Справа № 265/4441/14-ц
Провадження № 2-о/265/115/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, зацікавлені особи:
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про
встановлення факту належності їй
трудової книжки, посилаючись на те, що
вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року та її
прізвище при народженні було «ОСОБА_1».
Одружившись 31 липня 1985 року її прізвище
було змінено на «ОСОБА_1». Після
закінчення навчання в училищі у 1976 році
вона розпочала трудову діяльність,
починаючи з 20 вересня 1976 року, оскільки
була прийняття на роботу ученицею до
Оргеєвського міськторгу, де була
оформлена трудова книжка з
відповідними записами. У вказаній
трудовій книжці була зафіксована зміна
прізвища заявниці з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1». 15 вересня 1978 року вона була
звільнена з Оргеєвського міськторгу. У
теперішній час при вирішенні питання
про призначення пенсії заявниці
з'ясувалось, що у трудовій книжці
заявника відсутня печать на першій
сторінці, що викликає сумнів
належності їй трудової книжки.
Оскільки Оргеєвський міськторг вже
ліквідовано, то просила суд встановити
належність їй вказаного
правовстановлюючого документа.

У судовому засіданні заявник повністю
підтримала заявлені вимоги, які
просила суд задовольнити.

Представник УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області у судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву з проханням вирішити вказаний
спір без участі представника
зацікавленої особи.

Натомість з письмових заперечень,
наданих представниками зацікавленої
особи, останні не погоджувались з
вимогами ОСОБА_1, вказуючи, що зміни у
трудову книжку вносяться на підставі
підпису керівника підприємства, де
працює особа, що посвідчується
печаткою. Те саме стосується й
відомостей, що містяться на першій
сторінки трудової книжки.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

На підставі п. 3 «Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого 12 серпня
1993 року постановою Кабінету Міністрів
України № 637, за відсутності трудової
книжки, а також у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно паспорту серія ВА № 964171,
виданого 13 серпня 1997 року Жовтневим РВ
ММУ УМВС України в Донецькій області
заявниці, вбачається, що ОСОБА_1
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу, серія
НОМЕР_1, виданого 31 липня 1985 року
Палацом одруження міста Жданова
Донецької області, вбачається, що
ОСОБА_1 одружилась 31 липня 1985 року із
ОСОБА_3, актовий запис № 2511 від 31 липня
1985 року, після чого дружині було
присвоєно прізвище - «ОСОБА_1».

В той же час зміна прізвища заявниці
зафіксована та підтверджується
записами у трудовій книжці серія
НОМЕР_2, заведеної 25 вересня 1976 року на
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., де записано,
що необхідно прізвище власника книжки
вважати «ОСОБА_1» на підставі свідоцтва
про одруження серія НОМЕР_1 від 31 липня
1985 року.

Однак у трудовій книжці серія НОМЕР_2,
заведеної 25 вересня 1976 року, відсутня
печать на першій сторінці поряд з
підписом особи, відповідальної за
видачу трудової книжки.

З вказаної трудової книжки також
вбачається, що 20 вересня 1976 року ОСОБА_1
була прийнята на роботу в Оргеєвський
міськторг ученицею в школу-магазин на
підставі наказу від 19 вересня 1976 року №
64-к, а згодом 25 березня 1977 року ОСОБА_1
була присвоєна кваліфікація
контролер-касир на підставі наказу №
21-к від 25 березня 1977 року.

З вказаної трудової книжки також
вбачається, що 3 травня 1977 року заявниця
була переведена на роботу
контролера-касира в «Дитячий мир» на
підставі наказу від 30 квітня 1977 року №
35-к, а згодом 15 вересня 1978 року вона була
звільнена з роботи за власним бажанням
на підставі наказу від 15 вересня 1978
року № 95-к, що підтверджено відповідним
підписом заступника директора
підприємства та печаткою Оргеєвського
міськторгу.

В той же час відповідно до свідоцтва №
10, виданого ОСОБА_1 Оргеєвським
міськторгом Міністерства торгівлі
Молдавської РСР 5 квітня 1977 року,
вбачається, що заявниця закінчила
школу-магазин при Оргеєвському
міськторгу за професією
контролер-касир промислових товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

На підставі листа від 1 січня 2012 року
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» вбачається, що на підставі п.
6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може
встановлювати факти належності особі
документів, що посвідчують особу,
наприклад: довідок про поранення чи
перебування у госпіталі через
поранення, повідомлення військових
частин, військкоматів та інших органів
військового управління про загибель чи
безвісну відсутність у зв'язку з
обставинами військового часу, а також
заповіту, страхового свідоцтва
(полісу), ощадної книжки, трудової
книжки, іншого документа про трудовий
стаж, довідки про реабілітацію тощо.

Таким чином суд встановив, що заявниця
була працевлаштована з 20 вересня 1976
року на Оргеєвському міськторгу
ученицею в школу-магазин, чому
підтвердження є свідоцтво, видане на
підставі рішення від 25 березня 1977 року
кваліфікаційної комісії вказаного
підприємства.

Натомість відсутність печатки на
першій сторінці трудової книжки при
заведенні трудової книжки 25 вересня 1976
року серія НОМЕР_2 на заявницю не може
спростувати юридичний факт
працевлаштування з 20 вересня 1976 року
ОСОБА_1 на Оргеєвському міськторгу.

Проаналізувавши наявні докази, суд
дійшов висновку, що мається достатньо
підстав, які вказують на факт
належності трудової книжки серія
НОМЕР_2, заведеної 25 вересня 1976 року на
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Оргеєвським
міськторгом Міністерства торгівлі
Молдавської РСР заявниці - ОСОБА_1.

При цьому суд відхиляє заперечення
представників зацікавленої особи, щодо
відсутності доказів, які б
підтверджували належність вказаного
документа заявниці, оскільки іншого
способу встановити належність ОСОБА_1
зазначеної трудової книжки немає.

Враховуючи, що підтвердження
заявленого ОСОБА_1 факту належності їй
трудової книжки впливає на виникнення
у заявниці права на пенсійне
забезпечення, суд вважає за необхідне
заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 60, 213-215, 256, 259 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення, зацікавлені
особи: Управління пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя, - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що
трудова книжка серія НОМЕР_2, заведена 25
вересня 1976 року на ОСОБА_1 Оргеєвським
міськторгом Міністерства торгівлі
Молдавської РСР, належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя