Справа № 211/4214/14-ц
Провадження № 2/211/1871/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 липня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Папариги В.А.,

при секретарі
Ручка М.Л.,

за участю

представника позивача
Зубко А.О.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлосервіс-КР» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Житлосервіс-КР»
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиті житлово-комунальні послуги. В
обґрунтування своїх вимог послалися на
те, що з 01.07.2013 року ТОВ «Житлосервіс-КР»
є управителем будинків, споруд та
прибудинкової території по мкр-ну
Східний 1,2,3. За період з 01.07.2013 року по
01.11.2013 року позивач надав
житлово-комунальні послуги
відповідачу, яка зареєстрована та
проживає в квартирі приватної форми
власності, розташованій за адресою:
АДРЕСА_1. В свою чергу відповідач в
порушення вимог ст.. 151, 156, 162 ЖК України
вартість спожитих послуг не сплатила в
повному обсязі в результаті чого
виникла заборгованість за вказаний
період на суму 1450,18 грн.. Посилаючись на
вищевказані обставини позивач просив
суд стягнути з відповідача на користь
позивача вказану суму заборгованості
та понесені витрати по сплаті судового
збору.

В судовому засіданні представник
позивача Зубко А.О. позов підтримала в
повному обсязі та просила суд його
задовольнити, пославшись на обставини
викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позову заперечувала, при цьому
послалася на те, що заборгованість
відповідачем необґрунтовано
нарахована, оскільки договір між нею та
позивачем щодо надання
житлово-комунальних послуг не
укладено, житлово-комунальні послуги,
за виконання яких нарахована
заборгованість в обсязі нарахованих
витрат не виконувалися, просила в
позові відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає
за необхідне позов задовольнити,
виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та
проживає в АДРЕСА_1, квартира
відноситься до приватної форми
власності. За період з 01.07.2013 року по
01.11.2013 року відповідачем не
сплачувалися за спожиті
житлово-комунальні послуги в частині
нарахувань за утримання будинку та
прибудинкової території в зв'язку з
чим за цей період виникла
заборгованість у розмірі 1450,18 гривень
(а.с. 5 інформація про стан особового
рахунку). 25 травня 2014 року ухвалою
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу судовий наказ від 22
листопада 2013 року, винесений за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлосервіс-КР» про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
спожиті житлово-комунальні послуги за
період з 01.07.2013 року по 01.11.2013 року, був
скасований (а.с.6 - копія ухвали).

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. У відповідності до пункту 1
статті 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» №2482-ХII (з наступними змінами і
доповненнями) утримання
приватизованих квартир здійснюється
за рахунок коштів їх власників згідно з
Правилами користування приміщеннями
житлових будинків. Згідно з пунктом 7
зазначених Правил, затверджених
постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник
квартири зобов`язаний оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом, однак відповідач своїх
обов`язків належним чином не
виконувала, в результаті чого по оплаті
за ці послуги утворилася
заборгованість.

Судом встановлено, що між сторонами
виникли правовідносини у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг, їх врегулювання здійснюється
на підставі Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004
р. (надалі Закон) зі змінами та
доповненнями, норми якого є
спеціальними, з врахуванням загальних
положень ЦК України щодо договірних
зобов'язань.

Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статтями 20, 21 Закону визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. При цьому,
п.1 ч. 3 ст. 20 Закону покладає на
споживача обов'язок з укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплату
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг та оплачувати надані послуги
передбачено також п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 р.

Відповідно до змісту зазначених вище
положень Закону споживач може
відмовитися від укладення договору
надання житлово-комунальних послуг,
зокрема договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, лише в разі
відмови від користування такими
послугами, а не через непогодження
сторонами умов такого договору.

Судом не встановлено, що відповідач та
інші мешканці будинку надали до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлосервіс-КР»
письмову заяву про відмову від
користування послугами з утримання
будинку та прибудинкової території, а
її звернення про укладення договору на
її умовах не може свідчити про бажання
нею укладення саме типового договору.

Позивачем надавались послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, а відповідачем вони
споживалися. Такі дії свідчать про
існування обов'язку відповідача
здійснювати оплату таких послуг.

Посилання відповідача на відсутність
договору на надання послуг за вказаний
у позові період є необґрунтованим,
оскільки згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають,
зокрема, із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства.
Позивачем надавались послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, а відповідачем вони
споживалися та частково оплачувалися.
Такі дії свідчать про існування
обов'язку відповідача здійснювати
оплату таких послуг.

Сам факт відсутності укладеного
договору не звільняє відповідача від
обов'язків оплачувати
житлово-комунальні послуги, а лише
позбавляє його можливості
скористатися правами споживачів,
передбачених Законом «Про захист прав
споживачів», на отримання послуг
вчасно та відповідної якості згідно з
умовами укладеного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/ тарифів та показань
засобів обліку. Тарифи на послуги з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій встановлені
рішенням Виконавчого комітету
Криворізької міської ради «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових території для населення
Довгинцівського району м. Кривого
Рогу» від 14.12.2011 року № 417 залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою. Додатком № 2 до
вищезазначеного рішення
встановлюється Перелік послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, які щомісячно
сплачуються мешканцями (в тому числі:
експлуатаційні послуги, користування
ліфтом, водопостачання та
водовідведення).

Отже відповідач користується
послугами з утримання будинку та
прибудинкової території, які надає
позивач згідно вказаного Переліку,
визначеного Додатком № 2 до рішення
Виконавчого комітету Криворізької
міської ради «Про встановлення тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових території для
населення Довгинцівського району м.
Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417, яке
було чинним на час виникнення спірних
відносин, нараховуючи оплату за їх
споживання на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 01.06.2011
року № 869 « Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» і
затвердженого нею Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій.

Крім того згідно вимог ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільну справу
в межах заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, при цьому
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Зважаючи на те, що відповідач не надав
суду доказів своїх заперечень про те,
що в нараховану заборгованість
включені витрати про ненадані послуги,
в той же час позивачем надано
інформацію про витрати на утримання
будинку за адресою: АДРЕСА_1 за спірний
період, судом вони не приймаються до
уваги.

З врахуванням викладеного суд вважає,
що позов підлягає задоволенню, а сума
заборгованості за період з 01.07.2013 року
по 01.11.2013 року у розмірі 1450 грн. 18 коп.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Також відповідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України
слід стягнути з відповідача на користь
позивача, понесені ним витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243
гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
160, 162 ЖК України, 11 ЦК України, ст. ст. 20, 21
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ :

позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлосервіс-КР» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожиті житлово-комунальні послуги -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житлосервіс-КР»
заборгованість по комунальним
платежам за період 01.07.2013 року по 01.11.2013
року в розмірі 1450 (одна тисяча
чотириста п'ятдесят) гривень 18 копійок
та понесені витрати по сплаті судового
збору 243 (двісті сорок три ) гривні 60
копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: В. А. Папарига