Номер провадження: 22-ц/785/5599/14
Головуючий у першій інстанції Галич
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення
Біляївського раойнного суду
Одеської області від 19 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про визнання особи такою , що
втратила право користування житловим
приміщенням,-

В С
Т А Н О В И Л А

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, стверджуючи, що йому на
підставі договору дарування від 27
квітня 2009 року належить житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. На даний час у вказаному
житловому будинку зареєстрована
відповідач, яка ніколи не проживала за
даною адресою, не сплачує комунальні
послуги та не бере участь в утримані
будинку. Для вчинення певних
правочинів щодо будинку та
забезпечення власних потреб позивачу
необхідна згода проживаючих в ньому
осіб, що значно обмежує його законні
права, та це стало підставою для
звернення до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач та її представник у судове
засідання не з'явились.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 19 березня 2014 року
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задоволено

Суд визнав ОСОБА_5 такою, що втратила
право користування житловим будинком
за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
представник ОСОБА_5 просить рішення
суду скасувати, постановити нове
рішення яким у задоволенні вимог
позивача відмовити , посилаючись на те ,
що судом порушені вимоги матеріального
та процесуального права, суд не
дослідив всіх обставин справи.
Відповідачка зазначала , що згідно
-заповіту від 26.04.2012 року ОСОБА_8 заповів
все своє майно ОСОБА_5(а.с.96).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно роз`яснень Верховного Суду
України у разі будь-який обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном , власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, у тому числі
шляхом звернення до суду за захистом
свого майнового права, зокрема і з
позовом про усунення перешкод у
користування власністю.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі договору дарування від 27
квітня 2009 року, ОСОБА_6 належить
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Цей будинок та земельна ділянка були
подаровані йому ОСОБА_8

В житловому будинку зареєстрована
відповідач ОСОБА_5 ніколи не проживала
та не проживає у ньому, не сплачує
комунальні послуги та не бере участь в
утримані будинку.

Суд прийшов до обгрунтованого
висновку, що відповідач не будучи
власником житлового приміщення, ні
членом сім'ї позивача, не уклавши
договір найму житлового приміщення,
порушує права власника.

Встановлено, що відповідач, не будучи
власниками спірного житла,перешкоджає
позивачу по справі, користуватися
об'єктом власності.

Права власника житлового будинку,
визначені ст. 383 ЦК України , які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Відповідно , ст.319 ЦК України кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Згідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214
,215 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Разом з цим судова колегія вважає
необхідним виключити з мотивувальної
частини рішення посилання на ч.1 ст.71 ЖК
України, як зайве вказану.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А
Л И Л А

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішенням Біляївського районного
суду Одеської області від 19 березня 2014
року - залишити без змін,виключивши з
мотивувальної частині рішення
посилання на ч.1 ст.71 ЖК України.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

Ю.І.
Кравець