АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6178/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О.Б. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В..,

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 квітня
2014р. за позовом Приватного
акціонерного товариства Страхова
Компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24.04.2014р. позов ПрАТ СТ «ПЗУ Україна» до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в
порядку регресу задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПрАТ СК України «ПЗУ
Україна» страхове відшкодування в
порядку регресу у розмірі 65 919,20грн., а
також судовий збір у розмірі 659,19грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
120грн., а всього 66 698,39грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на те, що
рішення суду незаконне та
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.03.2008р. в м. Дніпропетровську ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «ГАЗ 33021»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
порушив вимоги Правил дорожнього руху
України, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail»,
державний номерний знак НОМЕР_2 що
належить ОСОБА_3

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.10.2009р. було встановлено вину ОСОБА_2 у
виниклій ДТП, та провадження за
адміністративним правопорушенням було
закрито у зв'язку з закінченням строку
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно із ст. 993 ЦК України, та ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що 25.10.2007р. між
власником автомобіля «Nissan X-Trail»,
державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3
та ПрАТ СТ «ПЗУ Україна» був укладений
договір страхування № 000824, за умовами
якого страхова компанія взяла на себе
зобов'язання виплатити страхове
відшкодування за шкоду заподіяну
страхувальнику у разі настання
страхового випадку.

ПрАТ СТ «ПЗУ Україна» на підставі заяви
ОСОБА_3 платіжним дорученням від
20.06.2008р. перерахувало ОСОБА_3 страхове
відшкодування в сумі 65 919,20грн.

Таким чином, до ПрАТ СТ «ПЗУ Україна»,
як до страховика, що виплатив страхове
відшкодування за Договором, в межах
сплаченої суми в розмірі 65 919,20грн.,
перейшло право вимоги до відповідача,
як до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Встановивши наведені обставини на
підставі досліджених у судовому
засіданні доказів, суд обґрунтовано
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог ПрАТ СТ «ПЗУ Україна»,
та стягнення з відповідача на користь
страхової компанії сплаченої суми
страхового відшкодування, і колегія
суддів вважає, що рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, з посиланням на те, що
судом неповно були з'ясовані обставини
по справі, не доведені обставини по
справі, які мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, і про те
що висновки суду не відповідають
обставинам справи, а також про те, що
судом були порушені норми
матеріального та процесуального права
безпідставні, та зводяться до
переоцінки доказів по справі та
непогодження з їх оцінкою, тоді як ч. 1,
ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
однак відповідач заперечуючи проти
суми збитку, не виконав свій обов'язок
по сплаті коштів за проведення
експертизи та будь якими іншими
доказами не спростував заявлену суду
завданої шкоди, яка була сплачена
страховою компанією в рахунок
відшкодування шкоди, а тому суд
правильно прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, з посиланням на те, що
судом не було вирішено питання про
повернення йому пошкоджених деталей
автомобіля не свідчать про
незаконність судового рішення,
оскільки відповідно до п. 14 роз'яснень
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4, від 01.03.2013р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ухвалюючи рішення про
стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не
може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд з урахуванням принципу
диспозитивності, тобто за заявою
заподіювача шкоди, одночасно повинен
вирішити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду, тоді як
матеріали справи не містять доказів
про те, що відповідач у передбаченому
законом порядку звертався до ОСОБА_3 з
вимогою про передачу йому пошкоджених
деталей, а тому вказані обставини не
можуть свідчити про незаконність
рішення суду про стягнення з
відповідача коштів в рахунок
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Таким чином рішення суду відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, а апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню,
оскільки наведені в ній мотиви не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303,304,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 квітня 2014р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: