк»
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 15 грудня 2005 року -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3,
шляхом проведення прилюдних торгів у
порядку виконавчого провадження за
початковою ціною 1 802 431 грн. з метою
задоволення вимог товариства за
кредитним договором між АТ
«Індустріально-експортний банк» та
ОСОБА_5 від 15 грудня 2005 року №
218/05-ф, яка станом на 01 червня 2012 року
становить 403 535 євро 18 центів, а також
пеню у сумі 594 482 грн. 71 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено. Рішення апеляційного суду
Святошинського районного суду м. Києва
від 24 травня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня
2013 року залишено без змін.

У червні 2014 року на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 19 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст.
ст. 254, 256, 257, ч. ч. 1, 5 ст. 261, ст. ст. 264, 266 ЦК
України.

До заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року заявниця
долучила ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 лютого 2011 року та від 14
грудня 2011 року, постанови Вищого
господарського суду України від 12
грудня 2012 року та від 07 березня 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 лютого 2011 року та від 14
грудня 2011 року, постанов
Вищого господарського суду України від
12 грудня 2012 року та від 07 березня 2013
року та ухвали, про перегляд якої
подано заяву, вбачається, що судами
встановлені різні фактичні обставини,
а наведені заявницею доводи не містять
ознак, які відповідно до вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» до ОСОБА_3, третя особа -
ОСОБА_5, про звернення стягнення на
предмет іпотеки до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І.
Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко