АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2003/2014
Головуючий в І інстанції: Гонтар Д.О.
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 15 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 14 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 (третя
особа - Друга Херсонська державна
нотаріальна контора) про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом, права на спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також
стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№199 від 02.06.1994 року Фонду приватизації
житла Херсонського нафтопереробного
заводу вказана квартира належить на
праві приватної спільної сумісної
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3. За життя
ОСОБА_6 склала на нього (тобто,
позивача) заповіт від 20.11.1997 року на
належну їй частку в квартирі. Після її
смерті з заявами про прийняття
спадщини звернулися він та відповідач,
який 19.02.2008 року отримав свідоцтво про
право на частку у спадщині. Однак
нотаріус відмовив йому (позивачу) у
видачі свідоцтва про спадщину через
відсутність оригіналу документа, що
підтверджує право власності померлої
ОСОБА_6

В ході розгляду справи у своєму
письмовому уточненні та письмовій
заяві позивач, крім заявленої вимоги,
також просив визнати за ним право
спадкування на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 14 травня 2014 року позов
задоволено частково. Суд визнав за
позивачем ОСОБА_4 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В
задоволені інших вимог відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча в
інтересах ОСОБА_3, просить вказане
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволені
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема, вказала, що вимога про
визнання права власності на 1/4 частину
спірної квартири була заявлена
позивачем та прийнята судом після
виходу суду з нарадчої кімнати, а
відповідна ухвала про поновлення
судового розгляду не проголошувалась.
Позовні вимоги про визнання права
власності в порядку спадкування судом
не розглядались, а предметом позову
було лише право на спадкування
позивача на 1/4 частину вказаної
квартири. Вказані дії позбавили
відповідача можливості заперечувати
проти позову та надавати докази на
обґрунтування своєї позиції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.51).

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло №199 від 02.06.1994 року,
виданого Фондом приватизації житла
Херсонського нафтопереробного заводу,
квартира АДРЕСА_2 належить на праві
приватної, спільної сумісної власності
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Вказане також підтверджується витягом
з реєстру прав власності на нерухоме
майно від 19.11.2007 року (а.с.54).

Відповідно до нотаріально посвідченої
копії заповіту від 20.11.1997 року ОСОБА_6
заповіла належну їй частину квартири
АДРЕСА_3 ОСОБА_4 (а.с.47).

З копії Свідоцтва про право на спадщину
за законом від 15.02.2008 року та довідки
Другої державної нотаріальної контори
від 06.12.2013 року вбачається, що після
смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, нотаріальною конторою заведено
спадкову справу №458/2006 від 08.06.2006 року
на підставі заяв про прийняття
спадщини, поданих позивачем ОСОБА_4 та
чоловіком померлої - ОСОБА_3, при цьому
останній на підставі ст.535 ЦК УРСР вже
отримав вказане Свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/4 частину
вказаної квартири (обов'язкова частка у
спадщині). Проте, через відсутність
оригіналу документу, що підтверджує
належність права власності на спадкове
майно померлій - видати на ім'я позивача
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на вказане майно не є
можливим та рекомендовано звернутись
до суду за захистом свого права (а.с.4, 55).

Таким чином, позивач має право на
спадкування 1/4 частини спірної
квартири як особа, визначена у
заповіті.

З листів ПАТ ?Херсонського
Нафтопереробного заводу? та архівного
відділу Херсонської міської ради
вбачається, що отримати дублікат
свідоцтва на зазначену квартиру є
неможливим (а.с.39, 65).

Задовольняючи позов частково, суд
дійшов до правильного висновку про
неможливість отримати
правовстановлюючий документ на спірне
майно у позасудовому порядку і через це
неможливість позивача як спадкоємця
оформити спадщину у нотаріуса.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, про
відсутність умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину, а тому і про
задоволення позову саме шляхом
визнання права власності в порядку
спадкування на 1/4 частину спірної
квартири за заповітом.

Доводи апеляційної скарги не
обґрунтовані вимогами закону,
належними доказами і є такі, що
висновки суду не спростовують.
Посилання заявника на процесуальні
порушення, які, на його думку, мали
місце і які стосуються формулювання
позовних вимог, до уваги не
приймаються, оскільки не містять в собі
підстав для скасування судового
рішення. Так, зазначення того, що суд не
розглядав вимогу про визнання права
власності на частку квартири в порядку
спадкування, не відповідає матеріалам
справи. Крім того, відповідно до ч.2 ст.308
ЦПК України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань. В даній же справі сторонам
було відомо, про що йде спір, а саме про
право позивача на 1/4 частину спірної
квартири.

Не визнаючи позов, представник
відповідача подав письмові
заперечення, які зводяться до
наступного: відсутні докази відмови
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину; відсутні докази
поновлення позивачу строку на
прийняття спадщини. Однак, зазначене
спростовується матеріалами справи.
Зокрема, відповідно до довідки
нотаріуса від 06.12.2013 року позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину та рекомендовано
звернутися до суду (а.с.4). Згідно ж копії
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 14.03.2006 року, залишеного
без змін ухвалою суду апеляційної
інстанції від 16.05.2006 року, ОСОБА_4
визначено додатковий строк на
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
(а.с.48, 49-50).

Отже, матеріали справи свідчать про те,
що оскаржуваним судовим рішенням права
відповідача не порушені.

Оскільки суд першої інстанції прийняв
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України це
є підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої
в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 14 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і на неї може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з моменту її
проголошення.

Головуючий:

судді: