У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Луганськ - Престиж»,
Карташової Ганни Олександрівни про
визнання недійсними тарифів на
житлово-комунальні послуги,
зобов'язання укласти типовий договір з
утримання будинків, споруд і
прибудинкових територій,
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Луганськ - Престиж» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 11 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 14 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року військовий прокурор
Черепенін В.М. звернувся до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
він є власником квартири в
багатоквартирному житловому будинку,
який обслуговує об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Луганськ - Престиж» (далі -
ОСББ «Луганськ - Престиж»). Не зважаючи
на відсутність договору, відповідач
самовільно нараховує йому плату за
послуги за тарифами, які завищені та
економічно не обґрунтовані, які не
розглядались та не затверджувались
загальними зборами, а також органом
місцевого самоврядування. У тому числі
плата нараховується за послуги
теплопостачання та водопостачання, на
надання яких ОСББ «Луганськ - Престиж»
не має ліцензії. Відповідач
запропонував йому для підписання
договір, який не відповідає типовому
договору, встановленому
законодавством, тому він його не
підписав.

ОСОБА_3 вважав, що відповідачем
порушені його права як споживача
житлово-комунальних послуг, тому
просив суд: визнати неправомірними дії
правління ОСББ «Луганськ - Престиж»
щодо нарахуванню платежів за послуги з
утримання будинку і споруд та
прибудинкової території за самовільно
встановленими цінами/тарифами на
житлово-комунальні послуги в квартирі
АДРЕСА_1, які не затверджені виконавчим
комітетом Луганської міської ради,
починаючи з 22 липня 2010 року; зобов'язати
правління ОСББ «Луганськ - Престиж» в
особі голови правління Карташової Г.О.
підписати з ним типовий договір про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій в
редакції, затвердженій постановою
Кабінету Міністрів України від
20 травня 2009 року № 529; заборонити
правлінню ОСББ «Луганськ - Престиж»
нараховувати плату за
житлово-комунальні послуги за
самовільно встановленими
цінами/тарифами, не затвердженими
виконавчим комітетом Луганської
міської ради; стягнути солідарно з ОСББ
«Луганськ - Престиж» та голови
правління Карташової Г.О. на
його користь 9 273 грн 72 коп. на
відшкодування моральної шкоди, яка
дорівнює розміру неправомірно
нарахованої відповідачем
заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 11 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 14 квітня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Зобов'язано
правління ОСББ «Луганськ - Престиж» в
особі Карташової Г.О. підписати з
ОСОБА_3 типовий договір про надання
послуг з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529 зі
змінами та доповненнями. У решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСББ «Луганськ -
Престиж» просить оскаржуване рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог та ухвалу
апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову в цій частині
відмовити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
правовідносини сторін згідно із
законодавством повинні бути
врегульовані договором, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529 зі змінами та
доповненнями.

Апеляційний суд погодився з такими
висновками суду першої інстанції,
зазначивши, що згідно зі статутом ОСББ
«Луганськ - Престиж» забезпечує
утримання будинку та прибудинкової
території, а позивач відповідно
споживає ці послуги та оплачує їх,
типовий договір про надання таких
послуг є обов'язковими для обох сторін,
оскільки містить всі істотні умови,
визначені законодавством.

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна, тому що суд
дійшов його з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону ухвала
апеляційного суду не відповідає.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ОСББ «Луганськ -
Престиж» створено власниками квартир
та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку № 14
вул. Градусова в м. Луганську та має
статус юридичної особи. Позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, яка
розташована в зазначеному будинку.
ОСББ «Луганськ - Престиж» є
балансоутримувачем вказаного будинку.

Згідно зі статутом ОСББ «Луганськ -
Престиж» та ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» основна
діяльність об'єднання полягає у
здійсненні функцій, що забезпечують
реалізацію прав власників приміщень
на володіння та користування спільним
майном членів об'єднання, належне
утримання будинку та прибудинкової
території, сприяння членам об'єднання в
отриманні житлово-комунальних та інших
послуг належної якості за
обґрунтованими цінами та виконання
ними своїх зобов'язань, пов'язаних з
діяльністю об'єднання.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» об'єднання
за договором з постачальниками
комунальних послуг може бути
колективним замовником (абонентом)
таких послуг.

З матеріалів справи вбачається, що ОСББ
«Луганськ - Престиж» уклало договори з
комунальними підприємствами про
надання житлово-комунальних послуг,
зокрема, 1 серпня 2008 року укладений
договір з товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганськвода» на
послуги з водопостачання та
водовідведення; 18 жовтня 2007
року укладений договір з Луганським
міським комунальним підприємством
«Теплокомуненерго» на поставку
теплової енергії; 1 січня 2013 року
укладений договір з товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ліфтсервіс-1» на технічне
обслуговування ліфтів.

Таким чином, відповідно до укладених
договорів з комунальними
підприємствами ОСББ «Луганськ -
Престиж» є колективним замовником
житлово-комунальних послуг, а не їх
постачальником.

Статтею 18 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку»
передбачено, що об'єднання відповідно
до цього Закону та статуту зобов'язане:
забезпечувати належний санітарний,
протипожежний і технічний стан
неподільного та загального майна, що
належить членам об'єднання; звітувати
загальним зборам про виконання
кошторису об'єднання за рік;
забезпечувати виконання вимог статуту
об'єднання; виконувати свої договірні
зобов'язання; забезпечувати дотримання
інтересів усіх членів об'єднання,
асоціації при встановленні умов і
порядку володіння, користування і
розпорядження спільною власністю,
розподілі між членами об'єднання,
асоціації витрат на експлуатацію та
ремонт неподільного та загального
майна; припиняти дії третіх осіб, що
утруднюють або перешкоджають
реалізації прав володіння,
користування і розпорядження
неподільним та загальним майном
членами об'єднання; у випадках,
передбачених законодавством, статутом
об'єднання, асоціації, представляти
інтереси членів об'єднання, асоціації
відповідно до наданих повноважень у
відносинах з третіми особами.

Отже, ОСББ «Луганськ - Престиж» не має
повноважень на укладення договору про
надання послуг, а лише самостійно
(власними силами та/або з залученням на
договірній основі інших осіб)
забезпечує утримання будинку.

Статтею 1 Закону України «Про захист
прав споживачів» визначено, що
виконавець - це суб'єкт господарювання,
який виконує роботи або надає послуги.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з листом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 26 квітня 2011 року № 7/15-4687
мета і предмет діяльності ОСББ,
визначені законом, не передбачають
здійснення об'єднанням господарської
діяльності, а тому ОСББ не є суб'єктом
господарювання і не може бути
виробником або виконавцем
житлово-комунальних послуг відповідно
до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Отже, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315
ЦПК України апеляційний суд на
зазначені вище обставини справи уваги
не звернув; зазначених вимог закону не
врахував; не з'ясував належним чином
фактичних обставин справи щодо
заявлених вимог; які правовідносини
сторін випливають з установлених
обставин; не встановив статус ОСББ
«Луганськ - Престиж», тобто чи є воно
виробником або постачальником послуг;
не звернув увагу, що типовий договір є
обов'язковим лише для суб'єктів
господарювання та дійшов передчасного
висновку про залишення в силі рішення
суду першої інстанції.

Крім того, зобов'язуючи ОСББ «Луганськ -
Престиж» укласти договір, суд не
зазначив, чи відповідає обраний
позивачем спосіб захисту вимогам
закону.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин (в тому числі шляхом
зобов'язання особи до укладення
відповідних договорів).

Разом з тим виходячи із загальних засад
цивільного законодавства та
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків (ст. ст.
3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5 ЦПК
України) можна дійти висновку про те, що
в разі невизнання споживачем права
виробника, (виконавця) послуг на
укладення договору про надання
житлово-комунальних послуг, який
відповідає вимогам типового договору,
таке право підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
10 жовтня 2012 року № 6-110цс12, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів

За таких обставин ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції з підстав,
передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Луганськ - Престиж»
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 14 квітня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська