Справа № 2-235/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Новоселицький районний суд
Чернівецької області

в складі:

головуючого судді
Оленчука І.В.,

секретаря
Єфтемій М.І.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5
ОСОБА_6,

третьої особи
ОСОБА_7,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Новоселиця Чернівецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_5
де третьою особою без самостійних
вимог є ОСОБА_7 про відшкодування
моральної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, який діє у власних
інтересах та в інтересах своїх
малолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, де третьою
особою є ОСОБА_7 про відшкодування
шкоди, яка була заподіяна внаслідок
скоєння злочину, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 06:40 год. водій
ОСОБА_10, керуючи автомобілем
Мерседес-бенц, д.р.н. НОМЕР_2, на
автодорозі сполученням
Чернівці-Новоселиця, недалеко від с.
Зелений Гай, Новоселицького pайону
Чернівецької області, здійснив наїзд
на гужовий віз під його керуванням
внаслідок чого, його дружині, пасажирці
возу ОСОБА_11 спричинені тілесні
ушкодження, від яких вона померла на
місці пригоди.

Дана подія сталась через порушення
правил дорожнього руху ОСОБА_7, водієм
автомобіля Мерседес-бенц, д.р.н. НОМЕР_2.

В позовній заяві вказує, що 23 вересня 2013
року вироком Новоселицького районного
суду Чернівецької області ОСОБА_7
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та
призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на три роки
без позбавлення права керування
транспортними засобами, та відповідно
до вимог ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Власником транспортного засобу
Мерседес-бенц, д.р.н. НОМЕР_2, яким була
завдана шкода є відповідач - ОСОБА_3, на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого 21 березня 2003 року Глибоцьким
МРЕВ Чернівецької області.

На момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, водій
ОСОБА_7 керував автомобілем
Мерседес-Бенц, д.р.н. НОМЕР_2 на підставі
подорожнього листа № 380670, виданого
йому приватним підприємцем ОСОБА_12,
який в свою чергу отримав даний
транспортний засіб у володіння від
його власника ОСОБА_3 на підставі
договору оренди автомобіля у фізичної
особи від 01 вересня 2012 року.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди позивач втратив свою дружину,
тим самим поніс важкі моральні
страждання.

Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок порушення її прав.

Крім цього, в результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди та
незаконних дій водія ОСОБА_7 було
завдано психологічну травму, значних
моральних страждань та душевних
переживань малолітнім дітям загиблої
ОСОБА_11, а саме ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які полягають в
тому, що після смерті матері її старший
син - ОСОБА_9, переживши тяжкі моменти
свого життя, пов'язані з похованням
матері, її поминаннями, замкнувся в
собі, не відкривається нікому, цей
страшний біль втрати найріднішої особи
він переживає в собі, відчуває себе
покинутим та одиноким, від чого ще
більше переживає моральні страждання
та душевні хвилювання. ОСОБА_9 постійно
уникає компанії близьких родичів,
рідного тата, друзів, однокласників,
весь час ховається від людей та коли
він залишається на одинці, він може
дати волю почуттям та відкритись собі,
і гірко плаче. На відміну від старшого
брата, дуже сильно свою душевну травму
переживає його менша сестра - ОСОБА_8,
яка постійно плаче, не може змиритись
із смертю найближчої та найріднішої
для неї людини, яку вона дуже сильно
любила, тому смерть рідної матері для
ОСОБА_8 - це найтяжча втрата, яку може
пережити людина, а тим більше в своєму
такому юному віці.

Також зазначає, що через постійні
стреси, моральні страждання, у дітей
загиблої значно погіршився стан
здоров'я, послабився імунітет, вони
постійно хворіють та не сплять ночами.
Діти бояться переходити вулицю, це
викликає у них сильне панічне відчуття
страху за своє життя. Коли вони бачать
місце, де сталась дана
дорожньо-транспортна пригода, у них
виникає сильний приступ паніки,
відбуваються істерики, що свідчить про
те, що втрата матері дуже сильно
вплинула на їхню ще не зміцнівшу
психіку. Вказує, що їхні страждання та
переживання продовжуються вже досить
значний час, поки не будуть відновлені
порушені їхні нормальні життєві
зв'язки. Відшкодування перенесених
ними за цей період моральних, фізичних,
психічних і душевних переживань і
страждань, непомірно великих витрат
немайнового характеру внаслідок
психічного впливу неправомірних дій
вбачається лише у матеріальному
еквіваленті розміру заподіяної їй
моральної шкоди.

