Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Жашківська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини та визнання
свідоцтва про спадщину частково
недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Жашківська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини та визнання
свідоцтва про спадщину частково
недійсним.

Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 18 липня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 11 вересня 2014 року зазначене
судове рішення скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано частково недійсними свідоцтва
про право на спадщину за заповітом із
реєстраційними номерами 2-1385 та 2-1276,
видані відповідно 29 червня 2011 року та 20
червня 2011 року Жашківською державною
нотаріальною конторою.

Визначено додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
тривалістю два місяці з набрання
рішенням законної сили.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що відповідно до
копії свідоцтва про смерть від 09 квітня
2014 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис про смерть № 13.

Згідно з копією заповіту від 20 березня
2004 року, посвідченого секретарем
Литвинівської сільської ради Чернегою
І.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 5,
ОСОБА_3 заповів все майно, яке на день
смерті буде належати йому, де б воно не
знаходилося і з чого б воно не
складалося і на що він матиме право за
законом, в тому числі житловий будинок
з господарськими та будівельними
спорудами, які знаходяться в с.
Литвинівка Жашківського району
Черкаської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_1

Згідно з копією заповіту від 20 березня
2004 року, посвідченого секретарем
Литвинівської сільської ради Чернегою
І.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 6,
ОСОБА_3, який проживав в с. Литвинівка
Жашківського району Черкаської
області заповів належний йому
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЧР 041669, а також
майновий пай, ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем пропущено строк для
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
не з поважних причин, оскільки її
тяжкий моральний стан після смертей
близьких та погіршення стану її
здоров'я не підтверджені належними
доказами у справі. Крім того, районний
суд не вважав поважною причиною і
повторне отримання позивачкою
свідоцтва про смерть батька лише в
квітні 2014 року, спростувавши її тим, що
останній було відомо про наявність
заведеної справи після смерті батька,
яка, в свою чергу, повинна містити
свідоцтво про смерть батька.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, зазначав
наступне.

Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку
для прийняття спадщини, позивачка
зазначила, що смерті її батька
ІНФОРМАЦІЯ_1 передувала смерть її дочки
(ІНФОРМАЦІЯ_2), невдовзі після смерті
батька померла її мати (ІНФОРМАЦІЯ_3),
після чого ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5
померли обидві її свахи. Ці події
викликали емоційне перенапруження
позивачки, душевні страждання, що
погіршило стан її здоров'я. Даний факт
підтверджується медичними довідками,
що маються в матеріалах справи.

Звернувшись до Жашківської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1 отримала
інформацію про свою письмову відмову
від спадщини після смерті батька на
користь відповідача.

Вироком Жашківського районного суду
Черкаської області від 23 серпня 2013 року
ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 358 КК
України, а саме: в умисній підробці її
підпису на заяві від 27 листопада 2011
року про відмову від належної їй частки
спадщини після смерті батька на
користь відповідача.

Так, заяву про відмову ОСОБА_1 від
спадщини відповідач подав до
Литвинівської сільської ради у
встановленому законом порядку, проте
без присутності ОСОБА_1 та
документального встановлення її особи,
де дана заява була посвідчена.
Зазначені дії є порушенням норм ст. 43
Закону України «Про нотаріат» та
положення п. 1 глави 3 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.
29 червня 2011 року Жашківською держаною
нотаріальною конторою було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, в якому відповідача визнано
єдиним спадкоємцем будинку АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 11 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель