У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,суддів:
Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., Остапчука Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до Львівського
міського комунального підприємства по
обслуговуванню та ремонту житла
«Айсберг» про стягнення
заборгованості з відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок втрати
працездатності, за касаційною скаргою
Львівського міського комунального
підприємства по обслуговуванню та
ремонту житла «Айсберг» на рішення
Галицького районного суду м. Львова від
23 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 25 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просила стягнути
з відповідача на її користь 17 830 грн 12
коп. заборгованості з відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок стійкої
втрати працездатності за серпень 2011
року, жовтень-грудень 2012 року та
січень-лютий 2013 року, зобов'язати
відповідача з 01 березня 2013 року
проводити щомісячне відшкодування на
її користь втраченого заробітку
внаслідок ушкодження здоров'я та
проводити його перерахунок з
урахуванням збільшення законодавчо
встановленого розміру мінімальної
заробітної плати за весь період втрати
професійної працездатності.

В обґрунтування вимог позивач
посилалася на те, що 22 січня 2002 року з
вини відповідача вона отримала
ушкодження здоров'я, а висновком МСЕК
від 27 травня 2002 року - їй встановлено ІІ
групу інвалідності та 70 % втрати
працездатності. Рішенням Галицького
районного суду м. Львова від 22 грудня 2005
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 04 квітня 2006 року, з відповідача
стягнуто на її користь суму
відшкодування внаслідок ушкодження
здоров'я за період з січня 2002 року по
листопад 2005 року та зобов'язано
щомісячно проводити виплату
втраченого заробітку у сумі 856 грн 53
коп.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 31 січня 2007 року змінено
порядок виконання ухваленого рішення
та зобов'язано відповідача із січня 2006
року проводити щомісячне
відшкодування втраченого заробітку та
провести його перерахунок з
урахуванням збільшення розміру
мінімальної заробітної плати. Проте
відповідач допустив виникнення
заборгованості за серпень 2011 року,
жовтень-грудень 2012 року та січень-лютий
2013 року у розмірі 17 830 грн 12 коп.
Посилаючись на вказані обставини
позивач просила суд позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 23 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 25 грудня 2013
року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з Львівського міського
комунального підприємства по
обслуговуванню та ремонту житла
«Айсберг» на користь ОСОБА_6
заборгованість з відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок стійкої втрати
працездатності за серпень 2011 року,
жовтень-грудень 2012 року та січень-лютий
2013 року у розмірі 17 830 грн 12 коп.

Зобов'язано Львівське міське
комунальне підприємство по
обслуговуванню та ремонту житла
«Айсберг» з 01 березня 2013 року проводити
щомісячне відшкодування на користь
ОСОБА_6 втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я та проводити його
перерахунок з урахуванням збільшення
законодавчо встановленого розміру
мінімальної заробітної плати за весь
період втрати професійної
працездатності. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

У касаційній скарзі Львівське міське
комунальне підприємство по
обслуговуванню та ремонту житла
«Айсберг» порушує питання про
скасування оскаржуваних рішень із
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхилення з
таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням
Галицького районного суду м. Львова від
22 грудня 2005 року встановлено, що 22 січня
2012 року о 08 год. 15 хв. по дорозі на роботу
біля будинку № 9 по вул. Краківській у м.
Львові на ОСОБА_6 впала брила
обледенілого снігу, внаслідок чого
вона отримала значні тілесні
ушкодження, за наслідками яких
рішенням МСЕК № 2 від 27 травня 2002 року
їй було встановлено ІІ групу
інвалідності із втратою 70 % професійної
працездатності та зобов'язано
Львівське міське комунальне
підприємство по обслуговуванню та
ремонту житла «Айсберг» проводити
виплату на користь ОСОБА_6 щомісячно 856
грн 53 коп. втраченого заробітку
внаслідок зменшення професійної
працездатності. Рішення суду набрало
законної сили.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 31 січня 2007 року змінено
порядок виконання вказаного рішення та
зобов'язано відповідача з 01 січня 2006
року проводити щомісячне
відшкодування втраченого заробітку на
підставі перерахунку з урахуванням
збільшення розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 1208 ЦК України за заявою
потерпілого у разі підвищення вартості
життя розмір відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, підлягає
індексації на підставі рішення суду.

За заявою потерпілого у разі
збільшення розміру мінімальної
заробітної

плати розмір відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, підлягає
відповідному збільшенню на підставі
рішення суду (ч. 2 ст. 1208 цього Кодексу).

Зазначена норма закону спрямована на
забезпечення реального захисту
інтересів потерпілого, а тому не
залежить від способу обчислення
розміру відшкодування шкоди при
призначенні такої.

Таким чином, виходячи зі змісту
наведеної норми, при вирішенні даного
спору суду належить встановити, як
потерпілому вперше було визначено
розмір відшкодування: виходячи із
середньої заробітної плати за займаною
на час завдання шкоди посадою, чи
виходячи з мінімальної заробітної
плати, і в залежності від встановлених
обставин, суд повинен зробити висновок
щодо наявності підстав для збільшення
розміру відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України №1266 від 26 вересня 2001 року «Про
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»
розрахунковим періодом являється
останні шість місяців до дня, що
передує перерахунку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем поданий розрахунок
заборгованості пов'язаний із
законодавчою зміною розміру
мінімальної заробітної плати (а.с. 9,10, 18,
19).

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 31 січня 2007 року змінено
порядок виконання ухваленого рішення
та зобов'язано відповідача із січня 2006
року проводити щомісячне
відшкодування втраченого заробітку та
провести його перерахунок з
урахуванням збільшення розміру
мінімальної заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
правильно виходив з того, що відповідач
не виконує визначений судом порядок
розрахунків втраченого заробітку, не
провів коригування на відповідний
коефіцієнт у зв'язку із зміною розміру
мінімальної заробітної плати та
допустив заборгованість у розмірі 17 830
грн 12 коп., також обґрунтовано вважав,
що позивачем подано правильний
розрахунок, який проведено з
урахуванням п. 10 постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995
року «Про затвердження порядку
обчислення середньої заробітної
плати», Законів України «Про державний
бюджет України» на 2011, 2012, 2013 роки про
встановлення розміру мінімальної
заробітної плати, а також визначених у
зв'язку з цим коефіцієнтів зростання
розміру відшкодування у зв'язку із
зростанням мінімального розміру
заробітної плати та з урахуванням
здійснених відповідачем сум у 2011, 2012
роках.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення судів першої та
апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Львівського міського
комунального підприємства по
обслуговуванню та ремонту житла
«Айсберг» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 23 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.І. Мартинюк О.В.
Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчука