Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2241/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Виноградів цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
сторони уклали шлюб 26.11.1983 року, про що
виконавчим комітетом Олешницької
сільської ради Виноградівського
району Закарпатської області в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено актовий запис №45, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 26.11.1983 року. Від даного
шлюбу народилося четверо дітей: син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Одруження
виявилось невдалим, причиною розпаду
шлюбу є те, що останній час між
сторонами постійно виникають сварки,
внаслідок того, що кожний із них має
різні характери, відсутнє
взаємопорозуміння, погляди на сімейне
життя та ведення спільного
господарства. По відношенню до
позивачки відповідач поводиться
байдуже та образливо. Спільне подружнє
життя між ними припинилося, та за
останній час відповідачем зовсім не
було зроблено жодної спроби, щоб
повернутись до нормального спільного
життя, що свідчить про його повну
байдужість і не бажання зберегти шлюб.
Спору про поділ майна, що є спільною
власністю сторін на даний час не має.
Також на даний час не має і спору про
місце проживання спільних дітей сторін
та їх утримання. У сторін різні
характери та погляди на життя тому
позивачка вважає, щоб не травмувати
один одного тому просить суд шлюб між
ними розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, однак подала письмову заяву
в якій позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить суд розглянути
справу у її відсутності (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, однак подав письмову заяву
в якій позовні вимоги визнав в повному
обсязі, просить суд розглянути справу у
його відсутності (а.с.16).

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, а тому
суд приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають повному
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розлучення, бере до уваги наявність
дітей та інші обставини життя сторін.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено, що
сторони уклали шлюб 26.11.1983 року, про що
виконавчим комітетом Олешницької
сільської ради Виноградівського
району Закарпатської області в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено актовий запис №45, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 26.11.1983

року (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін
народилося четверо дітей: син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9), син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10), та дочка ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11). Одруження виявилось
невдалим, причиною розпаду шлюбу є те,
що останній час між сторонами постійно
виникають сварки, внаслідок того, що
кожний із них має різні характери,
відсутнє взаємопорозуміння, погляди на
сімейне життя та ведення спільного
господарства. По відношенню до
позивачки відповідач поводиться
байдуже та образливо. Спільне подружнє
життя між ними припинилося, та за
останній час відповідачем зовсім не
було зроблено жодної спроби, щоб
повернутись до нормального спільного
життя, що свідчить про його повну
байдужість і не бажання зберегти шлюб.

Спору про майно, що є спільною
власністю сторін, не має.

У відповідності до ст.51 Конституції
України та ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК
України зобов'язані спільно
піклуватись про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносини,
примушування до їх збереження, є
порушенням прав жінки, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, з врахуванням того, що сторони
шлюбним життям не живуть, що шлюб існує
тільки формально, та враховуючи, що
подальше збереження шлюбу між
сторонами є недоцільним, оскільки у
період з часу звернення позивачки до
суду та розгляду справи у суді наміри
позивачки розірвати шлюб не змінилися,
суд встановив справжнє прагнення
позивачки до розірвання шлюбу, а відтак
приходить до переконання, що
розірвання шлюбу не суперечить
інтересам сторін, після цього не будуть
порушені їх особисті та майнові права,
та права їх дітей, у зв'язку із чим даний
позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.51
Конституції України, ст.ст.10, 27, 31, 60, 61,
169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, укладений - 26.11.1983 року, у
виконкомі Олешницької сільської ради
Виноградівського району Закарпатської
області за актовим записом у книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
за №45 - розірвати.

У відповідності ст. 113 Сімейного
кодексу України позивачці залишити
післяшлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо