Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Ткачука
О.С.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним, визнання права на
спадкування та визнання права
власності за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення апеляційного суду Одеської
області від 9 квітня 2014 року,

встановила:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
заповіту недійсним, визнання права на
спадкування та визнання права
власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3
року померла його тітка - ОСОБА_6 Після
смерті відкрилася спадщина на 51/100
частини будинку АДРЕСА_1.

Вказував, що він є спадкоємцем п'ятої
черги за законом, тому у встановлений
законом строк він звернувся до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини. Від нотаріуса йому стало
відомо про існування заповіту,
складеного його спадкодавцем на
користь ОСОБА_5

Зазначав, що протягом останніх 15 років
перед смертю ОСОБА_6 страждала на
хворобу серця, гіпертонічну хворобу,
неврологічні захворювання, що стало
причиною психічних розладів, які
негативно впливали на її поведінку,
заважали їй правильно сприймати
реальні події керувати своїми діями.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 22 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 9 квітня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково.

Визнано заповіт від 18 серпня 2010 року,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої одеської державної
нотаріальної контори

Пінігіною Т.М., зареєстрований за № 6-933,
яким ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок
своєї смерті заповіла все її майно
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про визнання
заповіту недійсним з підстав,
передбачених ст. 225 ЦК України,
апеляційний суд прийшов до правильного
висновку, що спадкодавець ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент складання
заповіту 18 серпня 2010 року не розуміла
значення своїх дій та не могла ними
керувати.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами, яким суд дав
належну оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК
України, в тому числі висновку
повторної посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи від 29
січня 2014 року.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення апеляційного суду Одеської
області від 9 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.С. Ткачук