На підставі викладеного вважає, що
розмір завданої позивачам ОСОБА_9 та
ОСОБА_8 моральної шкоди, внаслідок
скоєння кримінального правопорушення
складає 600000 грн., тобто по 300000 грн., для
кожної дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України
завдана позивачу та його дітям
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, які вони зазнали у зв'язку
смертю ОСОБА_11 Крім цього, просить
врахувати, що без матері залишилися
двоє малолітніх дітей.

Моральну шкоду завдану позивачу він
оцінюю в розмірі 100000 грн., які необхідні
для того, щоб хоч якимось чином загоїти
отримані душевні страждання. Розмір
моральної шкоди оцінений в тому числі і
з урахуванням поведінки відповідача,
який на протязі всього часу досудового
слідства жодним чином не намагався
відшкодувати завдані збитки, жодного
разу не передзвонив позивачу, не
поцікавився чи потрібна допомога.

В позові зазначає, що водій ОСОБА_7
керував автомобілем на підставі
подорожнього листа № 380670, виданого
йому ПП ОСОБА_12 який отримав даний
транспортний засіб у володіння від
його власника - ОСОБА_3 на підставі
договору оренди автомобіля. У свою
чергу матеріальна або фактична ознака
володільця джерела підвищеної
небезпеки означає, що особа повинна
здійснювати фактичне володіння
небезпечними об'єктами. У разі, якщо
управління небезпечним об'єктом
передається третій особі без належного
юридичного оформлення вважається, що
об'єкт не виходить із володіння його
власника, в даному випадку відповідача
ОСОБА_3 і саме він нестиме
відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України,
договір оренди транспортного засобу за
участю фізичної особи підлягає
нотаріальному посвідченню, згідно з ч. 3
ст. 640 ЦК України договір, що підлягає
нотаріальному посвідченню, є укладеним
із дня такого посвідчення.

Частиною 1 ст. 220 ЦПК України
передбачено, що у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Отже,
враховуючи те, що договір оренди
автомобіля між власником ОСОБА_3 та ПП
ОСОБА_12 не був нотаріально посвідчений,
він є нікчемним, а за таких обставин
власник автомобіля ОСОБА_3 передав
третій особі автомобіль без належного
юридичного оформлення, а тому
вважається, що автомобіль не виходив з
володіння власника, а отже ПП ОСОБА_12 та
водій ОСОБА_7 не можуть вважатись
володільцями цього транспортного
засобу. В даному випадку повну
відповідальність за шкоду завдану
автомобілем Мерседес-бенц, д.р.н. НОМЕР_2
несе його власник, відповідач по справі
ОСОБА_3

Крім того, під час розгляду справи в
суді, за клопотанням представника
позивача до участі у справі в якості
співвідповідача, було притягнуто
ОСОБА_5, оскільки на ім'я останнього
власником автомобіля на якому сталось
ДТП була оформлена довіреність.

На підставі викладеного просить
стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 в солідарному порядку на
користь позивача понесену моральну
шкоду внаслідок ДТП та смерті його
дружини в розмірі 100000 грн., а також
стягнути на користь його малолітніх
дітей, позивачів по справі, спричинену
моральну шкоду в розмірі по 300000 грн на
кожну дитину.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги і просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку на
користь позивачів кошти розмірі 700000
грн. в якості відшкодування моральної
та надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав в
повному обсязі та надав пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечував щодо
задоволення позову з посиланням на те,
що на час вчинення ДТП транспортний
засіб перебував в оперативному
управлінні відповідача ОСОБА_5, на
якого була оформлена довіреність, а
тому вважає, що вимоги позову в частині
стягнення розміру спричиненої
моральної шкоди з ОСОБА_3 є
безпідставними.

Представник відповідача ОСОБА_5 також
заперечував щодо задоволення позову та
зазначив, що позовні вимоги заявлені до
неналежного відповідача, оскільки
відповідно до діючого законодавства
відшкодування моральної шкоди повинно
здійснюватись саме з особи з вини якої
сталась дорожньо-транспортна пригода.

