Справа № 523/7396/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Суворовський РВ у місті Одеса ГУ
ДМС України в Одеській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

Установив :

ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернувся до ОСОБА_2 (далі - Відповідач),
третя особа Суворовський РВ у місті
Одеса ГУ ДМС України в Одеській області
з позовом про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням за наступних обставин.

Позивач є власником квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 11 березня
1994 року та на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 25 червня 1996 року.

17 травня 2006 року зазначена
квартиру Позивачем було подаровано
Відповідачу.

27 лютого 2009 року Відповідач
зареєструвалася у квартирі як її
власник.

11 листопада 2011 року рішенням
Суворовського районного суду міста
Одеса за позовом Позивача: визнано
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1 від 17 травня 2006 року та
зобов'язано Відповідача повернути
квартиру Позивачу та виселитися з неї,
а Позивача вселити.

Станом 01 січня 2013 року судове
рішення виконано у повному обсязі:

Позивач вселився до квартири та
проживає у ній, поновив документи про
право власності на приміщення;

Відповідач на виконання судового
рішення повернула Позивачу приміщення
квартири АДРЕСА_1 та виселилася з нього.

При цьому Відповідач не знялася
із реєстрації у вказаній квартирі.
Добровільно подати заяву до
паспортного відділу міліції про зняття
з реєстрації відмовляється.

Збереження реєстрації
Відповідача у квартирі АДРЕСА_1,
порушує право Позивача вільного
користування та розпорядження
помешканням, змушує його нести
додаткові витрати на оплату
комунальних послуг за зареєстрованого
Відповідача.

За викладених обставин Позивач
просить визнати Відповідача особою,
яка втратила право користування жилим
приміщенням та скасувати реєстрацію
Відповідача за місцем проживання.

Позивач надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач до суду не з'явилася, місце
знаходження її невідомо.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Встановлено, що Позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, яка
складається з 1-ї кімнати жилою площею
20,84 кв.м, загальною площею 38,33 кв.м, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 11 березня 1994 року та на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 25 червня 1996 року (а.с. 10-13).

17 травня 2006 року зазначена
квартиру Позивачем було подаровано
Відповідачу.

27 лютого 2009 року Відповідач
зареєструвалася у квартирі як її
власник згідно довідки про склад сімї
та реєстрації (а.с.14).

11 листопада 2011 року рішенням
Суворовського районного суду міста
Одеса по справі № 2-3985 за позовом
Позивача: визнано недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1 від 17
травня 2006 року та зобов'язано
Відповідача повернути квартиру
Позивачу та виселитися з неї, а
Позивача вселити (а.с.5-8).

Станом 01 січня 2013 року судове
рішення виконано у повному обсязі:

Позивач вселився до квартири та
проживає у ній, поновив документи про
право власності на приміщення;

Відповідач на виконання
судового рішення повернула Позивачу
приміщення квартири АДРЕСА_1 та
виселилася з нього.

Згідно ст.47ч.З Конституції
України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.391 ЦК Украни власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпорядження своїм
майном, що не пов'язано із позбавленням
володіння.

За ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсний з моменту його
вчинення.

Відповідно до ч.3ст.216 ЦКУ правові
наслідки, передбачені частинами першою
та другою цієї статті, застосовуються,
якщо законом не встановлені особливі
умови їх застосування або особливі
правові наслідки окремих вид недійсних
правочинів.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до, суду захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтерес Відновлення
становища, яке існувало до порушення - є
одним із способ захисту цивільних прав
та інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України,
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи є
житловий дім, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання у
ньому (гуртожиток, готель та ін.) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Відповідно до Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання" - громадянин України,
а також іноземець чи особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язанні протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Таким чином, судом встановлено
факт не проживання Відповідача в
квартирі Позивача. Суд вважає, що
реєстрація Відповідача в квартирі
Позивача порушує права останнього як
власника у володінні, користуванні та
розпорядженні своєю власністю, а тому
слід визнати Відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 16,29, 216, 236,317,386,391 ЦК
України, ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215 ,218, 224-228
ЦПК України , суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання такою, що втратила право
користування житлом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право на
користування житлом в квартирі
АДРЕСА_1.

Дане рішення є підставою для
зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку
за місцем проживання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги .

Суддя -