Провадження № 2/522/1433/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4
про розірвання спадкового договору
подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси
з позовом звернувся ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про розірвання спадкового договору
подружжя. 01 липня 2013 року Приморським
районним судом м. Одеси відкрито
провадження у справі за вищевказаним
позовом.

Свої позовні вимоги він мотивував тим,
що ОСОБА_3 не в повному обсязі
виконувала взяті на себе зобов'язання,
передбаченні спадковим договором
подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 до початку розгляду справи
по суті ОСОБА_5 помер.

18 жовтня 2013 року з аналогічними
позовними вимогами до ОСОБА_3
звернулася донька ОСОБА_5 - ОСОБА_2,
являючись його правонаступником,
згідно ст. 1261 ЦК України.

Позивачка зазначає, що на протязі
всього часу дії укладеного спадкового
договору ОСОБА_3 не виконувала взяті на
себе обов'язки, чим істотно порушила
умови договору. Тому такий договір, на
її думку, має бути розірвано.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги в повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник
позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали та
пояснили, що спадковий договір
подружжя був укладений за взаємною
згодою ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 17
червня 2011 року та посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
нотаріального округу. До укладення
договору відповідачка проходила
двомісячний іспитовий термін на
предмет придатності до такої роботи. За
умовами договору ОСОБА_3
зобов'язувалася виконувати
розпорядження ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відносно обов'язків, перелічених в п. п.
2.1, 2.2 вказаного договору. В разі смерті
відчужувачів вона набуває право
власності на двокімнатну квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 виконувала всі розпорядження
подружжя ОСОБА_6, повністю доглядала
тяжкохвору з обмеженим рухом ОСОБА_6 до
її смерті, а в послідуючому здійснювала
відповідній догляд і за ОСОБА_5 Всі
обов'язки, покладені на неї спадковим
договором вона виконувала особисто
після одержання на це відповідних
розпоряджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вона
здійснювала догляд цілодобово, про що
була відповідна домовленість з
подружжям і виконувала значно більший
об'єм роботи, ніж було обумовлено
договором.

До участі в розгляді справи в порядку
ст. 35 ЦПК України ухвалою суду від 03
грудня 2013 року була залучена третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідачки ОСОБА_4, яка в судовому
засіданні пояснила, що являється
сусідкою подружжя ОСОБА_6 і на протязі
довгих років у них склалися дружні
відносини. В останні роки подружжя
потребувало стороннього догляду,
оскільки ОСОБА_6 перенесла інсульт і не
могла рухатись. ОСОБА_5 в силу похилого
віку та наявності хвороб не міг
здійснювати такий догляд за дружиною
та вести домашнє господарство. За таких
обставин до цієї роботи була залучена
ОСОБА_3 На протязі двох місяців
подружжя ОСОБА_5 перевіряло її на
предмет придатності до цієї роботи,
після чого в установленому законом
порядку було укладено спадковий
договір подружжя за взаємною згодою
сторін.

Подружжя ОСОБА_5 попросили ОСОБА_4 бути
Призначеною особою для здійснення
контролю за виконанням ОСОБА_3 умов
договору до і після їх смерті, на що
вона дала згоду.

Також ОСОБА_4 у судовому засіданні
зазначила, що всі розпорядження
відчуджувачів ОСОБА_3 виконувала:
ретельно доглядала ОСОБА_6, готувала
їжу, прибирала та виконувала інші їх
побажання навіть за межами договору.
Відчуджувачі були задоволенні її
роботою. Звернутися до суду з позовною
заявою про розірвання спадкового
договору ОСОБА_5 спонукала його дочка,
яка з'явилася весною 2013 року після
смерті ОСОБА_6 та вигнала ОСОБА_3 з
квартири. ОСОБА_4 вважає, що у ОСОБА_5 не
було підстав і бажання для розірвання
договору, оскільки ОСОБА_3 його не
порушувала, вона навіть похоронила
ОСОБА_5 і приймала всі міри до того, щоб
виконати його волю відносно місця
поховання. Тому вона, ОСОБА_4,
звернулася з відповідною заявою до
приватного нотаріуса, який посвідчував
договір. Цією заявою вона підтверджує
виконання відповідачкою усіх вимог
спадкового договору, в тому числі, і
після смерті відчуджувачів.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
вислухавши думки сторін та їх
представників, третю особу, пояснення
свідків, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_2 не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 червня 2011 року
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, іменовані в договорі
Відчуджувачами, відповідно до вимог ст.
ст. 1302-1308 ЦК України уклали з ОСОБА_3 -
Набувачем, спадковий договір подружжя,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу та зареєстрований у реєстрі за
№ 1070.

За цим договором згідно ст. 1302 ЦК
України ОСОБА_3 зобов'язувалась
виконувати розпорядження ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 і разі їх смерті набувала право
власності на двокімнатну квартиру під
АДРЕСА_1, загальною площею 48 кв. м,
житлової площі 29 кв. м.

Розпорядження в сім'ї ОСОБА_6
розповсюджувалось на виконання
обов'язків, перелічених в п. п. 2.1., 2.2.
спадкового договору. Для здійснення
контролю за виконанням договору за
бажанням Відчуджувачів була
призначена ОСОБА_4, з якою у подружжя
ОСОБА_6 склались давні дружні
відносини. Призначена особа відповідно
до ч. 3 ст. 1307 ЦК України здійснювала
контроль за додержанням всіх умов
спадкового договору до і після смерті
Віджуджувачів згідно п. 5.4. договору.

У судовому засіданні також доведено, що
ОСОБА_4 контролювала виконання умов,
укладеного договору. Вона щоденно
відвідувала сім'ю ОСОБА_6 і особисто
впевнювалась в тому, що ОСОБА_3
добросовісно виконує всі
розпорядження подружжя.

Відповідачка з початку доглядала
ОСОБА_6, яка не могла самостійно себе
обслуговувати та вести домашнє
господарство. Подружжя було задоволене
доглядом ОСОБА_3, що також у судовому
засіданні підтвердила ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яку
ховала ОСОБА_3 Відповідачка
продовжувала виконувати умови
укладеного договору згідно
розпоряджень ОСОБА_5, який також був
задоволений доглядом.

Проблеми з виконанням договору виникли
з приїздом дочки ОСОБА_5 - ОСОБА_2, яка
перешкоджала ОСОБА_3 потрапити до
спірної квартири і спонукала ОСОБА_5 до
пред'явлення позову про розірвання
спадкового договору. Позовна заява
надійшла до Приморського районного
суду м. Одеси 01 липня 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2. ОСОБА_3 поховала ОСОБА_5 за
християнськими звичаями.

Після смерті Відчуджувачів на
підтвердження виконання вимог п.5.5.
спадкового договору ОСОБА_4 оформила
відповідну заяву, справжність підпису
на якій нотаріально завірена.

Доводи позивачки про те, що ОСОБА_3
неналежним чином виконувала умови
спадкового договору спростовуються
також поясненнями свідків, допитаних у
судовому засіданні.

Так, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які
проживають в одному будинку з сім'єю
ОСОБА_5, у судовому засіданні зазначили,
що ОСОБА_3 здійснювала щоденний нагляд
спочатку за ОСОБА_6, а в послідуючому і
за ОСОБА_5, який під час поминального
обіду після смерті своєї дружини
дякував ОСОБА_3 за добросовісну роботу.

Свідок ОСОБА_12, яка є племінницею
ОСОБА_6, пояснила, що її тітка була
задоволена таким доглядом. Позовні
вимоги ОСОБА_5 про розірвання договору
викликані не порушенням ОСОБА_3 умов
договору, а спонуканням до цих дій
позивача його дочкою ОСОБА_2, яка
вирішила заволодіти квартирою, в
послідуючому залишивши його без
догляду.

Судом також досліджені слідуючи
письмові докази: спадкова справа
№560/2013, копія спадкового договору
подружжя, копії свідоцтв про смерть
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, копія свідоцтва про
народження ОСОБА_13 та копія свідоцтва
про шлюб, позовна заява ОСОБА_5, заява
призначеної особи ОСОБА_4 до
нотаріальної контори, лікарське
свідоцтво про смерть № 3401, договір
замовлення на організацію проведення
поховання 10 жовтня 2013 року, акт про
приймання виконаних робіт по похованню
ОСОБА_5 № 11/10 від 11 жовтня 2013 року,
дозвіл на видачу трупа від 09 жовтня 2013
року, відповідь КП «Спеціалізоване
підприємство комунально-побутового
обслуговування» № 536 від 10 жовтня 2013
року про відмову ОСОБА_3 здійснити
захоронення ОСОБА_5 на Таїровському
кладовищі відповідно до ст. 25 Закону
України «Про захоронення та похоронних
справах».

Позивачка ОСОБА_2 являється
правонаступником ОСОБА_5, як
спадкоємиця першої черги згідно ст. 1261
ЦК України. В установлений законом
термін вона звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини у відповідності до ст. ст. 1269,
1270 ЦК України. Її позовні вимоги
відповідають позовним вимогам її
батька ОСОБА_5

Судом досліджені письмові докази,
надані ОСОБА_2 в обґрунтування своїх
позовних вимог, а саме: копія договору
замовлення та проведення поховання №
131106 від 14 серпня 2012 року, копії
квитанцій сплати комунальних послуг,
копія відповіді Одеського
національного медичного університету
№ 43 від 07 травня 2013 року, копія
виписного епікризу з історії хвороби
ОСОБА_5 № 964.

Однак вищевказані докази не містять
інформації, щодо невиконання
відповідачкою розпоряджень подружжя
ОСОБА_5 умов спадкового договору і не
являється належними доказами в
розумінні ст. 58 ЦПК України.

Згідно ст. 1302 ЦК України за спадковим
договором одна сторона (набувач)
зобов'язується виконувати
розпорядження другої
сторонивідчуджувача і в разі його
смерті набуває право власності на
майно відчуджувача. Обов'язки,
покладені на набувача за спадковими
договором, вказані в п. п. 2.1. , 2.2
договору. Виконання вказаних
обов'язків набувачем відбувається в
разі одержання такого розпорядження
від відчуджувача, а також передачі для
цього відповідних коштів набувачеві
для придбання ліків, оплати
комунальних послуг, тощо.

В судовому засіданні позивачкою ОСОБА_2
та її представниками не надано доказів
невиконання ОСОБА_3 розпоряджень
ОСОБА_5 чи ОСОБА_6

Допитані під час судового розгляду
свідки ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_15
висловлювали свою суб'єктивну думку
відносно здійснення догляду за
подружжям ОСОБА_6. Вони не давали
пояснень, які стосувались розпоряджень
відчуджувачів відповідачці по справі і
їх виконання.

Пояснення свідка ОСОБА_16 відносно
сплати комунальних послуг не
відповідає квитанціям, наданих
позивачкою про їх сплату, оскільки в
них відсутнє прізвище свідка як касира.
Тому суд не бере їх за основу при
винесенні рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона постилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позивачка ОСОБА_2 не доказала
своїх вимог, тому в позові їй повинно
бути відмовлено.

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 1261, 1269,
1270, 1302-1308 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79,
88, 209-210, 213-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4
про розірвання спадкового договору
подружжя, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Ю.Б. Свячена