Єдиний унікальний номер 725/3472/14-ц
Номер провадження 2/725/797/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.
Чернівці

в складі:

головуючого судді О.І. Галичанського,

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
розміру частки майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом , в якому
посилається на те, що вона з
відповідачами є спадкоємцями після
смерті ОСОБА_4.Після смерті ОСОБА_4, вони
отримали у спадщину 73/100 часток
нерухомого майна (будинковолодіння)
розташованого у АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвами про право
на спадщину за законом .Крім того, після
смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове
майно у вигляді частки земельної
ділянки, площею 0,1000 га, у межах згідно з
планом, кадастровий номер :33:003:0118,
розташованої в АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що перебуває у
спільній сумісній власності з іншим
співвласником ОСОБА_5 .

Стверджує, що ОСОБА_5, співвласниця
вищезазначеної земельної ділянки,
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 29.05.2013р.

Додає, що згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 16.01.2014р., вона
отримала у спадщину після смерті
ОСОБА_5 27/100 часток нерухомого майна
(будинковолодіння) розташованого у
АДРЕСА_1

На підтвердження своїх доводів щодо
позовних вимог, вказує, що звернулася
до нотаріуса для отримання свідоцтва
про право на спадщину на земельну
ділянку площею 0,1000 гектарів, у межах
згідно з планом, кадастровий номер
:33:003:0118, розташованої в АДРЕСА_1, що
перебувала у спільній сумісній
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

13.01.2014р. державний нотаріус Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори Назарчук Г.Я., постановою
№44/02-31, відмовила у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що дана
земельна ділянка є у спільній сумісній
власності ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що не дає нотаріусу
можливості визначити частку
спадкодавця ОСОБА_4

Аналогічною постановою від 13.01.2014р.
№45/02-31, нотаріус Першої Чернівецької
державної нотаріальної контори
Назарчук Г.Я., відмовила їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_5 на
частину земельної ділянки площею 0,1000
гектарів, у межах згідно з планом,
кадастровий номер :33:003:0118,
розташованої в АДРЕСА_1 в зв'язку з тим,
що дана земельна ділянка є у спільній
сумісній власності ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що не дає нотаріусу
можливості визначити частку
спадкодавця ОСОБА_5

Крім того, державним нотаріусом
роз'яснено, що видача свідоцтв про
право на спадщину за законом і за
заповітом, можлива тільки після
встановлення часток у спільній
сумісній власності та запропоновано
звернутися до суду з позовом про
визначення часток померлих у спільній
сумісній власності на вищезазначену
земельну ділянку.

Стверджує, що між померлими
співвласниками спірної земельної
ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не існувало
договору чи іншої домовленості щодо
визначення розмір частки кожного із
співвласників у спільному сумісному
майні, тому частки співвласників є
рівними.

На підставі вищевказаного, посилаючись
на норми матеріального права та судову
практику, просить визначити, що частка
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,1000 Га, у межах
згідно з планом, кадастровий номер
:33:003:0118, розташованої в АДРЕСА_1,
становили по 1/2 .

У судове засідання позивачка не
з'явилася, хоча своєчасно та належним
чином була повідомлена про день та час
розгляду справи. Від неї до суду
надійшла заява про розгляд справи без
її участі./а.с.26/

У судове засідання відповідачі не
з'явилися хоча своєчасно та належним
чином повідомлялися судом про час та
місце розгляду справи. Від них до суду
надійшли заяви про розгляд справи без
їх участі , позовні вимоги визнають.

Суд приймає до уваги визнання позову
відповідачами, оскільки це не
суперечить Закону, а також правам та
інтересам сторін та відповідає вимогам
ч. 4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Ч.2 ст. 197 ЦПК України передбачає, що у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. На підставі
вищевказаних обставин, судове
засідання проводилось без технічної
фіксації.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так, при розгляді справи судом
встановлено, що відповідно до
свідоцтва про смерть - ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 8,14/.

Згідно свідоцтв про право на спадщину
від 29.04.2013 року спадкоємцями ОСОБА_4 є
його дружина ОСОБА_1 (позивачка по
справі), син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2
(відповідачі по справі)./а.с.9-11/.

Відповідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю.

Зокрема у ст. 319 ЦК України вказано, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_4 є власником земельної ділянки,
площею 0,1000 га, у межах згідно з планом,
кадастровий номер :33:003:0118,
розташованої в АДРЕСА_1, вид
використання якої - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і
споруд/а.с.12-13/.

Відповідно до заповіту від 27.04.2012 року
ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_1
та згідно свідоцтва про право на
спадщину за даним заповітом ОСОБА_1
отримала у спадщину після смерті
ОСОБА_5 27/100 часток нерухомого майна
(будинковолодіння) розташованого у
АДРЕСА_1 /а.с.15-16/.

Постановами від 13.01.2014р. №44/02-31, та
№45/02-31 нотаріус Першої Чернівецької
державної нотаріальної контори
Назарчук Г.Я., відмовила у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на частину земельної ділянки
площею 0,1000 гектарів, у межах згідно з
планом, кадастровий номер :33:003:0118,
розташованої в АДРЕСА_1 /а.с.17-18/

Згідно із положеннями ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Так, відповідно до ст. 355 ЦК України,
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ст. 356 ЦК України, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Порядок та підстави визначення
часток у праві спільної часткової
власності визначено у ст. 357 ЦК
України.

Крім того, статтею 364 ЦК України
передбачене право співвласника на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.
Відповідно до положень статті 367 ЦК
України співвласники мають право
поділити майно, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою
регулюється питання про виділ частки
із майна, що є у спільній сумісній
власності, передбачено, що
співвласники спільної сумісної
власності, як і співвласники спільної
часткової власності мають право на
виділ у натурі частки із спільного
майна з тією лише різницею, що учасники
першої не мають завідомо визначених
ідеальних часток у праві спільної
власності, а відтак, вони мають бути
передусім визначені, після чого стає
можливим виділ частки в натурі. При
визначені розміру часток
співвласників у спільній сумісній
власності вважається, що вони є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між співвласниками,
законом або рішенням суду.

Крім того, ч. 3 ст. 372 ЦК України
передбачено, що у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Відповідно до п.12 Постанови
Пленуму Верховного суду України №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008року, за
загальними правилами частини другої
статті 372 ЦК при поділі майна, що є у
спільній сумісній власності, за
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення. У разі смерті
співвласника приватизованого будинку
(квартири) частки кожного із
співвласників у праві спільної
власності є рівними, якщо інше не було
встановлено договором між ними
(частина друга статті 370, частина друга
статті 372 ЦК). Частка померлого
співвласника не може бути змінена за
рішенням суду. Для оформлення права на
спадщину закон не вимагає рішення суду
про визначення частки спадкодавця.

Разом з тим, у разі відмови нотаріуса
видати свідоцтво про право на спадщину
спадкоємцеві учасника спільної
сумісної власності мають право
звернутися з позовом про визначення
частки майна, належної померлому на
праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається,
що під терміном «визначення часток»
законодавець розуміє визначення
(встановлення) розміру частки
співвласника у спільному сумісному
майні.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст.1259 ЦК
України.

Враховуючи положення ст. 214 ЦПК
України, згідно якої під час ухвалення
рішення суд вирішує чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення та якими доказами
вони підтверджуються, на основі повно
та всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню,
приймаючи визнання позову
відповідачами та те, що визначення
розміру часток не порушує прав, свобод
та інтересів інших осіб, суд вважає, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,57-60,79,88,213-218 ЦПК України, ст.ст.328,
355, 368, 370, 372, 1220, 1223, 1264, 1268, 1269,1270 ЦК
України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що частка померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
площею 0,1000 Га, у межах згідно з планом,
кадастровий номер :33:003:0118,
розташованої в АДРЕСА_1, вид
використання якої - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд -
становила 1/2.

Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
площею 0,1000 Га, у межах згідно з планом,
кадастровий номер :33:003:0118,
розташованої в АДРЕСА_1, вид
використання якої - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
-становила 1/2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. І. Галичанський