районний суд Київської області
Справа № 382/1404/14-ц
Провадження № 2/382/491/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11.07.2014 року
Яготинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготин справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно,

Встановив:

Позивачка звернулася до
Яготинського районного суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, в
котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер її батько - ОСОБА_4. Після смерті
батька залишилась спадщина у вигляді
житлового будинку та земельної
ділянки, яка розташована біля будинку
та призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
розташовані в АДРЕСА_1, земельної
ділянки (паю), площею 4,2682 га,
розташованої на території
Лемешівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. В
силу ст. 1270 ЦК України вона є
спадкоємицею померлого батька за
законом. Іншими спадкоємцями є
відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
В передбачений ст.1270 ЦК України строк
вони звернулися до приватного
нотаріуса Яготинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5 із заявами про
прийняття спадщини, що підтверджується
витягом про реєстрацію в спадковому
реєстрі від 01.04.2014 року. Крім того, 16
липня 2008 року їх батьком був складений
заповіт, згідно якого він заповідав їй
житловий будинок та всю земельну
ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1, а
земельну ділянку, площею 4,2682 га, яка
розташована на території Лемешівської
сільської ради Яготинського району
Київської області, призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
він заповідав відповідачам в рівних
частках. Рішенням Яготинського
районного суду Київської області від 30
квітня 2014 року було встановлено, що
заповіт, посвідчений секретарем
Лемешівської сільської ради Бартохою
В.В. 16 липня 2008 року о 15 годині 25 хвилин,
оформлений на ім'я "ОСОБА_1", "ОСОБА_2",
"ОСОБА_3", дійсно складений відносно
спадкоємців ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Розтлумачено, що
ОСОБА_4 в своєму заповіті від 16 липня 2008
року заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами та всю належну
земельну ділянку, що розташовані в
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - земельну ділянку,
площею 4,2682 га, яка розташована на
території Лемешівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва - в
рівних частках. Окрім цього, на даний
час з'ясувалось, що за час свого життя
її батько- ОСОБА_4 не встиг отримати
свідоцтво про право власності на жилий
будинок, розташований в АДРЕСА_1. З
довідки Лемешівської сільської ради
Яготинського району Київської області
від 20.06.2014 року за №148 вбачається, що
згідно запису №0331-1 погосподарської
книги Лемешівської сільської ради
Яготинського району Київської області
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_4 29 червня
2006 року Лемешівською сільською радою
було прийняте рішенням за №20 про
видачу свідоцтва про право власності
на будинок, але правовстановлюючий
документ за час життя ОСОБА_4 так і не
отримав. По об'єктах, що збудовані до 5
серпня 1992 року, тобто до прийняття
урядом України документу, (Постанова
Кабінету Міністрів України від 5 серпня
1992 року № 449 "Про затвердження
Положення про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів державного замовлення"),
встановлено порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів. Тобто прийняття об'єктів в
експлуатацію та оформлення права
власності на об'єкти, що збудовані в
період до 5 серпня 1992 року, проводиться
без участі інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.
Підставою для оформлення права
власності на приватні житлові будинки
з господарськими спорудами та
будівлями, які збудовані до 5 серпня 1992
року, є висновок про технічний стан
будинку (будівлі), складений бюро
технічної інвентаризації, інших
документів не потрібно. Далі треба
звернутися до сільської, селищної чи
міської ради, яка ухвалює рішення про
оформлення права власності. Так як
будівництво даного будинку закінчено в
1970 році, то вона, як спадкоємиця майна
померлого батька звернулась до
виконкому Лемешівської сільської ради
Київської області для оформлення
права власності на будинок та надання
необхідних документів, але виконком
відмовив у вирішенні цього питання,
пославшись на лист Київського
обласного управління юстиції № 151-01-01
від 3 березня 2005 року який містить
роз'яснення, що у разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності на яке не була
проведена і правовстановлюючии
документ відсутній, питання
визначення належності цього майна
попередньому власнику та наступного
його власника (спадкоємця) повинна
вирішуватися у судовому порядку. Лист
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 12/5 -126 від 23 березня 1999 року
містить роз'яснення, що оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна, на які відсутні акти прийняття
їх в експлуатацію провадиться тільки
при наявності актів прийняття їх в
експлуатацію відповідними комісіями -
державними приймальними або
державними технічними. Таким чином, її
батько - ОСОБА_4 - за час свого життя не
встиг отримати свідоцтво про право
власності на житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1, але мав на це
право. Відсутність у неї
правовстановлюючого документу
(свідоцтва про право власності) на
житловий будинок, що підтверджує право
власності її батька на будинок
АДРЕСА_1, не дає їй права скористатись
своїм правом як спадкоємиці померлого
та оформити свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, так як
нотаріусом їй було роз'яснено, що
згідно п. 4.15 глави 10 Порядку про
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012 №
296/5 видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві. З врахуванням
вищевикладеного, просила встановити,
що її батько ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, при житті володів
житловим будинком АДРЕСА_1 на праві
власності та визнати за нею право
власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка не
з"явилася, про день та час розгляду
справи повідомлена належним чином,
звернулася до суду з заявою про розгляд
справи у її відсутності, позовні
вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання
не з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
звернулися до суду з заявами про
розгляд справи у їх відсутності та про
визнання позову.

Перевіривши матеріали справи,
враховуючи, що відповідачі позов
визнали та визнання позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи, інтереси інших осіб, суд
вважає, що визнання позову може бути
прийнято судом, а позов підлягає до
задоволення.

Враховуючи, що в силу ст.1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов/язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті, суд вважає, що вимоги
позову є обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.174,256 ЦПК України,
ст.ст. 1218, 1223,1261,1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, при житті володів
житловим будинком за АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з прибудовою, а також
на господарські будівлі і споруди, а
саме: сарай, 1969 року побудови, сарай, 1971
року побудови, погріб з шийкою,
колодязь, огорожу, ворота з хвірткою, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Литвин Л.І.