АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/693/14
Головуючий 1 інстанції -
Категорія - кредитні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів:Трішкової
І.Ю..,Борової С.А.

при секретарі: Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Московського районного суду м
Харкова від 27 листопада 2013 року по
справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року позивач ПАТ «Акцент
Банк» звернувся з позовом до
відповідача, в якому просив стягнути з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 2979798,03 грн., а саме: за кредитом -
49013,39 доларів США., по відсотках- 29897,44
доларів США., по комісії - 5488 доларів США
, пеня - 288542,10 доларів

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги
вказує, що 16.03.2007 року між ПАТ
«Приватбанком» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № НАЕЕGК 01270003,
відповідно до якого надав
позичальникові кредит у сумі 57846,40
доларів США.

В забезпечення повного та своєчасного
виконання обов'язків по вказаному
Кредитному договору від 16.03.2007 року між
ПАТ «Приватбанком» та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № НАЕЕGК 01270003/1
від 16.03.2007 року. З умовами кредитного
договору поручитель ОСОБА_3
ознайомлена, про що зазначено п.З
договору поруки останній редакції.
Відповідно з п.2 договору поруки ОСОБА_3
відповідає перед ПАТ КБ «Приватбанком»
за виконання забов'язань ОСОБА_4 в тому
ж розмірі що і боржник, включаючи
сплату кредиту, процентів, штрафів,
пені та інших платежів, як солідарний
боржник.

01.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ЗАТ «Акцент-Банк» було укладено
договір факторингу №1, відповідно до
умов якого ПАТ КБ «Приватбанк»
відступлено на користь ЗАТ
«Акцент-Банк» право вимоги на
отримання на свою користь від
боржників платежів по кредиту,
відсоткам, комісіям та ін., які існують
у Клієнта.

У порушення умов договору, відповідач
свої зобов'язання по кредитному
договору належним чином не виконав.
Тому утворилася заборгованість ,
станом на 10.07.2013 року сума
заборгованості складає 372940,93 доларів
США, що за курсом НБУ становить 2979798,03
грн., а саме: за кредитом - 49013,39 доларів
США., по відсотках - 29897,44 доларів США., по
комісії - 5488 доларів США, пеня - 288542,10
доларів США.

На виконання умов договору банком була
направлена вимога про дострокове
повернення кредиту, але на дату подання
позовної заяви вимога не виконана.

Представник відповідача, в судовому
засіданні суду першої інстанції
позовні вимоги не визнав, пояснивши
суду те, що кредит брав ОСОБА_4 для себе
особисто, а ОСОБА_3 була лише
поручителем.

Рішенням Московського районного суду м
Харкова від 27 листопада 2013 року позов
ПАТ «Акцент-Банк» задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2 979 798, 03 грн. та судові
витрати в сумі 3441 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення районного
суду та ухвалити нове рішення про
відмову ПАТ «Акцент-Банк» в позові. В
обгрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення норм
матерального та процесуального права.
Зазаначає, що матеріали справи містять
лише копію договору факторингу, а також
не містять документів про державну
реєстрацію відповідача, ліцензію,
довідку про рух коштів на рахунках, які
відкривались ОСОБА_4. Вказує на свою
необізнаність відносно невиконання
ОСОБА_4 кредитного договору та
ненаправлення їй листа про
необхідність сплати заборгованості за
кредитом. Також вказує на
незастосування судом першої інстанції
строків позовної давності.

Після відкриття апеляційного
провадження та призначення справи до
розгляду апеляційним судом
представник ПАТ «Акцент-Банк» надав
апеляційному суду інший розрахунок
заборгованості за вказаним кредитним
договором між ПриватБанком та ОСОБА_4
та вказав, що в наданому розрахунку до
суду першої інстанції була допущена
арифметична помилка та невірно
зазначено суму боргу 372940,93 дол. США, що
становить 2 979 798 грн. 03 коп. В новому
розрахунку сума боргу за вказаним
кредитним договором між ПриватБанком
та ОСОБА_4 становить 125628, 56 дол.США, що
становить 1 003 772 грн. 19 коп.

Також при розгляді вказаної справи
апеляційним судом ОСОБА_3 подала
клопотання про призначення незалежної
економічної експертизи, яке було
задоволено ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 06 березня 2014
року. Між тим вартість експертизи
ОСОБА_3 не сплатила. Справа повернута до
апеляційного суду за неможливістю
проведення експертизи у зв»язку з
несплатою вартості експертизи. Ухвалою
судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області відновлено
провадження у вказаній справі.

ОСОБА_3 та її представник будучи
належним чином повідомленими про день
та місце розгляду справи, повторно у
судове засідання апеляційного суду не
з»явилися, ніяких клопотань суду не
надали. Зазначене свідчить про їх
небажання приймати участь в розгляді
справи в апеляційному суді.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Враховуючи строки розгляду
апеляційної скарги на рішення суду,
судова колегія знаходить можливим
розглянути справу у відсутності ОСОБА_3
та її представника, так як вони
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду справи та повторно без
поважних причин не з»явилися у судове
засідання.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана дове сти ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подають ся сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
а в сумі 2 979 798, 03 грн. суд першої
інстанції виходив з того, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Тому
посилання відповідача на те, що кредит
брав ОСОБА_4 для себе особисто, а ОСОБА_3
була лише поручителем, не звільняє її
від виконання обов'язків за вказаним
кредитним договором.

Судова колегія не може погодися з
висновком суду першої інстанції в
частині суми заборгованості за
кредитним договором.

Матерівали справи свідчать, що 16.03.2007
року ПАТ «Приватбанком» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № НАЕЕGК
01270003 відповідно до умов якого кредитор
надав позичальникові кредит у сумі 57
846,40 доларів США. (а.с.5-10)

В забезпечення повного та своєчасного
виконання обов'язків по Кредитному
договору № НАЕЕGК 01270003 від 16.03.2007 року
між ПАТ „, Приватбанком,, та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № НАЕЕGК 01270003/1
від 16.03.2007 року. З умовами кредитного
договору поручитель ОСОБА_3
ознайомлена, про що зазначено п.З
договору поруки останній редакції.

Відповідно з п.2 договору поруки ОСОБА_3
відповідає перед ПАТ КБ
„Приватбанком,, за виконання
забов'язань ОСОБА_4 в тому ж розмірі що і
боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, штрафів, пені та інших
платежів, як солідарний боржник.(а.с.
14-16).

Згідно розрахунку заборгованості
станом на 10.07.2013 року сума
заборгованості складає 372 940,93 доларів
США, що за курсом НБУ становить 2 979 798,03
грн., а саме: за кредитом -013,39 доларів
США., по відсотках - 29897,44 доларів США., по
комісії - 5488 доларів США , ня-288542,10
доларів США.(а.с. 17-21).

В суді апеляційної інстанції
представник позивача пояснив, що у
вказаних розрахунках Банком допущена
помилка та надав інший розрахунок
боргу, з якого вбачається, що
заборгованість ОСОБА_4 станом на 10.07.2013
року становить 125 528, 56 дол. США, що за
курсом НБУ -7,99 становить 1.003.772, 19 грн. ( а.
с. 123-126).

Також з матеріалів справи вбачається,
що 01.11.2007 року між ПАТ КБ
„Приватбанком» та ЗАТ «Акцент - Банк»
був укладений договір факторингу №1,
відповідно до умов якого ПАТ КБ
«Приватбанком» уступлено на користь
ЗАТ «Акцент - Банку» право вимоги на
отримання від боржника платежів до
кредиту, відсоткам, комісії та ін., які
існують. КБ ,,Приватбанк,, уступає ПАТ
„Акцент банку,, право вимоги від
боржника на свою користь повернення
кредиту та штрафних санкцій. (а.с.22-25).

ОСОБА_3 виступає поручителем за
договором поруки у разі невиконання
боржником забов'язань за кредитним
договором. Також згідно листа
попередження від 05.06.2013 року на адресу
відповідача позивачем неодноразово
надсилались листи з вимогою належного
виконання укладеного договору та про
наіслідки його невиконання. (а.с.29).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Посилання апелянта на те, що кредит
брав ОСОБА_4 для себе особисто а ОСОБА_3
була лише поручителем, не звільняє її
від виконання обов'язків за вказаним
кредитним договором.

При розгляді вказаної справи ОСОБА_3
подала клопотання про призначення
незалежної економічної експертизи,
зазначала, що між розрахунками
позивача і наданими квитанціями про
оплату кредитного договору є суттєва
різниця.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача пояснив, що у
наданих до суду першої інстанції
розрахунках боргу за кредитним
договором допущена помилка та надав
інший розрахунок боргу, з якого
вбачається, що заборгованість ОСОБА_4
станом на 10.07.2013 року складає 125 528, 56
дол. США, що за курсом НБУ -7,99 становить
1.003.772, 19 грн. ( а. с. 123-126).

Ухвалою судової колегії судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 06 березня 2014
року клопотання ОСОБА_3 задоволено та
призначена економічна експертиза,
оплата вартості якої покладена на
заявницю. Між тим вартість експертизи
ОСОБА_3 не сплатила. Справа повернута до
апеляційного суду за неможливістю
проведення експертизи у зв»язку з
несплатою вартості експертизи.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з»ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для зміни рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

За таких обставин судова колегія
вважає за доцільне апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення
районного суду змінити, зменшивши суму
стягнутої з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованості за
кредитним договором № НАЕЕGК 01270003 від
16.03.2007 року до 125 628,56 доларів США, що за
курсом НБУ становить 1 003 772,19 грн. ( 125
628,56 доларів США х 7,99= 1 003 772,19 грн.).В
іншій частині вказане рішення суду
першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307,
309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Московського районного суду м
Харкова від 27 листопада 2013 року
змінити. Зменшити суму стягнутої з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ НАЕЕGК 01270003 від 16.03.2007 року до 125 628,56
доларів США, що за курсом НБУ становить
1 003 772,19 грн.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
СУДДІ: