АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5965/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ковальова А. Б. Доповідач -
Черненкова Л.А.Категорія 39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Дерев`янка
О.Г., Осіяна О.М.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 11 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради, третя особа
Третя Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини та видачі
свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А
Н О В И Л А:

22 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду із вказаним позовом, за яким
просила визначити їй двомісячний строк
для подання до нотаріуса заяв про
прийняття спадщини та видачі свідоцтва
про право на спадщину, відраховуючи цей
строк з дня вступу рішення в законну
силу, посилаючись на те, що в період з
2010-2011 року помер її племінник ОСОБА_3,
який був сином її сестри ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після смерті
племінника відкрилася спадщина у
вигляді квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, в якій сестра та
племінник були зареєстровані на день
своєї смерті. В зв'язку з відсутністю
інших спадкоємців після померлих
сестри та племінника, вона, позивач, 06
листопада 2013 року звернулася до
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_3 Але їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
зазначену квартиру в зв'язку з
пропуском строку на прийняття
спадщини. Вважає, що вказаний строк був
пропущений нею з поважних причин. 24
вересня 2013 року колегією суддів
судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ розглянуто кримінальну справу
щодо ОСОБА_5, який визнаний винним у
вчиненні вбивства її, позивача,
племінника ОСОБА_3, потерпілою у цій
справі була визнана вона, позивач.
Протягом 2012 року тривало досудове
слідство, протягом 2012-2013 років тривав
судовий процес щодо розгляду
кримінальної справи в Петриківському
районному суді Дніпропетровської
області, який ухвалив вирок 30 січня 2013
року, в апеляційному суді
Дніпропетровської області, який
ухвалив вирок 16 травня 2013 року, та у
касаційній інстанції. І тому вона не
мала можливості юридично оформити свої
спадкові права на спадщину племінника
у встановлений законом строк. Вона є
спадкоємцем п'ятої черги після
померлого племінника, бажає прийняти
спадщину після його смерті, і
пропустила строк звернення із заявою
про прийняття спадщини з поважних
причин, тому просила суд визначити їй
додатковий двомісячний строк для
подання заяви про прийняття спадщини
та видачі свідоцтва про право на
спадщину після померлого ОСОБА_6

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 11 квітня
2014 року ухвалено: в позові ОСОБА_2 -
відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, визначити їй
двомісячний строк для подання до
нотаріуса заяв про прийняття спадщини
та видачі свідоцтва про право на
спадщину, відраховуючи цей строк з дня
вступу рішення в законну силу,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи, які мають суттєве значення для
справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період 2010-2011 рр. помер ОСОБА_3, труп
якого був знайдений 29 травня 2012 року
під час огляду домоволодіння АДРЕСА_3,
і актовий запис № 05 про реєстрацію
смерті ОСОБА_3 був виконаний 13 вересня
2012 року Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпродзержинського міського
управління юстиції. Таким чином, з
моменту реєстрації смерті ОСОБА_3 і
відповідно часу відкриття спадщини,
позивач ОСОБА_2, яка вважала його своїм
племінником, отримала право на
прийняття його спадщини і на
звернення до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, як
спадкоємець п'ятої черги за законом,
після померлого ОСОБА_3, якому на праві
власності належала квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Але із
відповідною заявою ОСОБА_2 звернулася
до нотаріальної контори лише 06
листопада 2013 року, тобто після спливу
встановленого законом шестимісячного
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, і тому постановою нотаріуса
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори від 06 листопада
2013 року позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після померлого ОСОБА_3 в
зв'язку з пропуском строку прийняття
спадщини. Таким чином, ОСОБА_2 дійсно
пропустила строк для прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_3,
оскільки на момент смерті спадкодавця
разом з ним постійно не проживала, і
протягом шести місяців після відкриття
спадщини до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини не
зверталася, а будь-яких інших доказів
на підтвердження прийняття спадщини
позивач суду не надала.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з того, що
ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини
перебувала в м. Дніпродзержинську,
тобто за місцем відкриття спадщини, не
хворіла, не знаходилась у лікарні, їй
було відомо про смерть спадкодавця,
вона особисто займалася його
похованням і не була позбавлена
можливості своєчасно звернутися до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Безспірних доказів
поважності причин пропуску строку для
звернення із заявою про прийняття
спадщини позивач суду не надала. Що
стосується зазначених позивачем
причин пропуску строку для прийняття
спадщини, то суд не визнає їх поважними,
оскільки досудове слідство та судовий
розгляд кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_5, який був
визнаний винним у скоєнні вбивства
ОСОБА_3, не перешкоджали позивачу
звернутися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. Правила
ч. 3 ст. 1272 ЦК України не можуть бути
застосовані до вимог позивача,
оскільки судом не встановлені поважні
обставини щодо перешкод у позивача для
подання заяви про прийняття спадщини.

Проте погодитись із такими висновками
суду першої інстанції не можна,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення у справі,
недоведені обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими.

Відповідно до частини першої статті
1269, частини першої статті 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини із поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

Стаття 3 Конституції України визначає,
що людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Вирішуючи спір, суд у порушення вимог
ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України на зазначені
вимоги закону уваги не звернув, у
достатньому обсязі не визначився з
характером спірних правовідносин.

