Справа № 333/
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Боровікової
А.І., при секретарі Мікові П.О.,
розглядаючи цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Комунарський районний відділ
Управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області
про усунення перешкод у користуванні
У березні 2014р. позивачка звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
вказавши, що вона є власником квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири , посвідченого 29.08.2005р.
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу,
реєстровий номер 1189.
У кінці 2005 р. позивачка дала згоду на
реєстрацію у своїй квартирі
колишнього чоловіка відповідача
ОСОБА_2, шлюб з яким було розірвано
рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя 27.03.2002 року. Останній
запевняв позивача, що реєстрація йому
потрібна тимчасово, нібито для
працевлаштування та згодом він
добровільно зніметься з
реєстраційного обліку у квартирі
позивачки, але на теперішній час
відмовляється це зробити. Зазначені
обставини заважають позивачці не
тільки розпоряджатися належним їй
майном, але й спонукають сплачувати
комунальні платежі за непроживаючу
особу. Позивачка просить суд усунути
перешкоди у здійсненні нею права
користування та розпорядження
належною їй квартирою за
вищезазначеною адресою шляхом знятття
відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку за адресою квартири.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
надала суду пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві, просила
суд усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право користування
належною їй квартирою та зняття
відповідача з реєстрації за адресою
квартири.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутністю відповідача та, за згодою
позивача, ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивачки,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено:

Позивачка ОСОБА_1 є власником квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу 29.08.2005 року
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстровий номер 1189.

Право власності позивачки ОСОБА_1 на
нерухоме майно - квартиру за
вищезазначеною адресою зареєстровано
в ОП ЗМБТІ 30.08.2005р. , реєстраційний
номер 11537951.

Згідно витянгу з Державного реєстру
правочинів власником квартири за
вищезазначеною адресою є позивачка
ОСОБА_1

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 27.03.2002 р. шлюб між
сторонами розірвано.

Згідно довідки МКП „Основаніє"
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з пояснень позивачки у
судовому засіданні, відповідач ніколи
у належній їй на праві власності
вищезазначеній квартирі, яку вона
придбала після розірвання шлюбу за
власні грошові кошти, ніколи не
проживав, мав лише за згодою позивачки,
реєстрацію місця проживання у
належній їй квартирі, до квартири
ніколи не вселявся, тобто не пролживав,
речей та майна йому належних, у
квартирі не має.

Вищезаазначене підтвердили у судовому
засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
є доньками сторін та з пояснень яких
вбачається, що відповідач у квартирі
ніколи не продивав, взагалі в останню
не вселявся, позивачка змушена
сплачувати зайві гроші по квартплаті
та комунальним послугам, які
нараховуються на відповідача.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідно до ст. 156 ЖК
України та ст. 405 ЦК України, право
члена сім*ї власника квартири, який не є
його співвласником, на користування
цією квартирою обумовлено наявністю
сімейних відносин із власником і
спільним з ним проживанням у цій
квартирі. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім*ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім*ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачка посилається на те, що
відповідач не проживає у квартирі,
взагалі в останню не вселявся, тобто на
час розгляду справи відповідач не
проживає у спірній квартирі понад один
рік без поважних причин.

Дослідивши вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку, що
відповідач, як колишній член сім"ї
позивачки, у спірній квартирі не
проживає більше одного року (взагалі не
вселявся до останньої), а тому позовні
вимоги про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
визнання відповідача таким, що втратив
право користування останньою, суд
вважає обґрунтованими, доведеними та
такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до ст. 7 Закону
України від 11.12.2003р. „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою) свідоцтва про смерть.

Виходячи з вищезазначених положень
законодавства, суд не вбачає підстав
для винесення рішення про зняття
відповідача з реєстрації, оскільки
останнє здійснюється на підставі
рішення суду про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Керуючись ст. 156 ЖК України, ст.ст. 405, 391
ЦК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів після отримання його
копії.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
А.І. Боровікова