Справа №173/1244/14-ц
Провадження №2/173/871/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю. при
секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши в
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Пушкарівської сільської ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: державний
нотаріус Верхньодніпровської
державної нотаріальної контори
Малашова Г.В., Верхньодніпровське
районне управління юстиції в особі
реєстраційної служби, про визнання
права на земельну ділянку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
Пушкарівської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_3. За життя померлою було складено
заповіт, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла
все своє майно ОСОБА_1. Після смерті
ОСОБА_3 відкрилася спадщина, а саме
майно, яке належало померлій: ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, який
розташований на земельній ділянці
загальною площею 0,2061 га. ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину у
вигляді ? частки житлового будинку по
АДРЕСА_1, про що було видано свідоцтво
про право на спадщину. Разом з тим у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку, на якій
розташовано будинок позивачу було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа.
Позивач зазначає, що право власності на
земельну ділянку у ОСОБА_3 виникло на
підставі договору купівлі-продажу,
проте за життя померла не встигла
зареєструвати право власності на неї
та отримати свідоцтво про право
власності. У зв'язку з чим позивач не
має можливості оформити свої спадкові
права та зареєструвати право власності
на земельну ділянку, а тому просила суд
визнати за нею право власності на
земельну ділянку площею 0,2061 га, яка
розташована по АДРЕСА_1
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в порядку
спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала та просила суд
задовольнити заявлені позовні вимоги.
Суду пояснила, що вона є власником
іншої ? будинку та земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Після того,як вони з ОСОБА_3
придбали будинок, ніхто їм не пояснив,
що необхідно отримати державний акт на
земельну ділянку. Зараз постало
питання про необхідність продажі
будинку, та, як виявилося право
власності спадкодавцем не було
оформлено належним чином, що
перешкоджає позивачу оформити право
власності, як на свою половину так і на
половину земельної ділянки в порядку
спадкування.

Відповідач, Пушкарівська
сільська рада Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області, в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, подав заяву про розгляд
справи без його участі.

Третя особа, державний нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори Малашова Г.В. про
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, подала
заяву про розгляд справи без її участі
(а.с.22).

Представник третьої особи,
Верхньодніпровського районного
управління юстиції в особі
реєстраційної служби в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення осіб,
які брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся
позивача - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.9).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт,
який 7 грудня 2012 року було посвідчено
секретарем виконавчого комітету
Пушкарівської сільської ради, згідно з
яким все своє майно вона заповіла
ОСОБА_1 (а.с.39). Даний заповіт не
змінювався та не скасовувався, що
підтверджується довідкою
Пушкарівської сільської ради № 218 від 19
березня 2014 року (а.с.46). Після смерті
ОСОБА_3 залишилося майно - ? частини
житлового будинку та земельної ділянки
загальною площею 0,2061 по АДРЕСА_1
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 своєчасно звернулася до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_3 та отримала свідоцтво
про право на спадщину на ? частину
будинку АДРЕСА_1 Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області
(а.с.60). У видачі свідоцтва про право на
спадщину у вигляді частки земельної
ділянки, на якій розташовано будинок по
АДРЕСА_1 Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області позивачу
було відмовлено у зв'язку з тим, що
договір купівлі-продажу, на підставі
якого ОСОБА_3 придбала спільно з ОСОБА_1
земельну ділянку, не було
зареєстровано відповідно до
законодавства, що діяло на момент його
виникнення (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено,
що на підставі договору
купівлі-продажу від 28 листопада 2006 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбали земельну
ділянку площею 0,2061 га по АДРЕСА_1
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області (а.с.19). Даний
договір було зареєстровано в
державному реєстрі правочинів, що
підтверджується відповідним витягом
(а.с.20).

Згідно з ч 1. ст. 125 Земельного
кодексу України у редакції, яка діяла
на час укладання договору
купівлі-продажу право власності на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа, що
посвідчує право власності та його
державної реєстрації. Частиною 1 ст. 126
Земельного кодексу України було
передбачено, що право власності на
земельну ділянку посвідчується
державними актами.

З урахування чого, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 право власності на ?
частину АДРЕСА_1, проте не оформила
право власності належним чином, а саме
не отримала державний акт.

Відповідно до п. 6 Постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
якщо право власності спадкодавця не
було зареєстровано в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують виникнення у
спадкодавця права власності на
нерухоме майно. Згідно зі ст. 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Договір купівлі-продажу, на підставі
якого ОСОБА_3 набула право власності на
частину земельної ділянки, не
розірвано, не змінено та не визнано
судом недійсним.

Таким чином судом встановлено, що
на момент своєї смерті ОСОБА_3 мала у
власності ? частину земельної ділянки
загальною площею 0,2061 га по АДРЕСА_1
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_3, проте
через відсутність правовстановлюючого
документа на частину земельної
ділянки, не має можливості оформити
право на спадщину, суд вважає, що до неї
перейшло право плавності на ? частину
земельної ділянки загальною площею 0,2061
га по АДРЕСА_1 Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області. У
зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, приймаючи до уваги, що
позивачем було сплачено судовий збір
за подання позовної заяви в сумі 243 грн.
60 коп., понесені позивачем витрати
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст.ст. 328, 1216,1218 Цивільного кодексу
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Пушкарівської
сільської ради про визнання права на
земельну ділянку в порядку спадкування
- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ?
частку земельної ділянки загальною
площею 0,2061 га по АДРЕСА_1
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Пушкарівської сільської
ради на користь ОСОБА_1 понесені нею
судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко