У х в а л а

7 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Юровської Г.В.,

суддів: Коротуна В.М.,
Касьяна О.П.,

Дем'яносова М.В.,
Штелик С.П.

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - Восьма Харківська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, визнання права власності на
5/16 частин квартири в порядку
спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Восьма
Харківська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину, визнання права
власності на 5/16 частин квартири в
порядку спадкування за законом.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 17 грудня 2013 року
позов задоволено частково. Визначено
ОСОБА_6 додатковий строк у два місяці з
моменту винесення рішення для
прийняття спадщини в порядку
представлення батька ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після
смерті бабусі ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину, видане ОСОБА_8 у
1999 році після смерті її сина ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення, яким позов задоволено
частково. Визнано недійсним в 1/4
частині свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 25 листопада
2009 року на ім'я ОСОБА_3 після смерті її
матері ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_8 по праву представлення після
смерті батька ОСОБА_7 В іншій частині
позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року, у відкритті касаційного
провадження ОСОБА_3, ОСОБА_4 було
відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції ч. 1 ст. 1288 ЦК
України.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви:

- ухвалу Верховного Суду України від 04
червня 2008 року у справі за позовом про
визнання права власності в порядку
спадкування на 3/4 частини будинку;

Ухвалою Верховного Суду України від 04
червня 2008 року, на яку здійснюється
посилання як на приклад неоднакового
застосування норм матеріального права,
судом касаційної інстанції скасовано
судові рішення та справу передано на
новий судовий розгляд.

Відповідно до правового висновку
Верховного Суду України, викладеного в
постанові від 23 квітня 2014 року в справі
№ 6-30цс14, справа має переглядатись за
всіма доводами заяв, посиланнями на всі
судові рішення щодо неоднакового
застосування норм матеріального права,
які додано до заяви про перегляд,
незалежно від того, висловлена правова
позиція щодо неправильності
застосування норми матеріального
права в судовому рішенні, ухваленому по
суті, чи в ухвалі про передачу справи
касаційним судом на новий розгляд.

Як убачається зі змісту ухвали
Верховного Суду України від
04 червня 2008 року, при постановленні
вказаної ухвали суд касаційної
інстанції не висловлював правову
позицію щодо правильності
застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_5
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Восьма
Харківська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину, визнання права
власності на 5/16 частин квартири в
порядку спадкування за законом, за
заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.В. Юровська

Судді: В.М.
Коротун

М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

С.П. Штелик