Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"27" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києві,
цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних
та моральних збитків, завданих
невиконанням умов договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: стягнути
на її користь з ОСОБА_2 матеріальні
збитки в розмірі 4000 гривень; моральні
збитки в розмірі 2000 гривень; судові
витрати по оплаті судового збору
стягнути з відповідача на її користь.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що між нею та ОСОБА_2 06
жовтня 2012 року був укладений договір
найму (оренди) нерухомого майна. Згідно
договору вона орендувала квартиру
АДРЕСА_3. Відповідно до
акту-приймання-передавання від 07
жовтня 2012 року, їй було передано
відповідне майно яке знаходилось у
квартирі. Відповідно до п.п. 5.5. договору
передбачено: на момент підписання
цього договору внесена оплата за
перший місяць 4000 гривень і страхова
сума - половина місячної оплати, друга
половина - дві тисячі буде оплачена 21
жовтня. П. 4.2 передбачено: «По
закінченню строку оренди, якщо у сторін
немає претензій один до одного
страхова сума повертається наймачу».
За домовленістю між нею та
відповідачем договір закінчився 6
жовтня 2013 року. За домовленістю 06
жовтня 2013 року до квартири приїхали
власниця квартири, відповідачка, разом
з ОСОБА_4 У двох вони силою забрали у неї
ключі від квартири, виставили її
особисті речі з квартири та випхнули
її. На вимогу підписати Акт передачі
майна від неї ОСОБА_2 остання
відмовилась. Оскільки жодних претензій
щодо пошкодження або пропажі майна до
неї не було вона попросила від
наймодавця, відповідача, страхову суму
в розмірі 4000 гривень яку зобов'язані їй
віддати після закінчення договору
відповідно до умов договору. Однак,
ОСОБА_2 відмовилась повернути
відповідні кошти. Таким чином, з її боку
умови договору були виконані, а з боку
відповідача ні. Не повернувши їй кошти
відповідач порушила її права та
завдала їй матеріальні збитки в
розмірі 4000 гривень. Також їй було
завдана моральна шкода. В результаті
невиконання умов договору, вона
зазнала значних моральних страждань,
порушений її спокійний ритм життя.
Оскільки з боку відповідача умови
договору не виконуються вона
переживає, вона втратила довіру до
людей. Вона зі свого боку вела себе
пристойно, виконала всі вимоги
договору, не пошкодила майно,
сплачувала кошти за оренду. З боку
відповідача претензій до неї не має. В
той же час відповідачка веде себе
нахабно та неправомірно, відмовляється
повернути їй кошти. Вона вважає, що не
заслуговує по відношенню до себе на
таку поведінку. Від таких обставин вона
переживає, хвилюється. На сьогодні вона
витрачає свій час на оформлення
необхідних документів до суду для
поновлення прав та повернення своїх
коштів. Всі ці обставини призвели до
негативних емоцій, переживань. Вона
втратила спокій і погано себе почуває.
Моральні страждання вона оцінює у
розмірі 2000 гривень.

Позивач, представник позивача в судове
засідання не з'явилися, представник
позивача подав до суду заяву, з
проханням розглянути справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить позов
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи була повідомлена належним
чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76
Цивільного процесуального кодексу
України, через оголошення в пресі, про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомила.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача, представника
позивача, відповідача та за згодою
представника позивача постановити
заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) житла одна сторона - власник
житла (наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було укладено договір найму (оренди)
нерухомої власності, предметом якого
виступає тимчасова здача в найм
(оренду) наймодавцем житлового
приміщення у вигляді двохкімнатної
квартири, загальною площею 47,20 кв.м.,
житловою площею 30,10 кв.м. яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з
усіма невід'ємними технічними виробами
та з/без предметів домашнього вжитку
згідно Додатку № 1 до договору.

Згідно акту прийому - передачі від 07
жовтня 2012 року, наймачем ОСОБА_1 було
прийнято від наймодавця ОСОБА_2 в
тимчасове користування (оренду)
нерухоме майно у вигляді двокімнатної
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 з усіма невід'ємними
технічними виробами та з предметами
вжитку (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, 21
грудня 2013 року ОСОБА_1 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_5 Прізвище дружини після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 24).

Згідно ч. 1 ст. 820 Цивільного
процесуального кодексу України, розмір
плати за користування житлом
встановлюється у договорі найму житла.

Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 договору, за
домовленістю сторін, щомісячна плата
за користування об'єктом нерухомості -
орендна плата вноситься наймачем в
грошовій формі і складає 4000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 821 Цивільного кодексу
України, договір найму житла
укладається на строк, встановлений
договором. Якщо у договорі строк не
встановлений, договір вважається
укладеним на п'ять років.

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 договору,
термін дії даного договору
встановлений з 07 жовтня 2012 року по 07
квітня 2013 року з подальшим
пролонгуванням за домовленістю сторін.

Як встановлено судом, позивачем
вносилася орендна плата в розмірі 4000
гривень щомісячно з грудня 2012 року.

Статтею 822 Цивільного кодексу України,
не пізніше ніж за три місяці до спливу
строку договору найму житла
наймодавець може запропонувати
наймачеві укласти договір на таких
самих або інших умовах чи попередити
наймача про відмову від укладення
договору на новий строк. Якщо
наймодавець не попередив наймача, а
наймач не звільнив помешкання, договір
вважається укладеним на таких самих
умовах і на такий самий строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
строк дії договору оренди, укладеного
між позивачем та відповідачем
закінчився 07 квітня 2013 року. В той же,
час додаткового договору укладено
після спливу даного строку між
сторонами не було, позивач займану
квартиру не звільняла.

В той же час, 06 жовтня 2013 року позивач
змушена була звільнити займану
квартиру, після приїзду відповідача,
без будь-яких пояснень, жодного акту
прийому-передач відповідач
підписувати відмовилася.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться..

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Як передбачено п. 4 договору найму
(оренди) нерухомої власності, по
закінченню строку оренди, якщо у сторін
немає претензій один до одного
страхова сума повертається наймачу.

Таким чином, відповідачем після
закінчення строку дії договору має
бути повернуто позивачу страхову суму
у зв'язку з закінченням строку дії
договору. Відповідачем же були
порушені умови договору,
акту-приймання передачі підписано не
було, страхової суми повернуто також не
було.

У відповідності до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи,
що відповідачем будь-яких заперечень
на позовну заяву надано не було, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача страхової суми у розмірі
4000 гривень.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача на її користь
моральної шкоди у розмірі 2000 гривень,
то дані вимоги задоволенню не
підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного
кодексу України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, в
тому числі, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного
кодексу України визначено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Разом з тим, позивачем не надано
доказів в обґрунтування розміру
заподіяної моральної шкоди та не
надано доказів на підтвердження
моральних страждань, перенесених нею, у
зв'язку з порушенням її прав з боку
відповідача.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно до задоволених позовних
вимог у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 23, 526, 610, 612, 810, 820, 821, 822 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 197, 208, 209,
212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, завданих
невиконанням умов договору -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальні збитки у розмірі 4000
гривень 00 копійок та судовий збір у
розмірі 229 гривень 40 копійок, а всього
4229 (чотири тисячі двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: