Справа № 435/6428/13-ц
Провадження № 22ц/782/1707/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого - Кострицького
В.В.,

суддів: Бережної С.В.., Стахової Н.В.,

при секретарі - Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 квітня 2014 року за
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» про заміну стягувача у
виконавчому провадженні по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду із заявою
про заміну сторони виконавчого
провадження. Ухвалою Жовтневого
районного суду м. Луганська від 02
квітня 2014 року вищевказану заяву було
задоволено, замінено стягувача ПАТ
«ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» у зведеному виконавчому
провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з неповним
з'ясуванням обставин справи, які мають
значення для її вирішення, та з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на ті
обставини, що суд з власної ініціативи
змінив правові підстави поданої ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» заяви,
приймаючи до уваги тільки усне бажання
представника заявника про уточнення
заявлених вимог. Також, апелянт
зазначає, що судом першої інстанції не
взято до уваги, що грошова сума у
розмірі 861 298,63 грн була стягнута у
солідарному порядку з боржників ОСОБА_2
ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк», про що
був виданий виконавчий лист, право
вимоги вже було реалізовано та
відкрито виконавче провадження тому
суд першої інстанції не мав права
проводити заміну сторони у виконавчому
провадженні на підставі договору
цесії. Апелянт вважає, що замінюючи
стягувача з AT «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» у зведеному
виконавчому проваджені відносно
боржника ОСОБА_2, суд фактично здійснив
подвійне стягнення існуючої
заборгованості, а за AT «ОТП Банк»
залишив право провести стягнення з
поручителя ОСОБА_3.

Сторони до залу судового засідання не
з'явилися. Про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином. Причини неявки суду не
повідомили. Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином сповіщений про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при постановлені ухвали, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи заяву ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» про заміну стягувача у
виконавчому провадженні, суд першої
інстанції керувався положеннями ч. 1
ст.. 378 ЦПК України, ст.. 512, 514 ЦК України
та виходив з того, що до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» перейшли всі права
ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до
боржника за кредитним договором та
договором іпотеки, тому суд визнав
обґрунтованою уточнену заяву й такою,
що підлягає задоволенню.

Колегія суддів дійшла висновку, що
ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
та вважає доводи апелянта не
ґрунтуються на доказах.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
15.01.2009р. на підставі вищезазначеного
документу державним виконавцем
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
напису ВП№10873209. 15.12.2010 р. на виконання
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції
пред'явлено виконавчий лист № 2-1619/10
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 09.11.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на
користь AT "ОТП Банк" заборгованість в
розмірі 861.298, 63 грн. На підставі
вищезазначеного документу було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. 04.07.2013 р. р. на
виконання Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції пред'явлено виконавчий лист №
2-1491 від 14.06.2012 р. Жовтневого районного
суду м. Луганська про виселення та
зняття з реєстрації ОСОБА_2 з житлового
будинку АДРЕСА_1. 05.07.2012 р. на підставі
вищезазначеного виконавчого листа
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Відкриті
виконавчі провадження було об'єднано у
зведене виконавче провадження. 10.12.2010 р.
між банком та юридичною особою ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" було укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю та договір про відступлення
права вимоги, у зв'язку з чим ТОВ "ОТП
Факторинг Україна" набув усіх прав
кредитора та іпотекодержателя за
кредитним договором та договором
іпотеки.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (а. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України
встановлено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок, зокрема, передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦПК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з наведеного, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції обґрунтовано задоволено
заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про
заміну стягувача у виконавчому
провадженні, що підтверджено
законодавчо.

Доводи апеляційної скарги, що суд з
власної ініціативи змінив правові
підстави поданої ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» заяви, приймаючи до уваги
тільки усне бажання представника
заявника про уточнення заявлених
вимог, не ґрунтуються на доказах,
оскільки в судовому засіданні від 02
квітня 2014 р. саме представником
заявника уточнено заявлені вимоги та
сторони по справі, які були присутні в
судовому засіданні, висловили свою
думку, судом першої інстанції надано їм
правову оцінку, виходячи з принципу
змагальності сторін та
диспозитивності цивільного
судочинства, згідно з якими кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

На думку колегії суддів, не є слушними
доводи апелянта стосовно того, що
судом першої інстанції не взято до
уваги, що грошова сума у розмірі 861 298,63
грн була стягнута у солідарному
порядку з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь АТ «ОТП Банк», про що був
виданий виконавчий лист, право вимоги
вже було реалізовано та відкрито
виконавче провадження, тому суд першої
інстанції не мав права проводити
заміну сторони у виконавчому
провадженні на підставі договору
цесії. Так, згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.
Отже, правонаступник кредитора має
право звертатись до суду із заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження з наданням йому
відповідного статусу. За таких
обставин, звернення правонаступника
кредитора із заявою про надання йому
статусу сторони виконавчого
провадження відповідає змісту статей
512, 514 ЦК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта стосовно того, що суд
фактично здійснив подвійне стягнення
існуючої заборгованості, замінюючи
стягувача з AT «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» у зведеному
виконавчому проваджені відносно
боржника ОСОБА_2, а за AT «ОТП Банк»
залишив право провести стягнення з
поручителя ОСОБА_3, є надуманими та
такими, що не підтверджені законодавчо.
Відповідно до п.17 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», зобов'язання
припиняється з підстав, передбачених
договором або законом. Такі підстави,
зокрема зазначені у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК
України. Наявність виконавчого напису
нотаріуса, вчиненого за невиконання
кредитного договору, за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов»язання, не свідчить про
припинення договірних правовідносин
сторін й не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту.

Суд з достатньою повнотою з'ясував
дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення
сторін, дослідив надані сторонами
докази, яким дав належну оцінку
та постановив законне і
обґрунтоване рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
тому колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.10, 303,307,308, 313 - 315, 317, ч. 1
ст.. 378 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 512, 514 ЦК
України, ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», колегія
суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно, але
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: Судді: