У х в а л а

іменем україни

2 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Ірпінської міської
ради Київської області, Приватного
малого підприємства «Діол», третя
особа - Гаражний кооператив
«Привокзальний», про визнання рішень,
договору оренди земельної ділянки
недійсними, усунення перешкод в
користуванні кооперативною власністю
та відшкодування моральної шкоди, за
касаційними скаргами Приватного
малого підприємства «Діол» та ОСОБА_5
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 16 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з позовом про
визнання рішень Ірпінської міської
ради Київської області та договору
оренди землі, укладеного Ірпінською
міською радою Київської області з
Приватним малим підприємством «Діол»
(далі - МПМ «Діол») недійсними, усунення
перешкод в користуванні кооперативною
власністю та відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 11 березня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 16 квітня 2014 року, позов задоволено
частково.

Зобов'язано Приватне мале підприємство
«Діол» не чинити перешкод ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у користуванні
гаражними боксами в гаражному
кооперативі «Привокзальний» та
звільнити заїзд до їх гаражів від
бетонних блоків.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Не погодившись з ухваленими в справі
судовими рішеннями, МПМ «Діол»
звернулося до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_5 також
звернулася до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просила скасувати
оскаржувані судові рішення в частині
відмови в задоволенні позову та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову повністю, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Судом встановлено, що позивачі не є
власниками або орендарями земельної
ділянки, розташованої по вул.
Центральній у м. Ірпені. Також не є
власником цієї земельної ділянки
Гаражний кооператив «Привокзальний»,
членами якого є позивачі. Разом із цим,
виконкомом Ірпінської міської ради їм
було дозволено тимчасове встановлення
металевих гаражів за цією адресою.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшов обґрунтованих
висновків про те, що оспорюваним
рішенням Ірпінської міської ради
Київської області та договором оренди
земельної ділянки, укладеним
Ірпінською міською радою Київської
області з МПМ «Діол» не було порушено
права позивачів.

Також судом першої інстанції було
зроблено правильний висновок в частині
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди в користуванні гаражними
боксами, оскільки МПМ «Діол» не
виконало рішення виконкому Ірпінської
міської ради від 22 квітня 2008 року про
перенесення відповідачем гаражних
боксів позивачів з вул. Центральної у
м. Ірпені та їх встановлення на пров.
Озерний у м. Ірпені.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Приватного малого
підприємства «Діол» та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 16 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик