У х в а л а

іменем україни

24 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
Бердянської міжрайонної прокуратури
Запорізької області в інтересах
держави, до Бердянської міської ради,
ОСОБА_4, управління Держземагентства у
Бердянському районі Запорізької
міської ради про визнання недійсним
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку
скасування запису про державну
реєстрацію земельної ділянки,
повернення земельної ділянки, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 19 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 26 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Бердянський
міжрайонний прокурор Запорізької
області в інтересах держави звернувся
до суду із позовом, у якому просив
визнати незаконним та скасувати п.п. 5.25
рішення Бердянської міської ради від 25
лютого 2010 року № 41 про передачу в
оренду та у власність земельних
ділянок, надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, визнати
недійсним державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку, посилаючись на те, що
оскаржуване рішення суперечить ст. ст.
48, 51, 59, 60, 61, 84, 116, 118 Земельного кодексу
України та ст. ст. 85, 88, 89, 90 Водного
кодексу України, оскільки земельна
ділянка по АДРЕСА_1, яка надана у
власність ОСОБА_4, знаходиться в межах
двокілометрової зони прибережної
захисної смуги Азовського моря, а отже,
відноситься до земель водного фонду. На
порушення вимог ст. 9 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» проект
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки у власність не
пройшов обов'язкову державну
експертизу, тоді як землі
рекреаційного призначення підлягають
такій експертизі.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 19 червня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 26 серпня 2014 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 5.25
рішення сімдесят дев'ятої сесії 5
скликання Бердянської міської ради від
25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в
оренду та у власність земельних
ділянок, продовження терміну розробки
проекту відведення та надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок»,
яким затверджено проект відведення
земельної ділянки та передано у
власність ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 0,0959 га.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 911825

Зобов'язано управління
Держземагенства у Бердянському районі
Запорізької області скасувати запис у
Поземельній книзі на земельну ділянку
по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути
територіальній громаді м. Бердянська
земельну ділянку площею 0,0959 га, яка
знаходиться в по АДРЕСА_1, вартістю 104 114
грн 42 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, обґрунтовуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з
доведеності позову та наявності
передбачених ст. ст.59, 60, 84, 116, 118, 152
Земельного кодексу України, ст. ст. 88, 89,
90 Водного кодексу України та ст. 9
Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації» підстав для визнання
недійсним державного акта, скасування
його державної реєстрації та
повернення земельної ділянки
територіальній громаді, оскільки,
передача спірної земельної ділянки у
власність ОСОБА_4 проведена з
порушенням вимог чинного
законодавства та без проведення
обов'язкової державної експертизи
землевпорядної документації.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 19 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 26 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк