Ухвала

іменем україни

25 червня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус Козятинського районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_6, про визнання заповіту
недійсним та визнання права на
спадкування, за касаційною скаргою
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Вінницької області від 22
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла їх бабуся -
ОСОБА_7, яка 28 вересня 2001 року склала
заповіт на ім'я своєї дочки (їх матері) -
ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_7
відкрилася спадщина на Ѕ частину
житлового будинку з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1. У квітні 2012 року
вони звернулися із заявою до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_7,
оскільки спадкоємець за заповітом їх
мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а
інших спадкоємців за законом немає.
Проте із заповіту, який був посвідчений
приватним нотаріусом Козятинського
районного нотаріального округу
Вінницької області ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4
року, тобто за два дні до смерті
спадкодавця, вбачається, що ОСОБА_7
заповіла все своє майно на користь
сторонньої особи ОСОБА_5 Вважають, що
вказаний заповіт не міг бути
підписаний ОСОБА_7, оскільки вона тяжко
хворіла і через хворобливий стан,
викликаний вадами зору, не мала
можливості самостійно прочитати текст
заповіту, підписувати будь-які
документи, в тому числі і заповіт.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 17 жовтня 2013
року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано недійсним заповіт,
посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_4 року від імені
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 приватним
нотаріусом Козятинського районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_6

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 22 листопада 2013 року
апеляційні скарги ОСОБА_5 та приватного
нотаріуса Козятинського районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_6 задоволено, рішення
суду першої інстанції в частині
визнання заповіту недійсним скасовано
та ухвалено в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
просять скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Рішення апеляційного суду в частині
залишення без змін рішення суду першої
інстанції не оскаржується, а тому
касаційному перегляду не підлягає.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині
визнання заповіту недійсним, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивачами, крім власних пояснень,
висновків експертів та показань
свідків, не надано інших достовірних
доказів того, що волевиявлення
заповідача не було вільним.
Апеляційний суд дійшов висновку, що
заповіт за формою та змістом
відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України,
оскільки ОСОБА_7 перед підписанням
вголос прочитала його, а потім
власноручно підписала.

Проте погодитись із такими висновками
апеляційного суду не можна, оскільки
суд дійшов їх із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
року померла ОСОБА_7, яка є бабусею
позивачів та постійно проживала у
АДРЕСА_2.

28 вересня 2001 року ОСОБА_7 було складено
заповіт, яким усе своє майно, у тому
числі Ѕ частину житлового будинку
АДРЕСА_1 вона заповіла своїй дочці та
матері позивачів ОСОБА_8 Остання
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивачі, вважаючи себе єдиними
спадкоємцями після смерті матері та
бабусі, звернулися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_7, де їм
стало відомо, що за два дні до смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_7 склала
заповіт, яким усе своє майно заповіла
ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1244 ЦК України право на
заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Право на
заповіт здійснюється особисто.

Як вбачається зі змісту заповіту, він
прочитаний ОСОБА_7 вголос, як такий, що
повністю відповідає волевиявленню
останньої та її дійсним намірам (т.2,
а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 1248 ЦК України, якщо
заповідач через фізичні вади не може
сам прочитати заповіт, посвідчення
заповіту має відбуватися при свідках
(стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно положень ст. 1253 ЦК України
свідками можуть бути лише особи з
повною цивільною дієздатністю.
Свідками не можуть бути: 1)
нотаріус або інша посадова, службова
особа, яка посвідчує заповіт;
2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім'ї
та близькі родичі спадкоємців за
заповітом; 4) особи, які не можуть
прочитати або підписати заповіт.

Свідки, при яких посвідчено заповіт,
зачитують його вголос та ставлять свої
підписи на ньому. У текст заповіту
заносяться відомості про особу
свідків.

Аналогічні вимоги щодо форми та
посвідчення заповіту у випадках, якщо
заповідач через фізичні вади не може
сам прочитати заповіт, містяться і у
пунктах 156-158 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 03
березня 2004 № 20/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 3 березня
2004 р. за № 283/8882 (із змінами, внесеними
згідно з Наказами Міністерства юстиції
№ 40/5 від 24.05.2004 року та № 33/5 від
07.04.2005).

Відповідно до висновків
судово-медичних експертиз № 31-к від
8 квітня 2013 року Вінницького
обласного бюро судово-медичної
експертизи та № 6-2013/ц від 4 вересня 2013
року Київського міського клінічного
бюро судово-медичної експертизи стан
зору у ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
страждала віковою катарактою, виключав
можливість ІНФОРМАЦІЯ_4 року
самостійно читати друкований текст, в
тому числі і текст заповіту, як без
окулярів, так і з допомогою окулярів
(т.1, а.с. 170-172, т.2, а.с. 4-10).

Як вбачається із заповіту від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року свідків при його
посвідченні залучено не було (т.2, а.с.8).

Відповідно до ст. 1257 ЦК України
нікчемним є заповіт, складений особою,
яка не мала на це право, а також заповіт,
складений із порушенням вимоги щодо
його форми та посвідчення.

Відповідно п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" N 9 від 06 листопада 2009 року
вимога про встановлення нікчемності
правочину підлягає розгляду в разі
наявності відповідного спору.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши докази у
справі (показання сторін та свідків,
висновки судових експертиз та інші
медичні документи стосовно
спадкодавця) та давши їм належну
оцінку, дійшов обґрунтованого висновку
про незаконність спірного заповіту,
виходячи із того, що заповідач через
наявні у неї вади зору не могла
самостійно прочитати заповіт, а отже
оспорюваний заповіт за положеннями
ст. 1253 ЦК України мав бути
посвідчений у присутності двох
свідків. Оскільки при посвідченні
заповіту свідки залучені не були, такий
заповіт складений із порушенням вимог
щодо його форми та посвідчення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд на
вищевикладені обставини справи та
вимоги закону уваги не звернув,
висновки суду першої інстанції не
спростував та ухвалив рішення, яке не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо його законності й
обґрунтованості. Зазначені вище
порушення призвели до помилкового
скасування рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено згідно із
законом, що відповідно до вимог ст. 339
ЦПК України є підставою для скасування
оскаржуваного рішення апеляційного
суду і залишення в силі рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 та 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 22 листопада 2013 року
скасувати, рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 17 жовтня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. ОлійникГоловуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева С.О.
Карпенко І.К. ПаріноваСудді:В.І. Амелін