Досліджуючи поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини, суд першої інстанції не
перевірив доводів позивача щодо
перешкод у встановлений законом строк
звернутися із заявою для прийняття
спадщини до нотаріальної контори.
Судом першої інстанції не враховано
обставини справи щодо смерті
спадкодавця, доводи позивача про те, що
вона неодноразово зверталась до
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори з питань
оформлення спадкових справ, але на
підтвердження родинних відносин між
нею та її сестрою ОСОБА_4, племінником
ОСОБА_3 вона повинна була надати
нотаріусу відповідні документи, яких в
неї не було, у зв'язку з чим на запити
адвоката нею було отримано необхідні
документи лише у вересні та жовтні 2013
року, після чого нотаріусом було
прийнято її заяву про прийняття
спадщини від 06.11.2013 року та відмовлено
за причиною пропуску встановленого
законом строку.

Судова колегія дійшла висновку, що
рішення суду за таких обставин є
незаконним та необґрунтованим і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення на підставі п.п.1-4 ч.1 ст.
309 ЦПК України.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
згідно свідоцтва про смерть, виданого 28
вересня 2012 року Заводським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області ОСОБА_3
помер ~2010-2011 роках, про що складено
відповідний актовий запис № 05 від 13
вересня 2012 року (а.с.7). Згідно постанови
слідчого СВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 26.07.2012
року про уточнення анкетних даних
знайденого 29.05.2012 року трупу невідомого
чоловіка у відповідності до висновку
судової молекулярно-генетичної
експертизи № 49 від 12.06.2012 року вважати
як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23). Згідно
вироку апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 травня
2013 року було встановлено вину ОСОБА_5 у
скоєнні вбивства ОСОБА_3 на початку
літа 2010 року. Після смерті ОСОБА_3
залишилось спадкове майно.

Після смерті спадкодавця позивач є
спадкоємицею за законом п'ятої черги
відповідно до приписів ст. 1265 ЦК
України, як двоюрідна тітка ОСОБА_3, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію
народження ОСОБА_3, виданого 16 жовтня 2013
року (а.с.15), витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію шлюбу
ОСОБА_8, виданого 27 вересня 2013 року
(а.с.16), витягом з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
державну реєстрацію народження ОСОБА_4,
виданого 27 вересня 2013 року (а.с.17), а
також свідоцтвом про народження
ОСОБА_2, свідоцтвом про одруження
згідно якого ОСОБА_2 змінила прізвище
на Радек, свідоцтвом про народження
ОСОБА_8, довідками з державного архіву
Дніпропетровської області від 06.08.2013
року № 78 (а.с. 18-22).

06.11.2013 року позивач звернулася до
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого ОСОБА_3, у
зв'язку з чим заведена спадкова справа.
Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 06 листопада 2013
року державний нотаріус Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори Бурдік С.С.
відмовила позивачу у вчиненні
нотаріальної дії, а саме: видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з пропуском шестимісячного
строку для звернення із заявою про
прийняття спадщини (а.с.14).

Інших спадкоємців не встановлено.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1
ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Тобто право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272
ЦК України можуть бути застосовані,
якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для
подання такої заяви; 2) ці обставини
визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми закону у
разі встановлення поважності причини
пропуску строку для прийняття
спадщини, суд визначає додатковий
строк спадкоємцю, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24
постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
із того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
про смерть племінника ОСОБА_3 позивач
дізналась з кримінальної справи, за
якою була визнана потерпілою, та особа
померлого спадкодавця була
встановлена 26.07.2012 року, а згідно
свідоцтва про поховання від 17.08.2012 року
(а.с.10) позивач займалась похованням
ОСОБА_3 саме в цей період часу.

Для оформлення спадкових справ
позивачу необхідно було отримати
документи, які б підтверджували
родинний зв'язок її із спадкодавцем -
сина її двоюрідної сестри. Позивач
одержала відповіді на свої запити в
жовтні 2013 року та вересні 2013 року, про
що було наведено вище, та це
підтверджується матеріалами справи.

Вказані обставини перешкоджали
позивачу звернутися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 у
встановлений законом строк та ці
обставини можливо прийняти до уваги
для захисту спадкових прав позивача.

Позивач 06 листопада 2013 року звернулась
із заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину на квартиру, яка
належить померлому ОСОБА_3, тобто після
спливу шестимісячного строку
встановленого законом у зв'язку з чим
нотаріус відмовив їй у вчиненні
нотаріальних дій.

Аналізуючи докази у справі, судова
колегія дійшла висновку про те, що
зазначені обставини у позивача
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення дій щодо
прийняття спадщини у встановлений
законом строк.

Тому судова колегія вважає, що
позивачем пропущено строк для
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, померлого ~2010-2011 роках, з
поважних причин, і тому є підстави для
застосування ч.3 ст.1272 ЦК України до
спірних правовідносин із задоволенням
позову про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини терміном
два місяця з дня набрання чинності
рішенням суду.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд
апеляційної інстанції змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

З огляду на це, з урахуванням
задоволення позовних вимог, та
відсутністю вимог щодо відшкодування
судових витрат, судова колегія не
вбачає підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача,
понесених останнім судових витрат.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316,
ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 11 квітня
2014 року - скасувати з ухваленням нового
рішення.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради, третя особа
Третя Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини та видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, який помер в
період з 2010-2011 року, терміном два місяця
з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді