Справа №590/310/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Оснач С.В.Номер провадження
22-ц/788/1209/14 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Шевченка В. А. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ямпільського районного
суду Сумської області від 29 травня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Свеської
селищної ради Ямпільського району
Сумської області про визнання права
власності на житло за набувальною
давністю, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Ямпільського районного суду
Сумської області від 29 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
її позову.

При цьому доводить, що вона є фактичним
володільцем квартири АДРЕСА_1, оскільки
вона 13 років вважала її своєю, за
власний кошт здійснювала поточний та
косметичний ремонт, оплату платежів за
користування електроенергією та
газопостачанням, вчинення дій
направлених на реєстрацію квартири.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, селищного голови
Козюлі О.О., який заперечував проти
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача не ґрунтуються на
законі та належним чином не доведено
факт добросовісного володіння спірною
квартирою для набуття права власності
за набувальною давністю, що
передбачено ст.344 ЦК України, а тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
цих висновків повно і всебічно з'ясував
обставини справи, вірно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України,
обставинами, які мають значення для
справи та які повинен довести саме
позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є:
законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(строк володіння).

Зокрема, володілець за давністю є
незаконним володільцем, про що
зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа
заволоділа чужим майном). Право
власності на стороні володільця за
давністю виникає поза волею та
незалежно від волі колишнього
власника. При цьому добросовісне
володіння означає, що особа не знала і
не повинна була знати, що володіє річчю
незаконно.

Позов про право власності за давністю
володіння не може пред'явити законний
володілець або особа, яка володіє
майном за волею власника і завжди
знала, хто є її власником. Тобто,
виключено набуття права власності на
майно, яке знаходиться у володінні
власника і ніколи не вибувало з його
володіння.

Згідно ч.1 ст.398 ЦК України право
володіння виникає на підставі договору
з власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

Користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер (ч.ч.1, 2 ст.61 ЖК України).

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно рішення №28 від 27 грудня 1974 року
Свеської селищної ради депутатів
трудящихся видано ОСОБА_5 ордер №22,
сім'я якої складається з двох осіб - син
ОСОБА_6, на право заселення окремої
квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла (а.с.6).

Відповідно до акту від 26 січня 2001 року
щодо передачі відомчого житлового
фонду в комунальну власність Відкрите
акціонерне товариство «Свеський
насосний завод» передало, а Свеська
селищна рада прийняла до своєї
комунальної власності поряд з іншими
житловими будинками , і будинок №11 по
вул.Орджонікідзе у смт.Свеса, який і до
цього часу, в тому числі і квартира №39,
перебувають у власності відповідача
(а.с.27).

У 2000 році ОСОБА_3 була зареєстрована у
АДРЕСА_3, а з жовтня 2007 року
зареєстрована та проживає АДРЕСА_4 та
який належить їй на праві власності
(а.с.4, 56-61).

Також судом встановлено, що договір
найму на спірну квартиру з ОСОБА_3 не
укладався.

ОСОБА_6 як наймач спірної квартири
після смерті своєї матері ОСОБА_5,
сплачував вартість наданих
житлово-комунальних послуг, що
підтверджується витягами з особового
рахунку (а.с.62-65).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер (а.с.9).

Отже, враховуючи, що спірна квартира
постійно перебувала і перебуває у
володінні власника - Свеської селищної
ради, якою до дня своєї смерті
користувався на умовах договору найму
ОСОБА_6, то суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для застосування
положень ст.344 ЦК України й задоволення
позову ОСОБА_3

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги не ґрунтуються на законі,
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
зміни чи скасування оскаржуваного
рішення, ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду
Сумської області від 29 травня 2014 року у
даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -