Справа № 226/1681/14-ц
Справа
№ 2/226/729/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Рибкіній Г.В.,

за участю прокурора Касьянова Є.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Димитров
справу за позовом прокурора м.
Димитрова в інтересах держави в особі
Димитровської міської ради до ОСОБА_1
про відшкодування коштів, витрачених
закладом охорони здоров'я на
стаціонарне лікування особи,
потерпілої від кримінального
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Димитрова
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення з
нього на користь Димитровської міської
ради коштів, витрачених закладом
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування особи, потерпілої від
кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних
вимог позивач вказав, що 25.08.2013 року у
вечірній час, точного часу не
встановлено, ОСОБА_1 разом із своєю
дружиною ОСОБА_2 перебували за місцем
їх спільного проживання у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, де вони вечеряли та
вживали спиртні напої. Приблизно о 18.00
годині між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпочався
словесний конфлікт з побутових причин,
після якого ОСОБА_2 пішла спати до
зальної кімнати зазначеної квартири, а
ОСОБА_1 продовжив вживати спиртні
напої. Приблизно о 20.00 годині ОСОБА_1
розбудив свою дружину ОСОБА_2 та знову
став з нею сваритися. У ході сварки
ОСОБА_2, перебуваючи на кухні даної
квартири, з метою залякування ОСОБА_1
взяла металевий молоток для відбивання
м'яса, та демонструючи його,
направилась у бік ОСОБА_1 дії дружини
ОСОБА_1 сприйняв як загрозу своєму
життю та здоров'ю, та з метою захисту
від можливих протиправних дій зі
сторони ОСОБА_2, взяв в кухні на столі
кухонний ніж. Після чого ОСОБА_1
запропонував ОСОБА_2 покласти молоток,
на вона погодилась та кинула молоток на
підлогу. Але ОСОБА_1, побоюючись
здійснення з боку ОСОБА_2 протиправних
дій, перевищуючи межі необхідної
оборони, бо його дії явно не
відповідали небезпечності посягання
та обстановці захисту, так як ОСОБА_2 на
цей час була вже неозброєна і не могла
завдати суттєвої шкоди його здоров'ю,
захищаючись, умисно, з метою
спричинення тілесних ушкоджень наніс
один удар кухонним ножем в область
живота ОСОБА_2, чим спричинив
потерпілій тілесні ушкодження у
вигляді проникаючого поранення
передньої черевної стінки без
пошкодження внутрішніх органів, які за
ступенем тяжкості відносяться до
тілесних ушкоджень, які небезпечні для
життя. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив
умисне заподіяння тілесних ушкоджень,
вчинене у разі перевищення меж
необхідної оборони, тобто злочин,
передбачений ст. 124 КК України.
Внаслідок цього ОСОБА_2 у період з 28.08.2013
року по 02.09.2013 року знаходилась на
стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні Димитровської
центральної міської лікарні і на її
лікування згідно довідки ДЦМЛ було
витрачено 1230,23 грн.

Димитровським міським судом Донецької
області 14.11.2013 року винесено ухвалу про
закриття кримінального провадження
відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КК України та
ОСОБА_1 звільнено від кримінальної
відповідальності у зв'язку з його
примиренням з потерпілої.

Цивільний позов під час розгляду
кримінального провадження не
заявлявся.

Оскільки Димитровська центральна
міська лікарня фінансується з бюджету
міста Димитрова, тому прокурор, діючи в
інтересах держави в особі
Димитровської міської ради, просить
суд стягнути з ОСОБА_1 на користь
Димитровської міської ради 1230,23 грн. на
відшкодування витрат на лікування
особи, потерпілої від злочину.

Прокурор в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
обґрунтовуючи позовні вимоги
викладеними в позовній заяві
обставинами.

Відповідач до судового засідання
не з'явився, надав до суду заяву з
проханням розглядати справу у його
відсутності, позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення
відповідача, який не з'явився до суду.

Вислухавши пояснення прокурора,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою
Димитровського міського суду
Донецької області від 14 листопада 2013
року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної
відповідальності за ст. 124 КК України у
зв'язку з його примиренням з
потерпілою. Потерпілою від цього
злочину є ОСОБА_2. Ухвалою суду
встановлено, що під час скоєння злочину
ОСОБА_1 було заподіяно ОСОБА_2 тілесні
ушкодження, які по ступеню тяжкості
відносяться до тілесних ушкоджень, які
небезпечні для життя (а.с. 4-5).

Внаслідок цього ОСОБА_2 з 26.08.2013 року по
02.09.2013 року перебувала на стаціонарному
лікуванні в хірургічному відділенні
Димитровської ЦМЛ і на її лікування
згідно довідки Димитровської ЦМЛ було
витрачено 1230,23 грн. (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 07 липня 1995 року № 11
«Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат», відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
може покладатися тільки на особу, вина
якої у вчиненні злочину встановлена
обвинувальним вироком суду (у тому
числі без призначення покарання, із
звільненням від покарання, про умовне
засудження чи засудження з відстрочкою
виконання вироку.

Згідно ст.121 Конституції України на
прокуратуру України покладається
функція представляти інтереси
громадянина чи держави в суді у
випадках, передбачених законом.

Оскільки за ухвалою суду
доведено скоєння злочину відповідачем
і його визнано винним у спричиненні
потерпілій тілесні ушкодження, які
небезпечні для життя, закладом охорони
здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілої ОСОБА_2 були витрачені
кошти, які не відшкодовані, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати у сумі 243,60 грн. судового
збору.

На підставі ст.1206 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора м. Димитров в
інтересах держави в особі
Димитровської міської ради до ОСОБА_1
про відшкодування коштів, витрачених
закладом охорони здоров'я на
стаціонарне лікування особи,
потерпілої від кримінального
правопорушення, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Димитровської
міської ради відшкодування витрат на
лікування особи, потерпілої від
злочину, в сумі 1230 (одна тисяча двісті
тридцять) грн. 23 коп., перерахувавши
зазначену суму на р/р 0034 УДКСУ м.
Димитрова в Донецькій області МФО 834016
код платежу 24060300 ОКПО 37803436.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г.Перекупка