Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2014 року Юр"ївський районний
суд Дніпропетровської області у
складі головуючого судді Маренич
С.О., при секретарі Літвіченко В.О.,
розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі суду
с.м.т. Юр"ївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу в
обгрунтування своїх вимог вказуючи
на те, що 25. 12. 1999 року між ним та
відповідачем по справі був
укладений шлюб, від якого сторони
мають трьох неповнолітніх дітей, а
саме - доньку ОСОБА_3 , 2000 р.
народження , доньку ОСОБА_4, 2005 р.
народження та доньку ОСОБА_5, 2010 р.
народження.

Спільне життя з відповідачем не
склалося та шлюбно-сімейні
відносини і спільне проживання між
сторонами фактично припинені
через несумісність характерів,
постійні суперечки, неможливість
знайти взаєморозуміння , в зв»язку
з чим примирення та збереження
шлюбу є неможливим.

Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК
України позивач просив розірвати
шлюб, зареєстрований між ним та
відповідачем по справі 25.12.1999 року
відділом РАГС Юр»ївського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області по актовому запису № 31.

В попереднє судове засідання
позивачка ОСОБА_1 не з"явилася,
надавши суду заяву про розгляд
справи в попередньому судовому
засіданні в її відсутності, при
цьому позовні вимоги про розірвання
шлюбу підтримала повністю, вказавши,
що шлюбно-сімейні відносини
припинені між нею та відповідачем по
справі з січня місяця 2013 року, після
розірвання шлюбу неповнолітні діти
залишаться проживати з нею, на
утримання останніх відповідач буде
сплачувати аліменти, спору по майну
не має, строк на примирення не
потрібен Окрім того, судові витрати
по справі просила залишити за нею
та змінювати прізвище після
розірвання шлюбу не бажала ( ас.24).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в
попереднє судове засідання не
з"явився, надав суду заяву про
розгляд справи в попередньому
судовому засіданні в його
відсутності, при цьому позовні
вимоги визнав повністю, зазначивши в
заяві обставини аналогічні,
викладеним в заяві позивача (ас. 25).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання, у відсутності сторін по
справі, на підставі наявних у справі
матеріалів про права та
взаємовідносини останніх.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
законних підстав для того ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
суд не здійснює фіксування судового
засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд знаходить встановленими
наступні обставини:

- 25.12.1999 року між сторонами
зареєстровано шлюб, від якого останні
мають трьох неповнолітніх дітей, а
саме - доньку ОСОБА_3 , 2000 р.
народження , доньку ОСОБА_4, 2005 р.
народження та доньку ОСОБА_5, 2010 р.
народження , які після розірвання
шлюбу залишаться проживати з
позивачем по справі, при цьому
відповідач на їх утримання буде
сплачувати аліменти .

Дане підтверджено в судовому
засіданні копіями свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_1 від 25.12.1999 року
та про народження дітей серія
НОМЕР_2 від 05.09.2005 року, серія НОМЕР_3
від 29.06.2010 року та серія НОМЕР_4 від
03.10.2000 року відповідно (ас. ас. 10-13 ).

Шлюбно - сімейні відносини припинені
між сторонами з січня місяця 2013
року через несумісність характерів,
неможливість знайти взаєморозуміння,
постійні суперечки .

Приймаючи до уваги, що жодна із
сторін не має наміру зберегти сім"ю,
суд вважає неможливим примирення та
збереження шлюбно - сімейних
відносин. Спору про розподіл майна
у сторін не має.

При викладених вище обставинах,
враховуючи , що сторони шлюбно -
сімейні відносини не підтримують, суд
знаходить збереження сім"ї
неможливим, а позов таким, що
підлягає задоволенню, оскільки
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам кожного з подружжя та
їхніх дітей. За таких обставин
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших
осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього
Кодексу.

Враховуючи волю позивача , суд
знаходить можливим залишити за
останнім судові витрати по справі
та після розірвання шлюбу прізвище
» ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 10, 11, ч.2 ст. 197, 130, 174, 213,
215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 114
СК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 25 грудня 1999 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Юр»ївського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області по
актовому запису № 31 - розірвати.

Спору по майну у сторін не має.

Після розірвання шлюбу залишити за
позивачем по справі ОСОБА_1
прізвище » ОСОБА_1 «.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом десяти днів, з дня
отримання копії рішення, апеляційної
скарги.

Суддя :
С.О.Маренич