Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"20" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_1
про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства,
звернувся до суду з позовом, в якому
просить суд: стягнути з відповідача
ОСОБА_1 заборгованість за фактично
надані житлово-комунальні послуги у
розмірі 8 781,11 гривень та судовий збір у
розмірі 243,60 гривні.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1. Квартира належить на
праві приватної власності.
Заборгованість по комунальним
послугам та по квартплаті з 01 червня 2002
року та станом на 01 жовтня 2013 року
складає загальну суму 8 781,11 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив справу
розглядати у його відсутність, проти
заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, відповідно до вигом ст.
ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини
неявки в судове засідання суд не
повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника позивача та
відповідача, та за згодою представника
позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 14 липня 2004 року,
виданого Дніпровською районної у м.
Києві державною адміністрацією,
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 дійсно належить на праві
приватної власності ОСОБА_1 та членам
його сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних
долях (а.с.8).

Згідно довідки по формі 3 № 1514 від 18
жовтня 2013 року, виданої Житловою
ремонтно -експлуатаційною
організацією № 415, в квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані та проживають: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 2002 року та ОСОБА_4, 08
березня 2013 року - з 2013 року. Будинок
знаходиться на балансі ЖРЕО № 415 (а.с.7).

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу
Української РСР, плата за користування
жилим приміщенням в будинку (квартирі),
що належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за
комунальні послуги визначаються
угодою сторін. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Зі змісту п. 35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і при
будинковими територіями, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08 жовтня 1992 року № 572, обов'язок по
сплаті за обслуговування і ремонт
будинку, комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Відповідно до довідки та розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
заборгованість відповідача за
житлово-комунальні послуги станом на 01
жовтня 2013 року складає 8781,11 гривень (а.с.
9, 12-13).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем відповідачу було направлено
припис № 445 про необхідність сплати
заборгованості за житлово-комунальні
послуги у розмірі 8781,11 гривень, який
залишився поза увагою відповідача та
борг погашено не було.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_1
про стягнення боргу є обґрунтованим
та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 243 гривні 60
копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
162 Житлового кодексу Української РСР,
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,ст.ст. 10,
58, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_1
про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва
заборгованість за фактично надані
житлово-комунальні послуги в розмірі 8
781 гривню 11 копійок, а також судовий
збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, а
всього 9024 (дев'ять тисяч двадцять
чотири) гривні 71 (сімдесят одну)
копійку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: