Справа № 712/957/14-ц
Провадження № 2/712/1257/14
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі :
судді - Мельник І.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Черкаської міської ради,
виконавчого комітету Черкаської
міської ради, Департаменту
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради,
Управління земельних ресурсів м.
Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання недійсним рішення Черкаської
міської ради від 05.07.2005 року №8-325 та
державного акту на приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) та
підрозділів міського виконавчого
комітету Черкаської міської ради та
Управління земельних ресурсів м.
Позивачка звернулася до суду з
позовом до Черкаської міської ради,
виконавчого комітету Черкаської
міської ради, Департаменту
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради,
Управління земельних ресурсів м.
Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання недійсним рішення Черкаської
міської ради від 05.07.2005 року №8-325 та
державного акту на приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) та
підрозділів міського виконавчого
комітету Черкаської міської ради та
Управління земельних ресурсів м.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 12.06.2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачкою висувалась вимога щодо
виділення 26 кв.м самозахоплених земель,
на які збільшилась земельна ділянка
ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 після обмірів в 2004
році, в порівнянні з обмірами з 1990 року
для обслуговування частини будинку та
виділення 117 кв.м самозахоплених земель
домоволодіння по АДРЕСА_2 які незаконно
були надані ОСОБА_2 незважаючи на те, що
вона неодноразово просила Черкаську
міськраду розглянути дане питання на
сесії міськради для облаштування
спортивного дитячого майданчика та
приєднати їх до домоволодіння по
АДРЕСА_1, та зобов'язати міськвиконком,
міськраду розглянути дане питання на
сесії міськради або вирішити його
безпосередньо в суді; зобов'язати
управління земельних ресурсів м.
Черкаси та Черкаського району внести
зміни в схему плану визначення меж, як
по домоволодінню по АДРЕСА_2, так і до
земельної ділянки АДРЕСА_1.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі суд не
вмотивував відхилення зазначених вище
позовних вимог.

Відповідно до ст.220 ЦПУ України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
треба виконати дії; 3) суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених ст. 367 цього
кодексу; 4) судом не вирішено питання
про судові витрати.

Таким чином, суд вважає, що у справі
необхідно постановити додаткове
рішення.

Сторони в судове засідання не
з»явилися, хоча про день та час
розгляду справи повідомлялися
належним чином, відповідно до ст. 197 ЦПК
України фіксація судового процесу
технічними засобами не здійснювалася.

Згідно з ст. 152 Земельного кодексу
України, власник земельної ділянки
або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків, шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Доводи позивачки щодо самозахоплення
відповідачем 26 кв.м та та 117 кв.м земель,
які, на думку позивачки, незаконно були
надані ОСОБА_2 суд вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

У матеріалах справи міститься
позитивний висновок державної
землевпорядної експертизи від 07.04.2005р.
№1441, яка передувала прийняттю рішення
щодо передачі у власність ОСОБА_2
земельної ділянки площею 758 кв.м. по
АДРЕСА_2 та 13 кв.м. у спільну сумісну
власність з ОСОБА_5 за вказаною адресою.

Належних та допустимих доказів того, що
мав місце факт самозахоплення ОСОБА_2 26
кв.м та та 117 кв.м земель суду не надано і
в ході судового розгляду справи не
добуто.

Навпаки, судом достеменно встановлено,
що за результатами розгляду технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право на земельну ділянку ОСОБА_2
рішенням 8-ї сесії Черкаської міської
ради № 8-325 від 05.07.2005р. ОСОБА_2 передано у
власність земельну ділянку площею 758
кв.м. по АДРЕСА_2 та 13 кв.м. у спільну
сумісну власність з ОСОБА_5 за вказаною
адресою. Вказане рішення відповідає
вимогам чинного законодавства,
прийнято повноважним органом, в
порядку та спосіб, передбачений
законом.

Даний факт встановлено постановою
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 12.12.2007р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи зазначене вище, аналізуючи
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що відсутні правові
підстави для задоволення вимог ОСОБА_1
щодо виділення їй 26 кв.м та 117 кв.м землі.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Доповнити мотивувальну частину
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 12.06.2014 року за позовом
ОСОБА_1 до Черкаської міської ради,
виконавчого комітету Черкаської
міської ради, Департаменту
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради,
Управління земельних ресурсів м.
Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання недійсним рішення Черкаської
міської ради від 05.07.2005 року №8-325 та
державного акту на приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) та
підрозділів міського виконавчого
комітету Черкаської міської ради та
Управління земельних ресурсів м.
Черкаси перед словами: «На підставі
ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 116, 118, 125
ЗК України, керуючись ст.ст. 5, 10,11, 57-61,
209, 212, 214-215 ЦПК України» наступними
абзацами:

«Згідно з ст. 152 Земельного кодексу
України, власник земельної ділянки
або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків, шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Доводи позивачки щодо самозахоплення
відповідачем 26 кв.м та та 117 кв.м земель,
які були надані ОСОБА_2, суд вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

У матеріалах справи міститься
позитивний висновок державної
землевпорядної експертизи від 07.04.2005р.
№1441, яка передувала прийняттю рішення
щодо передачі у власність ОСОБА_2
земельної ділянки площею 758 кв.м. по
АДРЕСА_2 та 13 кв.м. у спільну сумісну
власність з ОСОБА_5 за вказаною адресою.

Належних та допустимих доказів того, що
мав місце факт самозахоплення ОСОБА_2 26
кв.м та та 117 кв.м земель суду не надано і
в ході судового розгляду справи не
добуто.

Навпаки, судом достеменно встановлено,
що за результатами розгляду технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право на земельну ділянку ОСОБА_2
рішенням 8-ї сесії Черкаської міської
ради № 8-325 від 05.07.2005р. ОСОБА_2 передано у
власність земельну ділянку площею 758
кв.м. по АДРЕСА_2 та 13 кв.м. у спільну
сумісну власність з ОСОБА_5 за вказаною
адресою. Вказане рішення відповідає
вимогам чинного законодавства,
прийнято повноважним органом, в
порядку та спосіб, передбачений
законом.

Даний факт встановлено постановою
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 12.12.2007р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи зазначене вище, аналізуючи
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що відсутні правові
підстави для задоволення вимог ОСОБА_1
щодо виділення їй 26 кв.м та 117 кв.м
землі.»

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк апеляційної
скарги з дня проголошення рішення.

Головуючий: