Справа № 727/5147/14-ц
Провадження № 2/727/1394/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року.
Шевченківський районний суд м.
Чернівців в складі:

головуючого судді
- Кирилюк Л.К.

при секретарі
- Палилюлько Н.О.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Чернівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача: приватний нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3) про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу.

Посилалась на те, що з 1970 року по даний
час вона зареєстрована та проживає в
однокімнатній квартирі АДРЕСА_1
загальною площею 28,60 кв.м, в тому числі
житловою площею 14,00 кв.м, яку 08 лютого 1996
року приватизувала.

Відповідач ОСОБА_2 є її племінником,
однак в її квартирі ніколи не проживав
На його прохання вона 03 липня 2007 року
зареєструвала його у себе в квартирі.

В зв'язку з тим, що вона є одинокою,
старою людиною, потребує сторонньої
допомоги, відповідач за власною
ініціативою запропонував їй свої
послуги, що буде її доглядати,
допомагати матеріально, купувати
продукти, сплачувати за комунальні
послуги, за ремонт та допомагати
грошима і вона погодилась на
оформлення договору довічного
утримання і через те, що у неї на той час
був поганий стан здоров'я. Відповідач 20
вересня 2012 року на своїй машині відвіз
її до знайомого нотаріуса, де вона,
довіряючи своєму племіннику, не
читаючи текст угоди, так як була без
окулярів, підписала зворотню сторону
договору, який племінник взяв собі,
тому вона не могла дізнатись, що саме
підписала.

Весь час вона вважала, що відповідач є
для неї доглядачем, на її прохання
допомогти відповідав лише обіцянками.

Влітку 2013 року вона зустрілась з
відповідачем і почала робити йому
зауваження, що скасує їх домовленість,
оскільки він їй не допомагає і під час
бесіди він їй заявив, що він не бажає їй
допомагати, бо вона вже подарувала йому
своє житло, хоча вона такого наміру
ніколи не мала.

Через те, що у неї на руках не було
ніяких документів вона звернулася до
приватного нотаріуса Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3 і
лише 04 вересня 2013 року отримала
довідку, що вона нібито 20 вересня 2012
року оформила договір купівлі-продажу
її житла. Вона ніколи не мала наміру
продати своє житло, ніколи не
домовлялась з відповідачем про
вартість квартири, не брала у нього
ніяких грошей, не писала йому про це
розписку, а також не домовлялась з ним
про термін проживання в квартирі та про
звільнення житла.

Вважає, що відповідач навмисно ввів її
в оману, а тому просить визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 20 вересня
2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2,
зобов'язати приватного нотаріуса
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 анулювати цей запис в
книзі реєстрів за № 16695.

В попередньому судовому засіданні
представник позиваки ОСОБА_1 позовні
вимоги уточнила, просить визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 20 вересня
2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2
з підстав, вказаних в позовній заяві,
повністю підтвердивши викладені в ній
обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в попереднє судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій позовні вимоги визнав повністю,
не заперечує проти їх задоволення в
попередньому судовому засіданні,
просить справу розглянути у його
відсутності.

Третя особа приватний нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в попередньому судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, третьої особи, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що
уточнені позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
ухвалення в попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно
ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 20 вересня 2012
року між позивачкою ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2, який являється її
племінником, був укладений договір
купівлі-продажу квартири, посвідчений
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований в Реєстрі за
реєстровим № 16695 (копія договору на
а.с.6-7), за яким позивачка ОСОБА_1 продала
відповідачу ОСОБА_2 належну їй на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
представництвом Фонду державного
майна України в м. Чернівці 22 січня 1996
року, квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 230 ч.1 ЦК України, якщо одна із
сторін навмисно ввела другу сторону в
оману щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Відносно цих вимог закону судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
просив укласти позивачку ОСОБА_1
договір довічного утримання, щоб після
її смерті квартира перейшла у його
власність, пообіцявши утримувати її та
сплачувати комунальні платежі. Однак
ввівши її в оману, замість договору
довічного утримання уклав з нею
договір купівлі-продажу квартири.
Позивачка ОСОБА_1 на момент укладення
договору хворіла, довіряла своєму
племіннику ОСОБА_2 і тому не прочитала,
що підписала договір купівлі-продажу
квартири. Однак влітку 2013 року під час
зустрічі, коли позивачка вимагала від
відповідача ОСОБА_2 виконання взятих
ним на себе зобов'язань по її догляду та
утриманню, він вказав, що є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, що визнав відповідач.

Крім того, якщо б позивачка знала, що
підписує договір купівлі-продажу і що
право власності на квартиру перейде до
відповідача в момент підписання
договору, а не після її смерті, вона б
ніколи не уклала такий договір, так як у
неї не було наміру продавати своє єдине
житло, коштів за продаж квартири від
відповідача вона не отримувала.

Таким чином, суд вважає, що відповідно
до вимог ст.230 ч.1 ЦК України належить
визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири від 20 вересня
2012 року, укладений між позивачкою
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за № 16695, повністю
задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного,
ст.ст.202-205, 207-210, 215, 230 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги
задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20
вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за № 16695.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівців протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ
Л.К.КИРИЛЮК