Справа № 203/4056/14-ц
УХВАЛА

04 липня 2014 року Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська Маймур Ф.Ф.,
ознайомившись з заявою позивача про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
переведення прав та обов'язків покупця,
-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська звернувся позивач із
заявою про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1
та заборону ОСОБА_2 та іншим особам
здійснювати будь-які дії відносно
всієї зазначеної квартири, оскільки
ОСОБА_2 разом з іншими особами раніше
цілеспрямовано, систематично, постійно
порушувала, створювала перешкоди
позивачу в праві власності, а саме в
переважному праві купівлі частки в
спільній частковій власності, тому з
метою запобігання з боку ОСОБА_2 та
інших осіб унеможливлення, створення
штучних перешкод у розгляді та у
виконанні судових рішень за цим
позовом, так як частки в цій квартирі не
було виділено в натурі, позивач вважає,
що повинно бути здійснено не тільки
накладення арешту на всю вказану
квартиру, але й має бути заборонено
ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які
дії щодо всієї вищезазначеної
квартири, тому просив суд заяву про
забезпечення позову задовольнити в
повному обсязі. (а.с. 39-41)

Ознайомившись із матеріалами заяви про
забезпечення позову, а також
матеріалами цивільної справи
№203/4056/14-ц, приходжу до наступного
висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.151 ч.1 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Нормою ст. 152 ч.1 ЦПК України встановлено
види забезпечення позову, одним з яких
є накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується: забороною
вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено,
що забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Отже, викладена
норма процесуального закону
встановлює обов'язок для особи, яка
звертається до суду із заявою про
забезпечення позову, довести
необхідність вчинення судом таких
процесуальних дій саме з метою
забезпечення виконання можливого
рішення суду.

Зазначені вимоги процесуального
закону не були виконані належним чином
позивачем при поданні ним відповідної
заяви, а викладені в заяві підстави є
неналежно обґрунтованими, носять
характер припущень, а отже не є
достатніми для задоволення цієї заяви.

Крім того, суд також виходив з того, що в
разі задоволення заявлених заявником
вимог, будуть порушенні законні права
та інтереси інших осіб, які можливо
також є законними власниками частин
квартири АДРЕСА_1, що в подальшому
призведе до обмеження прав осіб, яким
на праві власності належить частина
квартири, однак які не є сторонами по
даній цивільній справі та не були
притягненні позивачем до участі у
розгляді справи, а отже суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
цієї заяви.

З огляду на вищевикладене та приймаючи
до уваги, що позивачем всупереч ст. ст.
10, 60 ЦПК не надано суду належних та
допустимих доказів того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, у випадку
винесення його на користь позивача,
крім того, позивачем конкретно не
зазначено всіх осіб на праві власності
яким належить нерухоме майно, у зв'язку
з чим суд приходить до висновку, що
заява позивача про забезпечення позову
є необґрунтованою, а тому не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
переведення прав та обов'язків покупця-
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
через Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська до Апеляційного суду
Дніпропетровської області апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня отримання
копії оскаржуваної ухвали.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур