АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/8576/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Заєць Т.О.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Кулікової С.В.

при секретарі Гулієві Ф.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 20 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк», третя особа - ОСОБА_2 про
припинення іпотечного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ПАТ «Сведбанк» про
визнання Іпотечного договору
№2615/0808/88-032-Z-32 від 21 серпня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 - припиненим.

Вважає, що іпотечне правовідношення
підлягає припиненню, зокрема, на
підставі ч.1 ст.615 ЦК України, оскільки
іпотекодержатель в порушення п.11
Іпотечного договору не звернувся до
іпотекодавців із письмовою вимогою про
усунення порушення кредитного
зобов»язання.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м.Києва від 20 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваденим
рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на доводи
позовної заяви, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

В судове засідання сторони не
з»явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Позивач направила до суду
телеграму про відкладення розгляду
справи без зазначення причин
неможливості явки в судове засідання.

Колегія суддів ухвалила визнати неявку
сторін та 3-ї особи без поважних причин
та слухати справу за відсутності
нез»явившихся осіб на підставі ст.305
ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності фактичних обставин
порушення зобов»язання однією
стороною, які б допускали або мали
наслідком відмову від зобов»язання
іншою стороною.

З такими висновками колегія суддів
погоджується.

Як установлено судом першої
інстанції та убачається з матеріалів
справи, 21 серпня 2008 року між ВАТ
«СВедбанк», як іпотекодержателем та
ОСОБА_2, ОСОБА_1, як іпотекодавцями,
укладено Іпотечний договір
№2615/0808/88-032-Z-32, метою якого є
забезпечення виконання зобов»язань
ОСОБА_4 за Кредитним договором
№2615/0808/88-032, що ним укладений 21 серпня 2008
року з ВАТ «Сведбанк».

Відповідно до абз.1 п.11
Іпотечного договору іпотекодержатель
набуває право звернути стягнення на
предмет іпотеки в разі, якщо на день,
визначений основним зобов»язанням,
позичальник не поверне
іпотекодержателю суму кредиту та/або
проценти за користування кредитом
та/або пеню або іншу заборгованість,
та/або платежі та санкції, що
передбачені та/або випливають з
основного зобов»язання, а також в інших
випадках, передбачених основним
зобов»язанням та цим договрром, в тому
числі у випадку одноразвоого
прострочення основного зобов»язання
(як основного боргу так і процентів за
ним).

Відповідно до абз.2 п.11 Іпотечного
договору при настанні зазначених у
абзаці першому цього пункту договору
випадків іпотекодержатель надсилає
позхичальнику та іпотекодавцям
письмову вимогу про усунення порушення
основного зобов»язання та/або
зобов»язань, передбачених цим
договором, у не менш ніж тридцятиденний
строк, та попередження про зверненн
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержаатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до умов
цього договору.

Пунктом 12 Іпотечного договору сторони
дійшли згоди, що звернення стягнення на
предмет іпотеки можливий у такі
способи: за рішенням суду, у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса, згідно
із договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України
«Про іпотеку» встановлено, що
положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Тобто, закон допускає відступ
від необхідності направлення вимоги
про усунення порушення основного
зобов»язання, оскільки пред»явлення
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки та розгляд справи у
суді є доведенням до відома
іпотекодавця про свій намір
іпотекодержателя задовольнити вимоги
за рахунок іпотеки, при цьому,
іпотекодавець у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Як убачається з рішення
Святошинського рнайоного суду м.Києва
від 03 квітня 2012 року та рішення
Апеляційного суду м.Києва від 05 червня
2013 року у цивільній справі за позовом
ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, іпотекодержателем обрано
спосіб звернення стягнення - за
рішенням суду. Відповідно до рішення
Апеляційного суду м.Києва від 05 червня
2013 року в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором №2615/0808/88-032 від 21 серпня 2008
року ухвалено звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.615 ЦК України
у разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.

Доводи апеляційної скарги щодо
ненадання судом першої інстанції
належної оцінки обставинам справи
відхиляються колегією суддів, оскільки
судом повно з»ясовано обставини
справи, вірно встановлені
правовідносини сторін та надана оцінка
зібраним у справі доказам.

Судом першої інстанції
зроблено вірний висновок про
можливість застосування правил ч.1 ст.
615 ЦК України у разі наявності
порушення зобов»язання (тобто його
невиконання або неналежне виконання), а
також встановленої договором або
законом можливості односторонньої
відмови від зобов»язання.

Ураховуючи відсутність
підстав для застосування частини 1 ст.
615 ЦК України, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарга
таких висновків суду не спростовують
та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального
права, які давали б підстави для
скасування рішення суду колегією
суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги та
залишення без змін рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 20 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В.Кулікова