Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/1512/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Бондарчук
В'ячеслав Володимирович
Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді
Товянської О.В.

суддів: Микитюк
О.Ю., Гансецької І.А.

при
секретарі: Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітнього - ОСОБА_3,
Житомирської міської ради про визнання
права власності в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира Житомирської області від 10
червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В лютому 2014р. ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом. Просила визнати за нею право
власності на 1/2 ч. в ? ч. АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначила, що після смерті
матері вона є спадкоємицею частини
вказаної квартири. Спадкоємцем решти
квартири є неповнолітній онук
покійної, ОСОБА_3, законним
представником якого є відповідач.
Проте, вона не може оформити свої
спадкові права на нерухоме майно,
оскільки мати не зареєструвала
квартиру у БТІ, тому рішенням
Реєстраційної служби Житомирського
МУЮ їй відмовлено в реєстрації прав та
їх обтяжень, і, відповідно, державний
нотаріус також винесла постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Рішенням Корольовського райсуду м.
Житомира Житомирської області від 10
червня 2014 р. в задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що нотаріусом при відмові їй
у видачі свідоцтва про право на
спадщину було роз'яснено зміст п.п.4.12,
4.18 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012р. №296/5. Вважає, що у її випадку
відсутні умови для видачі свідоцтва,
оскільки Реєстраційна служба не
зареєструє за нею право власності та не
видасть витяг з Державного реєстру, а
тому у випадку відмови суду у визнанні
права позивачки, вона ніколи не отримає
спадщину.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 Після його
смерті спадщину прийняли його дружина -
ОСОБА_4 і син - ОСОБА_5 (а.с.14-16).

Проте, отримавши свідоцтва про право на
спадщину за законом, спадкоємці не
зареєстрували нерухоме майно в органах
БТІ. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивачки - ОСОБА_4 (а.с. 16). Після її
смерті відкрилася спадщина на вказане
житло. Позивач звернулася до Першої
Житомирської нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом в 1/2 частці на 1/2
частину у вказаній квартирі, однак,
отримала відмову, оскільки нею не був
поданий витяг про його державну
реєстрацію в реєстрі прав власності на
нерухоме майно (а.с.13).

Рішенням Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції від 08.11.2013р. відмовлено в
проведенні державної реєстрації права
власності з тих підстав, що з заявою
звернулася неналежна особа (а.с. 8).

Судом встановлено, що позивач має право
на спадкування 1/2 частки в 1/2 частини
вказаної квартири, проте відсутність
реєстрації в органах БТІ перешкоджає
їй оформити спадщину.

Суд першої інстанції не врахував, що
при вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно у
випадках, якщо спадщина прийнята, проте
спадкоємцем не було одержано свідоцтво
про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не
здійснено державну реєстрацію права на
спадщину (ст. 1299 ЦК), слід звернути
увагу, що законодавець розмежовує
поняття «виникнення права на спадщину»
та «виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини», і пов'язує із виникненням
цих майнових прав різні правові
наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Проте нормами цієї статті, так
само як й іншими нормами цивільного
права, не визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину. Виникнення у
спадкоємця права на спадщину, яке
пов'язується з її прийняттям, як
майнового права зумовлює входження
права на неї до складу спадщини після
смерті спадкоємця, який не одержав
свідоцтва про право на спадщину (статті
1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

На підставі наведеного судове рішення
слід скасувати, а позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки іншого шляху оформити
спадщину у позивача немає.

Судове рішення повинно бути законним і
справедливим.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира Житомирської області від 10
червня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення. Позов ОСОБА_1
задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? ч. в ? ч. квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: