У Х В А Л А

14 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В., суддів:
Журавель В.І., Завгородньої
І.М.,Кадєтової О.В.,Коротуна
В.М.,розглянувши заяву представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6, який діє в інтересах
малолітньої підопічної ОСОБА_8 до
ОСОБА_9, треті особи: Перша Хмельницька
державна нотаріальна контора,
виконавчий комітет Хмельницької
міської ради, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про
встановлення факту родинних відносин і
визнання договору довічного утримання
недійсним,

в с т а н о в и в :

У квітні 2012 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що 14 травня 2004 року між
ОСОБА_12 та ОСОБА_9 укладено договір
довічного утримання, відповідно до
умов якого остання зобов'язувалась
утримувати ОСОБА_12, яка, в свою чергу,
передала у власність відповідача
квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_12 померла.

Малолітня ОСОБА_8 доводиться
двоюрідною правнучкою ОСОБА_12 з боку
матері і, як спадкоємець за законом,
прийняла спадщину.

Посилаючись на те, що в момент вчинення
оспорюваного правочину ОСОБА_12 не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними, просив суд
встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та визнати недійсним
договір довічного утримання.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 7
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 16 квітня 2014
року, позов задоволено частково.

Встановлено факт про те, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в Росії,
АДРЕСА_2 є двоюрідною правнучкою
ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Решту позовних вимог залишено без
задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 7 травня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України.

5 червня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7
надійшла заява про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року.

У допуску справи до провадження у
Верховному Суді України слід відмовити
з наступних підстав.

На підтвердження підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права ( ст.
ст. ч. 1 ст. 225 ЦК України) заявник
послався та додав копії:

- ухвали колегії суддів Верховного Суду
України від 28 березня 2011 року
(витяг з Єдиного державного реєстру
судових рішень) в справі про визнання
договору дарування недійсним, якою
касаційну скаргу відхилено, рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 29 січня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 15 липня
2010 року залишено без змін;

- ухвали колегії суддів Верховного Суду
України від 14 вересня 2011 року
(витяг з Єдиного державного реєстру
судових рішень) в справі про визнання
договорів дарування будинку та
земельної ділянки недійсними, якою
касаційну скаргу задоволено частково,
рішення Миронівського районного суду
Київської області від 21 грудня 2009 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 10 березня 2010 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції;

- ухвали колегії суддів Верховного Суду
України від 13 липня 2011 року
(витяг з Єдиного державного реєстру
судових рішень) в справі про визнання
недійсними договорів дарування, рішень
третейського суду та договорів
купівлі-продажу недійсним, якою
касаційну скаргу задоволено, рішення
Староміського районного суду м.
Вінниці від 22 жовтня 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 3 липня 2009 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції;

- ухвали колегії суддів Верховного Суду
України від 18 квітня 2007 року
(витяг з Єдиного державного реєстру
судових рішень) в справі про визнання
недійсним договору дарування, заповіту
та договору довічного утримання, якою
касаційну скаргу відхилено, рішення
апеляційного суду Київської області
від 27 червня 2006 року залишено без змін;

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України
сторони та інші особи, які брали участь
у справі, мають право подати заяву про
перегляд судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Крім того, заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Аналіз наданих заявником судових
рішень від 18 квітня 2007 року та 28
березня 2011 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.

Поряд з цим, у п. 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що
прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі.

За таких обставин посилання на судові
рішення від 14 вересня 2011 року
та 13 липня 2011 року, як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, не може
здійснюватися, оскільки у них не
висловлено правові позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, а тому в
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст.
72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6,
який діє в інтересах малолітньої
підопічної ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті
особи: Перша Хмельницька державна
нотаріальна контора, виконавчий
комітет Хмельницької міської ради,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 про встановлення факту
родинних відносин і визнання договору
довічного утримання недійсним за
заявою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.В. Кафідова В.І.
Журавель І.М. Завгородня О.В. Кадєтова
В.М. Коротун