Провадження № 22-ц/779/1671/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О.В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського
В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Яковин М.Я.

за участю: представника ПАТ
«Креді Агріколь Банк» Матвійчука М.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 17.06.2008 року, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне
рішення Івано-Франківського міського
суду від 06 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ПАТ «Креді Агріколь
Банк» звернулося в суд з позовом ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 17.06.2008 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що згідно
кредитного договору №032/08 від 17.06.2008
року укладеного між АТ
«Індустріально-експортний банк» в
подальшому змінило назву на ПАТ «Креді
Агріколь Банк» та ОСОБА_4, останній
отримав кредит в сумі 769000,00 доларів США,
який зобов'язувався повертати разом з
відсотками, комісією щомісячно згідно
погодженого сторонами графіка.

Для забезпечення виконання
зазначеного договору 17.06.2008 року з
ОСОБА_4 було укладено іпотечний
договір, а також 26.09.2008 року та 16.02.2009
року договори про внесення змін до
іпотечного договору. Предметом
іпотечного договору стали
адміністративно-складські приміщення
за адресою по АДРЕСА_1, загальною площею
901,2 мІ.

Згідно з умов договору іпотеки у разі
невиконання ОСОБА_4, як позичальником
зобов'язань, забезпечених іпотекою,
іпотекодержатель має право одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
переданого в іпотеку майна.

Зважаючи на заборгованість, що станом
на 24.10.2013 року складала 847667.22 дол. США,
(6775404.09 грн.) позивач просив звернути
стягнення на предмет іпотеки -
адміністративно-складські приміщення
за адресою по АДРЕСА_1, та задовольнити
інші, пов'язані з цим вимоги.

В подальшому позивач вимоги змінив,
просив стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 6775404 грн. 09
коп. станом на 24.10.2013 року.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 06 травня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді
Агріколь Банк» заборгованість у
розмірі 6775404 грн. 09 коп. за договором
№032/08 від 17.06.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Креді Агріколь Банк» 3441 грн. витрат по
оплаті судового збору.

На дане рішення суду представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу
в якій посилається на неповне
з'ясування судом обставин справи, та на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зазначає, що
представлені позивачем розрахунки
заборгованості за кредитним договором
не відображають фактичних сум
заборгованості відповідача. А
неодноразові звернення відповідача до
банку з метою вияснення реальних сум
заборгованості по кредиту та сум
проплати по ньому, оскільки реальна
сума заборгованості являється значно
меншою ніж сума пред'явленого позову,
залишились без задоволення.
Безпідставно було і залишено без
задоволення клопотання відповідача
про призначення у справі
судово-бухгалтерської експертизи.

Також, представник апелянта вказує, на
те, що оскаржуване рішення суперечить
вимогам п.8 постанови Пленуму ВСУ №14
від 18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі », зокрема щодо його
повноти, ясності, та чіткості.

Вважає, що судом також не враховано
того, що суму заборгованості за цим
кредитним договором вже стягнуто і з
поручителів.

З цих підстав, заочне рішення суду
першої інстанції, представник апелянта
просив скасувати, та ухвалити нове,
яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання ні ОСОБА_4, ні його
представник не з'явилися, хоч належним
чином повідомлялися про час та місце
розгляду справи.

Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк»
доводи апеляційної скарги не визнав,
просив залишити рішення суду першої
інстанції без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
представника позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.06.2008 року між АТ
«Індустріально-експортний банк» в
подальшому змінило назву на ПАТ «Креді
Агріколь Банк» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №032/08 з додатковими
угодами, згідно якого ОСОБА_4 тримав
кредит в сумі 769000,00 доларів США, який
зобов'язувався повертати разом з
відсотками, комісією щомісячно згідно
погодженого сторонами графіка.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№032/08 АТ «Індустріально-експортний
банк» уклав з ОСОБА_4 іпотечний договір
від 17.06.2008 року, а також 26.09.2008 року та
16.02.2009 року договори про внесення змін
до іпотечного договору.

Предметом іпотечного договору є
адміністративно-складські приміщення
за адресою по АДРЕСА_1, загальною площею
901,2 мІ.

Зазначених обставин в суді першої
інстанції сторони не оспорювали.

Як встановив суд першої інстанції, і
зазначеного не оспорює на даний час сам
ОСОБА_4, зобов'язання за кредитним
договором належним чином ним не
виконувалися, у зв'язку з чим
банк-позивач здійснював нарахування
штрафних санкцій відповідно до умов
зазначеного договору. І саме
несвоєчасне виконання зобов'язань
позичальником спонукало кредитора
заявити вимогу про дострокове
повернення кредиту, відсотків по
кредиту та сплати штрафних санкцій,
виходячи з положень ст. ст.610, 611, 625 ЦК
України. Загальна сума боргу, включаючи
штрафні санкції станом на 24.10.2013 року
складає 847667.22 дол. США (еквівалентно
6775404.09 грн.).

Доводи апелянта стосовно його сумнівів
у правильності здійснення розрахунку
заборгованості є голослівними і не
ґрунтуються на жодних фактичних даних.
Його доводи про те, що реальна сума
боргу є значно меншою, а з отриманням
від банку - кредитора інформації про
таку суму виникли труднощі також не
підтверджені жодним чином.

Що ж до заявленого в суді першої
інстанції клопотання про призначення
судової економічної (бухгалтерської)
експертизи, то таке дійсно залишено без
розгляду.

Зважаючи на це та положення ч.2 ст. 303 ЦПК
України, ОСОБА_4 та його представник не
були позбавлені можливості заявити
таке клопотання в процесі розгляду
справи апеляційним судом, однак своїм
правом не скористалися.

Пред'явлення окремого позову до
поручителів про стягнення
заборгованості за кредитним договором
не суперечить положенням ст.ст. 543, 544 ЦК
України, оскільки Банк як кредитор
вправі звертатися з позовами як до
боржника і поручителів разом, так і до
кожного з них окремо.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази і їх не надано суду
апеляційної інстанції, що давало б
підставу для зміни чи скасування
судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 06 травня 2014 року
залишити без зміни

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
О.Є. Меленко

Судді:
В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський