Номер провадження: 22-ц/785/5998/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А.,
Суворова В.О.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Київського районного суду м.
Одеси від 18 квітня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 -
«Про зміну умов мирової угоди, шляхом
стягнення грошових коштів», -

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із
зазначеним позовом, по якому просила
змінити умови виконання відповідачем
мирової угоди, укладеної 20.04.2007 року по
цивільній справі № 2-2391 наступним
чином: стягнути з відповідача на
користь позивача грошові кошти в сумі
35000 грн. за газифікацію частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить позивачу; стягнути з
відповідача на користь позивача
грошові кошти в сумі 7000 грн. за
проведення телефонної лінії та
встановлення телефону в частині
домоволодіння за вищезазначеною
адресою, яка належить позивачу.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала
тим, що в провадженні Київського
районного суду м. Одеси знаходилась
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна та виділ частки
спільної сумісної власності. 20.04.2007
року по даній справі була укладена
мирова угода, у відповідності до умов
якої позивач уступила відповідачу
житлову кімнату площею 5,3 кв.м., за що
відповідач у відповідності до пунктів 3
та 4 мирової угоди повинна була за
власні кошти провести газифікацію та
телефонізацію частини будинку, яка
належить позивачу, але до цього часу
умови мирової угоди, затвердженої
судом, з боку відповідача не виконані.

Представник позивача позов свого
довірителя підтримав, просив позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач позов не визнала, просила у
задоволенні позовних вимог відмовити,
пояснивши, що дійсно 20.04.2007 року вона
уклала мирову угоду з позивачем, але
умови мирової угоди не виконані через
перешкоди, які створювала позивач, яка
не проживала за адресою вказаного
домоволодіння. А також, відповідач
звернула увагу на те, що позивач
пропустила строк позовної давності для
звернення до суду за захистом своїх
прав з заявою про зміну умов мирової
угоди.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 18.04.2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

12.05.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення суду, по якій
просить рішення районного суду
скасувати, ухвалити у справі нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення
районним судом норм матеріального
права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 20.04.2007 року була затверджена
мирова угода по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна та
виділ частки спільної сумісної
власності. Однією з умов мирової угоди
було зобов'язання ОСОБА_3 провести за
власний рахунок газифікацію частини
будинку, що належить на праві власності
ОСОБА_2 та провести за власний рахунок
телефонну лінію у її частині будинку.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції 2007 року) передбачено, що
ухвала суду є виконавчим документом, що
підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції 2007
року) передбачено, що строк виконавчий
документ можливо пред'явити до
виконання протягом трьох років.

Відповідно до п. 4 п. 5 ст. 175 ЦПК України
передбачено, що у разі укладення
сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком районного
суду, що зазначена мирова угода
затверджена ухвалою суду та є
виконавчим документом, який повинен
був пред'явлений до виконання
позивачем до виконавчої служби
протягом трьох років.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
передбачено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що мирова угода укладена
20.04.2007 року та набрала законної сили
26.04.2007 року, а позивач звернулась до
суду 29.11.2013 року, що свідчить про те, що
вона пропустила строк позовної
давності для звернення до суду за
захистом своїх прав з позовною заявою
про зміну умов мирової угоди.

Одночасно, колегія суддів звертає
увагу, що позивачем вибраний
неналежний спосіб захисту свого права.

Колегія суддів погоджується з думкою
районного суду про те, що позивач знала
про укладання мирової угоди та про
ухвалу суду; була присутня у судовому
засіданні під час її оголошення, але
своєчасно не звернулась для вирішення
питання про виконання мирової угоди.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивачем не доведено, що порушення
виконання умов мирової угоди сталося з
вини відповідача, а також позивач не
надала суду доказів, які б свідчили, що
вартість газифікації частини будинку,
що належить на праві власності
позивачу становить 35000 грн. та того, що
вартість робіт по проведенню
телефонної лінії становить 7000 грн.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Цивільний інтерес підлягає захисту,
якщо він не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
відсутність правових підстав для
задоволення.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 18 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

І.А. Артеменко

В.О.Суворов

09.07.2014 року
м. Одеса