справа № 462/1889/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові справу
за позовом Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про демонтаж самочинно
влаштованої господарської споруди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.03.2014р. звернувся в суд з
позовом про демонтаж відповідачем
господарської споруди з
металево-дерев'яних конструкцій,
самочинно влаштованої по периметру над
існуючим сараєм під літ. „Е" розміром
3,25 х 6,55 м, яка обшита металопрофілем та
накрита тентовим покриттям, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої
позовні вимоги позивач мотивує тим, що
при виході за вказаною адресою
працівниками ЛКП «Скнилівок»
проведено перевірку та встановлено, що
відповідач у подвір'ї вказаного
будинку встановив господарську
споруду з металево-дерев'яних
конструкцій, самочинно влаштовану по
периметру над існуючим сараєм під літ.
„Е" розміром 3,25 х 6,55 м, яка обшита
металопрофілем та накрита тентовим
покриттям, чому розпорядженням
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради від 23.12.2013р.
№801, зобов'язано ОСОБА_2, співвласника
будинку АДРЕСА_1, в термін до 10.02.2014р.
демонтувати вказану господарську
споруду з металево-дерев'яних
конструкцій. Відповідач 06.02.2014р. та
17.02.2014р. попереджувався ЛКП „Скнилівок"
про добровільний демонтаж самочинно
встановленої господарської споруди,
проте він цього не виконав, що було
встановлено актом ЛКП «Скнилівок» від
24.02.2014р. Відповідно до п.3.5 розділу 5
Положення про розмежування
повноважень між виконавчими органами
Львівської міської ради, затвердженого
ухвалою Львівської міської ради від
19.10.2006р. №219, до повноважень районної
адміністрації в галузі будівництва
належить розгляд та вжиття заходів, у
встановленому виконавчим комітетом,
департаментом містобудування порядку,
щодо фактів самочинного будівництва. В
зв'язку із вказаним, просить позов
задовольнити на підставі ст.376 ЦК
України.

В судовому засіданні представник
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради позов
підтримав, покликаючись на мотиви
такого, який просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечив та зазначив, що
він та треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 є співвласниками
будинковолодіння по АДРЕСА_1. Рішенням
Залізничного районного суду м.Львова
йому виділено в користування частину
жилих приміщень будинку та сарай під
літ."Е". Вказаний сарай був збудований у
80-х роках їхнім батьком ОСОБА_6 Цей
сарай є цегляним, має бетонне
перекриття, складається з двох
поверхів, над другим повером було
влаштовано металеві перила висотою до
1,50м, які обшито дошками. Так як дошки
прогнили, він у 2013р. такі розібрав та
обшив перила бляхою і влаштував
тентове покриття над сараєм. Спірна
господарська споруда, влаштована ним
по периметру сараю під літ. "Е", має
висоту близько 1,90 м. Вважає, що
влаштування ним спірної господарської
споруди не порушує законних прав інших
співвласників будинковолодіння.
Просить в позові відмовити за
безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 та її
представник позов підтримали та
зазначили, що відповідач має в
користування сарай під літерою „Е",
який розташований на відстані чотирьох
метрів від належної ОСОБА_3 частини
будинку по АДРЕСА_1. Цей двохповерховий
цегляний сарай, над другим поверсом
якого було влаштовано невисокі перила,
був незаконно і узаконений у 90-х роках,
з приводу чого ОСОБА_3 неодноразово
зверталася зі скаргами в різні
інстанції. В 2013 році відповідач
демонтував перила над сараєм і по
периметру сараю самочинно з порушенням
будівельних норм влаштував
господарську споруду з
металево-дерев'яних конструкцій, яку
обшив металопрофілем та накрив
тентовим покриттям, в результаті чого
сарай став трьохповерховим, чим
порушено законні права ОСОБА_3, як
співвласниці будинку. Просять позов
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 проти позову
заперечив та зазначив, що цегляний
сарай під літерою „Е", який
розташований по АДРЕСА_1 був
побудований в 1980 -х роках його батьком
ОСОБА_6 Цей сарай складався з двох
поверхів, кожен поверх висотою близько
2-х м і мав бетонне перекриття. Над
другим поверхом сараю було влаштовано
металеві перила висотою до 1,50 м, які
було обшито дошками. Згідно рішення
суду, цей сарай під літерою „Е", було
виділено в користування відповідачу. В
2013 році відповідач демонтував над
сараєм перила і влаштував нову
господарську споруду з
металево-дерев'яних конструкцій
висотою близько 2 м, яку обшив
металопрофілем та накрив тентовим
покриттям. Вважає, що влаштування
спірної споруди не порушує прав інших
співвласників будинку. Просить в
позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з"явився, хоча належно повідомлявся
про час та місце розгляду справи,
причини неявки не повідомив і суд
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, третіх осіб та
їх представників, думку адвоката,
вивчивши матеріали справи, оглянувши
матеріали інвентаризаційної справи на
будинковолодіння по АДРЕСА_1, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Суд за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила
будівництво.

Відповідно до ст.144 Конституції
України, ст.73 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
акти органів місцевого самоврядування,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Як встановлено судом, відповідач
ОСОБА_2 та треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 являється співвласниками
будинковолодіння по АДРЕСА_1, зокрема
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 належиться по
5/18 частини кожному, а ОСОБА_5 1/6 частини
вказаного будинковолодіння.

Рішенням Залізничного районного
суду м.Львова від 17.10.2003 р. в
будинковолодінні по АДРЕСА_1 виділено в
користування ОСОБА_2 жиле приміщення
під 1-8 площею 12,1 кв.м, 1-9 площею 14,2 кв.м.,
підвальне приміщення під VІ і сарай „Е".

З пояснень відповідача, третіх осіб та
матеріалів інвентаризаційної справи
на будинковолодіння по АДРЕСА_1
встановлено, що цегляний сарай під
літерою „Е" був побудований в 80-х роках
батьком відповідача і третіх осіб -
ОСОБА_6 на відстані близько 5м від
будинку. Цей сарай до 2013р. складався з
двох поверхів загальною висотою 4,3 м,
має бетонне перекриття і накритий толю.
Над другим поверхом сараю було
влаштовано металеві перила висотою до
1,50 м, які обшито дошками.
Розпорядженням виконавчого комітету
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради народних
депутатів від 26.06.1996р., власнику будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_6 самовільно збудовані
гараж розміром 7,0х3,80м, сарай-гараж
розміром 9,05х3,0м, сарай розміром 6.66х3,25м -
дозволено експлуатувати.

Також встановлено, що відповідач у 2013
році самочинно, без встановленого
дозволу, з порушенням будівельних норм
влаштував господарську споруду
висотою близько 2-х м з
металево-дерев'яних конструкцій по
периметру над існуючим сараєм під літ.
„Е" розміром 3,25х 6,55м, яка обшита
металопрофілем та накрита тентовим
покриттям, за що був притягнутий до
адміністративної відповідальності
/а.с.18/.

Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
від 23.12.2013р. №801 /а.с.5/, зобов'язано
ОСОБА_2 співвласника будинку АДРЕСА_1, в
термін до 10.02.2014р. демонтувати
господарську споруду з
металево-дерев'яних конструкцій,
самочинно влаштовану по периметру над
існуючим сараєм під літ. „Е" розміром
3,25 х 6,55 м, яка обшита металопрофілем та
накрита тентовим покриттям, на
виконання якого адміністрація ЛКП
«Скнилівок» попереджала відповідача
про необхідність демонтажу вказаної
господарської споруди /а.с.10,12/.

Наведене стверджується
поясненнями представника позивача,
відповідача, третіх осіб та їх
представників, розпорядженням
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради від 23.12.2013р. №801
/а.с.5/, витягом із протоколу №38
засідання міжвідомчої комісії від
10.12.2013р. /а.с.6/, актами ЛКП „Скнилівок"
від 06.12.2013р., 24.02.2014р. /а.с.8,13/, актом від
05.11.2013р, попередженнями /а.с.10,12/,
технічними паспортами на будинок
АДРЕСА_1 /а.с.14-17, 46-51,53-57/, постановою №203
від 28.11.2013р. про адміністративне
правопорушення /а.с.18/, світлинами
спірної господарської споруди та
матеріалами інвентаризаційної справи
на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Суд не приймає до уваги
покликання відповідача та його
адвоката на те, що відповідач лише зняв
з існуючих перил над сараєм прогнилі
дошки та обшив їх металопрофілем і
накрив сарай тентовим покриттям, що не
може вважатись самочинним
будівництвом, оскільки таке
спростовується показаннями третіх
осіб, а також вищенаведеними доказами
по справі.

Виходячи із наведеного та враховуючи,
що відповідач без встановленого
дозволу, з порушенням будівельних норм,
влаштував господарську споруду з
металево-дерев'яних конструкцій по
периметру над існуючим сараєм під літ.
„Е" розміром 3,25 х 6,55 м, яка обшита
металопрофілем та накрита тентовим
покриттям, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити та зобов'язати
відповідача за власні кошти
демонтувати самочинно встановлену
спірну господарську споруду.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України
і ст. 376 ЦК України, ст.73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати за
власні кошти, протягом місяця після
вступу рішення у законну силу,
господарську споруду з
металево-деревяних конструкцій,
самочинно влаштовану по периметру над
існуючим сараєм під літ. „Е" розміром
3,25 х 6,55 м, яка обшита металопрофілем та
накрита тентовим покриттям, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення. У
разі якщо рішення було постановлене
без участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Палюх Н.М.