Третя особа по справі ОСОБА_7 не
заперечував щодо задоволення вимог
позову та пояснив, що на час настання
ДТП він керував транспортним засобом
відповідно до наданого йому
подорожнього листа та вказав що між ним
та відповідачами не було жодних
трудових відносин.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши
матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що згідно вироку
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 23 вересня 2013
року третя особа по справі ОСОБА_7
визнаний винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ст.286 ч, 2 КК України.
Відповідно до вказаного вироку
встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,
приблизно о 06 годині 40 хвилин, керуючи
технічно справним автомобілем марки
«Мерседес-Бенц 308», д.н.з. НОМЕР_2,
рухався із перевищенням швидкості,
тобто більше 60 км/год., по автодорозі
сполученням «Стрій - Івано-Франківськ -
Чернівці - Новоселиця - Мамалига» в
межах населеного пункту с. Зелений Гай
Новоселицького району Чернівецької
області зі сторони м. Чернівці в
напрямку м. Новоселиця, наближаючись до
263 км. даної автодороги, маючи
об'єктивну можливість спостерігати в
своєму полі зору гужовий віз під
керуванням ОСОБА_1 з пасажиром ОСОБА_11,
який рухався попереду в попутному
напрямку, в межах проїзної частини,
проявив неуважність до дорожньої
обстановки та самовпевненість в свої
діях, своєчасно не вжив заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
керованого ним транспортного засобу
або безпечного для всіх учасників
об'їзду перешкоди, в результаті чого
допустив наїзд на вище зазначений
гужовий транспорт. Внаслідок даного
наїзду ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, спричинено
тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді
забою речовини головного мозку та
субарахноїдальних крововиливів,
відкритого зламу кісток основи та
склепіння черепа, від яких настала
смерть потерпілої. Вказану
дорожньо-транспортну пригоду водій
ОСОБА_7 скоїв в результаті порушення та
невиконання вимог п.п. 12.3 та 12.4 «Правил
дорожнього руху України» (а.с. 11-13).

Відповідно до вказаного вироку також
встановлено, що на час розгляду
кримінального провадження в суді
потерпілий не заявляв до
обвинуваченого ОСОБА_7 жодних
претензій морального та матеріального
характеру, оскільки ним було оплачені
всі витрати на поховання дружини, а
також надано кошти в сумі 50000 грн. (а.с.
11-13).

Судом також встановлено, що на час ДТП
транспортний засіб «Мерседес-Бенц 308»,
д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належав
відповідачу ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу (а.с. 16) та
довідкою УДАІ УМВС України в
Чернівецькій області вих. № 8/4326 від
26.11.2013 року (а.с. 15).

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України
особа яка не пред'явила цивільного
позову в кримінальній справі, а також
особа цивільний позов якої залишився
без розгляду, має право пред'явити його
в порядку цивільного судочинства.

У відповідності з ч. ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини та в інших випадках, встановлених
законом.

Відповідно ч. 4 Постанови пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року встановлено, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

В пункті шостому вказаної Постанови
пленуму вказано, що особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2. Правил
дорожнього руху України).

На підставі викладеного, враховуючи те,
що на час вчинення ДТП ОСОБА_7 керував
транспортним засобом марки
«Мерседес-бенц 308» д.н.з. НОМЕР_2 на
законних підставах, оскільки мав
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом, реєстраційний
документ на транспортний засіб та
подорожній лист, враховуючи те, що
аварія сталась саме з його вини, що
доведено вироком Новоселицького
районного суду Чернівецької області №
1кп-62/13 від 23.09.2013 року, суд вважає, що
саме він повинен нести відповідальні
за спричинену позивачам моральну
шкоду.

Крім того суд вважає посилання
позивача, щодо стягнення спричиненої
моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5 необґрунтованими та
недоведеними, оскільки в абзаці
третьому п. 6 вказаної Постанови
пленуму визначено, що не вважається
особою, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки, і не
несе відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка керує
транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем не було доведено факту
перебування особи, з вини якої сталось
вказане ДТП, а саме ОСОБА_7 в трудових
відносинах з відповідачами ОСОБА_3,
ОСОБА_5, суд вважає, що такі вимоги
позову до відповідачів задоволенню не
підлягають.

На підставі ст. 28 КПК України, ст.ст. 11, 16,
23, 1166, 1167 ЦК України, п. 4, 6 Постанови
пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року,
керуючись ст.ст. 208, 213, 215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 де третьою
особою без самостійних вимог є ОСОБА_7
про відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Чернівецької
області через Новоселицький районний
суд Чернівецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: