Справа № 161/3387/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/773/1074/14 Категорія: 25 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі - Черняк О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
про визнання особи боржником та
стягнення страхового відшкодування за
апеляційною скаргою відповідача
приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 серпня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14 серпня 2013 року позов в
даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» на користь
ОСОБА_1 суму в розмірі 102 150,51 грн.
страхового відшкодування. В решті
вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» в дохід
держави судовий збір в розмірі 1021,50 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
подав апеляційну скаргу, покликаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, на неповне та не
всебічне з'ясування обставин справи,
необ'єктивність оцінки доказів, що
мають значення для справи, просив
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
просив відхилити апеляційну скаргу,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 працював на посаді головного
державного податкового
ревізора-інспектора.

Згідно з актом розслідування, що стався
18 грудня 2007 року в ДПА у Волинській
області від 01.12.2008 року, складеного
комісією та затвердженого головою ДПА
України у Волинській області,
вбачається, що у другій половині
робочого дня 18 грудня 2007 року у
головного державного податкового
ревізора-інспектора сектору апеляцій
ОСОБА_1 погіршився стан здоров'я та він
в подальшому госпіталізований до
лікарні з діагнозом - інсульт. При цьому
комісія вирішила визнати випадок, що
стався з ОСОБА_3 (захворювання, що
призвело до інвалідності), як
страховий, що стався внаслідок
виконання службових обов'язків та
надати направлення у Луцьку
медико-соціальну експертну комісію для
обстеження стану здоров'я щодо
визначення ступеня втрати
працездатності внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
ОСОБА_3 службових обов'язків.

Луцькою міською МСЕК ОСОБА_1 17.04.2008 року
визнаний інвалідом 2-ї групи.

Волинською обласною МСЕК 14.05.2009 року
позивачу визначена 2 група
інвалідності до 13.05.2010 року та в
подальшому до 01.06.2012 року, що
підтверджується довідками, наявними в
матеріалах справи, 27.05.2009 року ОСОБА_1
письмово звернувся до Луцької міської
МСЕК щодо видачі довідки про ступінь
втрати працездатності у відсотках,
однак довідка йому не була видана.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 25.06.2011 року
зобов'язано Луцьку міську
медико-соціальну експертну комісію
видати ОСОБА_1 довідку про ступінь
втрати працездатності внаслідок
перенесенного інсульту, пов'язаного з
виконанням його професійної службової
діяльності (а.с. 101-105).

Крім того, згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи
Волинського обласного бюро
судово-медичної експертизи від 15.07.2010
року підтверджено наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
виникненням у ОСОБА_1 захворювання
(інсульту) та його професійною
діяльністю.

Довідкою до акта огляду Луцької
міської МСЕК від 18.12.2012 року
встановлено причинний зв'язок між
захворюванням та виконанням службових
обов'язків, визначено 55% втрати
професійної працездатності (а.с. 7, 23).

19 грудня 2012 року позивач звернувся до
Волинської дирекції ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» із
заявою про виплату страхової суми,
долучивши необхідні документи та в
січні 2013 року відповідач відмовив у
виплаті, покликаючись на те, що група
інвалідності була встановлена не в
період дії Договору страхування від
29.10.2012 року про надання послуг по
страхуванню посадових осіб органів
державної податкової служби України
(а.с. 26).

Місячна заробітна плата ОСОБА_1 за
останньою посадою, яку він займав в ДПА
у Волинській області становила 3 095,47
грн. (а.с. 29-30).

Згідно з укладеним договором між ДПА
України та відповідачем ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» від 29.10.2012 року про
надання послуг із страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби, відповідач як
виконавець зобов'язувався надавати
послуги по обов'язковому соціальному
страхуванню посадових осіб органів
державної податкової служби України
відповідно до положень Порядку, а ДПА
України як замовник зобов'язувався
прийняти та оплатити такі послуги.
Пунктом 10.2. договору передбачено, що
зобов'язання виконавця по виплаті
страхового відшкодування
розповсюджуються на страхові випадки,
що сталися у проміжок часу з 03 серпня 2008
року до 31.12.2012 року (а.с. 113-118).

Листом Міністерства доходів і зборів
України від 01.08.2013 року підтверджено, що
на виконання вищезазначеного договору
Державною податковою службою України
були перераховані кошти ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» з обов'язкового
соціального страхування на загальну
суму 3 768 394 грн. (а.с. 112).

Статтею 8 Закону України «Про
страхування» передбачено, що страховий
випадок - це подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або третій особі.

Згідно ст. 18 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні"
службові особи державних податкових
інспекцій підлягають обов'язковому
державному особистому страхуванню за
рахунок коштів державного бюджету на
випадок загибелі або смерті на суму
десятирічної заробітної плати за їх
останньою посадою, а в разі поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, - у розмірі від
шестимісячної до п'ятирічної
заробітної плати за їх останньою
посадою (залежно від ступеня втрати
працездатності). Порядок та умови
страхування службових осіб державних
податкових інспекцій встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. б п. 5 Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 червня 1994 року N
349, визначено, що страховик виплачує
страхові суми у разі втрати
застрахованим працездатності в
результаті поранення, контузії, травми
або каліцтва, захворювання чи
інвалідності, що сталися під час
виконання службових обов'язків, - у
розмірі, що залежить від ступеня втрати
працездатності, який визначається у
відсотковому відношенні до суми
п'ятирічної заробітної плати за
останньою посадою, яку він займав до
встановлення втрати працездатності,
але не може бути меншим шестимісячної
заробітної плати за зазначеною
посадою.

Пунктом 11 вказаного Порядку визначено,
що для вирішення питання про виплату
страхової суми у випадках передбачених
пунктом 5 цього Порядку та умов,
застрахований або його спадкоємець
оформляють у відповідному органі
державної податкової служби та подають
страховику заяву за встановленою
формою, а також пред'являють документ,
що засвідчує особу. Крім цього
подаються копія довідки
медико-соціальної експертної комісії
про ступінь втрати працездатності,
засвідчена в нотаріальному порядку.

Отже, відповідно до вищезазначених
положень правових актів та враховуючи,
що захворювання, яке виникло у ОСОБА_1,
пов'язано з виконанням службових
обов'язків, позивачем подана
страховику заява за встановленою
формою, довідка МСЕК про ступінь втрати
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням, відповідач зобов'язаний
був виплатити страхову суму у розмірі 55
відсотків до суми п'ятирічної
заробітної плати позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що
захворювання не пов'язане з
професійною діяльністю позивача є
необгрунтованими, оскільки висновком
комісійної судово-медичної експертизи
від 15.07.2010 року, постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
25.06.2011 року, довідкою Луцької міської
МСЕК від 18.12.2012 року підтверджено
втрату ОСОБА_1 55% професійної
працездатності внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
професійних обов'язків.

Оскільки, право на отримання
страхового відшкодування виникло у
позивача лише 18.12.2012 року з дати
підтвердження зв'язку захворювання з
професійною діяльністю висновком МСЕК,
позивач звернувся з заявою про виплату
в грудні 2012 року, тому покликання в
апеляційній скарзі про втрату дії
Договору від 29.10.2012 року між Державною
податковою службою та страховиком є
безпідставним.

Не заслуговують на увагу щодо
неправильного розрахунку суми
страхового відшкодування. Сума
страхового відшкодування в розмірі 102
150,51 грн. визначена судом правильно,
виходячи з наступного розрахунку: 60
(місяців) х 3 095,47 (місячна заробітна
плата) х 55:100.

Незалучення до участі в справі в якості
третьої особи Міністерства доходів і
зборів України не може бути підставою
для скасування або зміни законного та
обґрунтованого рішення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для
задоволення апеляційної скарги,
скасування чи зміни рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» відхилити.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14 серпня 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: