Справа № 127/8262/14-ц
Провадження № 2/127/3468/14
Вінницький міський суд
в складі головуючого судді Кашпрука
секретаря Мироненко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ПАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди в порядку
ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу.
Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що 09.11.2010 року між AT «Укрсиббанк» та АТ
«Страхова компанія «AXA Україна» був
укладений договір добровільного
страхування за № 1166639/05АВ, за яким
позивач застрахував майнові інтереси AT
«Укрсиббанк», пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу - легкового автомобіля «Фіат»,
16 травня 2011 року приблизно 19 год. 00 хв. у
м. Вінниці по вул. Островського сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
та автомобіля «Фіат», ДНЗ НОМЕР_2 який
знаходився у власності AT «Укрсиббанк»
під керуванням ОСОБА_2.
31.05.2011 року постановою Староміського
районного суду м. Вінниці, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було визнано винними у вчиненні
вищезазначеного адміністративного
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль AT
«Укрсиббанк» під керуванням ОСОБА_2
отримав механічні пошкодження, що
підтверджується розширеною довідкою
01.07.2011 року, розрахунком страхового
відшкодування від 29.06.2011 року.
Страхувальник своєчасно звернувся до
страховика із заявою про виплату
страхового відшкодування.
Страховик нарахував згідно
рахунку-фактури № МЕД-000732 від 09.06.2011 р.
та виплатив страхувальнику суму
страхового відшкодування в розмірі 35 889
(Тридцять п'ять тисяч вісімсот
вісімдесят дев'ять) грн. 04 коп., що
підтверджується платіжним дорученням.
У зв'язку з чим, позивач вважає, що з
моменту виплати коштів страхувальнику,
він отримав право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Оскільки винуватцями
дорожньо-транспортної пригоди визнані
обоє водіїв, на думку позивача вони
несуть відповідальність перед
страховиком в рівних частинах по 50 %
Представник страховика юридична фірма
«ARIES», керуючись положеннями чинного
законодавства звернулася до ОСОБА_1 з
регресною вимогою від 05.08.2013 року в якій
запропонувала відповідачу в
добровільному порядку відшкодувати
шкоду заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 17 944, 52 грн.
Добровільно відповідач відшкодувати
позивачу кошти відмовляється, це і
стало підставою для звернення до суду.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, але до початку
розгляду справи надав суду заяву, в
якій просив справу розглянути у його
відсутність, позов підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві, проти заочного розгляду справи
Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, причини неявки суд не
повідомив, хоча повідомлявся про день,
час та місце розгляду справи завчасно
та належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив провести заочний розгляд
справи без фіксації судового засідання
технічними засобами звукозапису.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

09.11.2010 року між AT «Укрсиббанк» та АТ
«Страхова компанія «AXA Україна» був
укладений договір добровільного
страхування за № 1166639/05АВ, за яким
позивач застрахував майнові інтереси AT
«Укрсиббанк», пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу - легкового автомобіля «Фіат»,
ДНЗ НОМЕР_2.

Відповідно до Витягу зі Статуту ( а. с. 7)
ПАТ «Страхова компанія «AXA
Страхування», є правонаступником ЗАТ
«Страхова компанія Український
страховий альянс» та ПАТ «СК «AXA
Україна».

16 травня 2011 року приблизно 19 год. 00 хв. у
м. Вінниці по вул. Островського сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
та автомобіля «Фіат», ДНЗ НОМЕР_2 який
знаходився у власності AT «Укрсиббанк»
під керуванням ОСОБА_2.

19.05.2011 року страхувальник звернувся до
страховика із заявою про виплату
страхового відшкодування ( а. с. 19-22).

31.05.2011 року постановою Староміського
районного суду м. Вінниці, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було визнано винними у вчиненні
вищезазначеного адміністративного
правопорушення.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль AT
«Укрсиббанк» під керуванням ОСОБА_2
отримав механічні пошкодження, що
підтверджується розширеною довідкою
ДАІ, страховим актом № 2011/U/MOD02529/UIA6412 від
01.07.2011 року, розрахунком страхового
відшкодування від 29.06.2011 року.

Страховик нарахував згідно
рахунку-фактури № МЕД-000732 від 09.06.2011 р.
та виплатив страхувальнику суму
страхового відшкодування в розмірі 35 889
(Тридцять п'ять тисяч вісімсот
вісімдесят дев'ять) грн. 04 коп., що
підтверджується платіжним дорученням (
а. с. 25).

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 27 Закону України « Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України,
шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України,
особа яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи щодо якої ухвалено постанову
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до
цивільно-процесуального законодавства
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов щодо стягнення з ОСОБА_1
понесених витрат пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування в сумі 17 944,52
грн. є законним та обґрунтованим, а таму
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує в
порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 27 Закону України «Про
страхування»,ст.ст. 11, 993, 1187, 1188, 1191, 1192
Цивільного кодексу України та
керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209,
212-215, 224-227, 232 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
(проживаючого АДРЕСА_1) на користь ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(м. Київ, вул. Братська, 14, , р/р 0311 в АТ «УкрСиббанк», МФО
351005) 50 % від суми виплаченого страхового
відшкодування у розмірі 17 944,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
(проживаючого АДРЕСА_1) на користь ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(м. Київ, вул. Братська, 14, , р/р 0311 в АТ «УкрСиббанк», МФО
351005) 243,60 грн., у відшкодування судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Суддя :

Г.М.Кашпрук