Справа № 344/5424/14-ц
Провадження № 2/344/2806/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

02 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Хоростіля Р.В.,

секретаря
Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення богу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до відповідача, в обґрунтування якого
покликався на те, що 14.08.2010р. він позичив
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в
сумі 8000 доларів США, що станом на
14.08.2010р. було еквівалентно 64000грн., які
останній зобов'язувався повернути до
15.04.2011р., про що написав відповідну
боргову розписку. У зазначений термін і
по даний час борг ОСОБА_2 не повернув.
Відповідно до курсу НБУ станом на
10.04.2014р. на даний час відповідач
заборгував йому 110028,07грн. оскільки крім
основної суми боргу - 100943,18грн.,
відповідач за порушення боргового
зобов'язання повинен також сплатити
три проценти річних від простроченої
суми. Тому просив суд стягнути з
відповідача вказану суму боргу та
судові витрати по справі.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_3 не з'явився, однак
подав заяву в якій позовні вимоги
підтримав повністю, просив справу
розглянути за його відсутності, при
цьому не заперечив проти заочного
розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомив, заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав.

Тому суд, враховуючи думку
представника позивача, який не
заперечив проти вирішення справи за
відсутності відповідача, суд розглянув
справу за відсутності останнього та
ухвалив заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає наступне.

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що між сторонами
14.08.2010р. укладено договір позики, що
підтверджується письмовою розпискою
(а.с.33), згідно якого ОСОБА_1 позичив
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8000доларів
США, яку відповідач зобов'язався
повернути до 15.04.2011р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання -
ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до проведеного позивачем у
заяві розрахунку три проценти річних
від простроченої суми становлять
3028,30грн., а за три роки ця сума складає
9084,89грн.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтується на припущеннях. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказів того, що ОСОБА_2 борг повернуто
вчасно, останнім суду не подано.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що позовні вимоги про стягнення
з відповідача в користь позивача суми
боргу є обґрунтованими, тому позов слід
задоволити.

Судові витрати суд розподілив
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого по
АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого по
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, борг у розмірі 110028 (сто десять
тисяч двадцять вісім)грн. 07коп., та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1100 (одну тисячу сто) гривень
28коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя
Хоростіль Р.В.