Апеляційний суд
Житомирської області
Справа № 289/1311/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Невмержицький І.М. Категорія 41
Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Широкової Л.В.,Снітка С.О.,

з участю секретаря судового засідання
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
редакції газети «Народний тижневик
«Субота», редактора сайту
http://zhitomir-online.com, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
захист честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

на рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 30 квітня
2014 року, -

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому просив: визнати
відомості викладені у газеті «Народний
тижневик Субота» та на інтернет
порталі «Zhitomir-Online» такими, що не
відповідають дійсності, ганьблять його
честь, гідність та ділову репутацію;
зобов'язати редакцію газети «Народний
тижневик Субота» не пізніше місяця з
дня набрання рішенням законної сили
надрукувати спростування відомостей,
викладених у матеріалі газети
«Народний тижневик Субота» від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року випуск НОМЕР_1 у
статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», авторами якої є
ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3 на тій самій
шпальті й тим самим шрифтом, що і
спростовуване повідомлення;
зобов'язати власника інтернет-порталу
«Zhitomir-Online» адреса сайту:http://zhitomir- online.com
видалити публікацію «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
опубліковану на вказаному сайті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року; стягнути з
відповідача ОСОБА_3 100 000,00 гривень в
якості відшкодування завданої йому
моральної шкоди, витрати по сплаті
судового збору в сумі 1000,00 грн. та
витрати на правову допомогу. В
обґрунтування позову зазначив, що
викладена у статті та Інтернеті
інформація не відповідає дійсності,
порушує його особисті немайнові права,
завдає моральної шкоди. Зокрема, вважає
недостовірною інформацію, викладену у
статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» наступного
змісту: :«ІНФОРМАЦІЯ_5».

Рішенням Радомишльського районного
суду Житомирської області від 30 квітня
2014 року позов задоволено частково:
визнано відомості викладені в газеті
«Народний тижневик Субота» та на
інтернет порталі «Zhitomir-Online» такими, що
не відповідають дійсності, ганьблять
його честь, гідність та ділову
репутацію; зобов'язано редакцію газети
«Народний тижневик Субота» не пізніше
місяця з дня набрання рішенням
законної сили надрукувати
спростування відомостей, викладених у
матеріалі газети «народний тижневик
Субота» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року випуск
НОМЕР_1 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
авторами якої є ОСОБА_2 та адвокат
ОСОБА_3. на тій самій шпальті й тим самим
шрифтом, що і спростовуване
повідомлення; зобов'язано власника
інтернет-порталу «Zhitomir-Online» адреса
сайту:http://zhitomir-online.com видалити
публікацію «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
опубліковану на вказаному сайті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року; стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 25000 гривень в якості
відшкодування завданої моральної
шкоди, витрати по сплаті судового збору
в сумі 1000,00 грн. та витрати на правову
допомогу в сумі 6000,00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову. На його думку, суд,
не звернув увагу на дифамаційність
спору та ухвалив рішення без
урахування норм міжнародного
матеріального права, практики
Європейського суду з прав людини. Крім
того, вважає, що суд не дав відповідної
оцінки доказам щодо стану і поведінки
судді та дійшов помилкового висновку
про наявність підстав для задоволення
позову.

Заслухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що поширена відносно позивача
інформація є недостовірною, ганьбить
його гідність, честь та ділову
репутацію, а неправомірні дії ОСОБА_3 по
поширенню такої інформації призвели до
моральних страждань позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що у газеті
«Народний тижневик Субота» від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року випуск НОМЕР_1
надруковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
автором якої є ОСОБА_2. У статті є
посилання на джерело цієї інформації,
яким є відповідач ОСОБА_3 Крім цього, на
інтернет-порталі «Zhitomir-Online» (адреса
сайту:http://zhitomir-online.com) ІНФОРМАЦІЯ_4 року
викладено публікацію «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
без посилання на джерело інформації.
Інформація поширена у цих засобах
стосується судді Коростишівського
районного суду Житомирської області
ОСОБА_1

За змістом ч. 4 ст. 32 Конституції
України та ст. 277 ЦК України кожному
гарантується судовий захист права
спростовувати недостовірну інформацію
про себе і членів своєї сім'ї та права
вимагати вилучення будь-якої
інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи.

За змістом пункту 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27
лютого 2009 року "Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи"
(далі Постанова), якщо позов пред'явлено
про спростування інформації,
опублікованої в засобах масової
інформації, то належними відповідачами
є автор і редакція відповідного засобу
масової інформації чи інша установа, що
виконує її функції, оскільки редакція
або інша установа, яка виконує її
функції, здійснює підготовку та випуск
у світ друкованого засобу масової
інформації.

У разі, коли редакція друкованого
засобу масової інформації не має
статусу юридичної особи, належним
відповідачем є юридична особа,
структурним підрозділом якої є
редакція. Якщо редакція не є
структурним підрозділом юридичної
особи, то належним відповідачем
виступає засновник друкованого засобу
масової інформації.

У відповідності до п. 12 Постанови
належним відповідачем у разі
поширення оспорюваної інформації в
мережі Інтернет є автор відповідного
інформаційного матеріалу та власник
веб-сайта, особи яких позивач
повинен установити та зазначити в
позовній заяві (пункт 2 частини другої
статті 119 ЦПК).

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 08.07.2014
року, редакція газети «Народний
тижневик Субота», яку позивач просить
зобов'язати спростувати недостовірну,
як він вважає, інформацію, не має
статусу юридичної особи.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів
справи вбачається, що позивачем також
не установлено та не зазначено
власника веб-сайта (інтернет-порталу),
якого він просить вилучити відповідну
інформацію з належного йому сайту. Крім
того, у позові відповідачем зазначено
редактора веб-сайту, а вимоги заявлено
до власника цього сайту.

Суд першої інстанції при вирішенні
питання про відкриття провадження у
справі та під час судового розгляду
залишив поза увагою вищевказані
положення процесуального закону та
судової практики, не уточнив статус
редакції газети, не роз'яснив
позивачеві право заявити відповідне
клопотання про заміну неналежного
відповідача належним, можливість
встановити власника веб-сайту, та
вирішив спір до редакції газети
«Народний тижневик Субота», яка не є
юридичною особою, та невідомого
власника веб-сайту.

Враховуючи викладене, відсутність
будь-яких позовних вимог до автора
статті ОСОБА_2, колегія суддів
приходить до висновку про незаконність
рішення суду в частині визнання
відомостей викладених у газеті
«Народний тижневик Субота» та на
Інтернет порталі «Zhitomir-Online» такими, що
не відповідають дійсності, ганьблять
його честь, гідність та ділову
репутацію; зобов'язання редакції
газети «Народний тижневик Субота» не
пізніше місяця з дня набрання рішенням
законної сили надрукувати
спростування відомостей, викладених у
матеріалі газети «народний тижневик
Субота» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року випуск
НОМЕР_1 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
авторами якої є ОСОБА_2 та адвокат
ОСОБА_3. на тій самій шпальті й тим самим
шрифтом, що і спростовуване
повідомлення; зобов'язання власника
інтернет-порталу «Zhitomir-Online» адреса
сайту:http://zhitomir- online.com видалити
публікацію «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
опубліковану на вказаному сайті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Ухвалюючи рішення про стягнення
моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, суд виходив з того, що
відповідачі не виконали свого
обов'язку довести, що поширена ними
інформація є достовірною. Моральна
шкода, завдана позивачу, полягає у
приниженні його честі, гідності та
ділової репутації.

Разом з тим, твердження ОСОБА_1 та його
представника, що джерелом інформації,
поширеної сайтом «Zhitomir-Online», є ОСОБА_3,
безпідставні, зважаючи на зміст статті,
яка не містить посилань на таке джерело
та автора. Крім того, у відповідності до
п. 12 Постанови, якщо автор поширеної
інформації невідомий або його особу
та/чи місце проживання неможливо
встановити, а також коли інформація є
анонімною і доступ до сайта - вільним,
належним відповідачем є власник
веб-сайту. Крім того, обов'язок довести
факт поширення відповідачем
інформації у відповідності до п. 18
Постанови покладено на позивача. Проте,
останній не надав суду доказів, що саме
ОСОБА_3 подав відповідну інформацію у
мережу Інтернет. Таким чином, покласти
цивільну відповідальність,
передбачену ч.1 ст. 31 Закону України
«Про інформацію» та п.4 ч.2 ст. 23 ЦК
України за поширену у мережі Інтернет
інформацію на ОСОБА_3 неможливо.

Посилання позивача та його
представника на те, що автором статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2», крім ОСОБА_2, є ОСОБА_3 є
також помилковими. В даному випадку
останній є джерелом поширеної у статті
інформації, на яке посилається автор,
та приводить, крім викладеної ним, як
автором інформації, пряму мову ОСОБА_3

Вирази, приведені у прямій мові ОСОБА_3,
такі як «всем стало очевидно, что судья
неадекватен»; «задавал
невразумительные вопросы»; «состояние
его было никаким», «но он так и не
появился - сбежал», зважаючи на
пояснення позивача про погіршення
стану здоров'я, не можуть свідчити про
їх недостовірність, оскільки за своєю
суттю є оціночними судженнями, які у
відповідності до ч. 2 ст. 47-1 Закону
України «Про інформацію», п. 19
Постанови не підлягають спростуванню.

Інші висловлювання, які просить
спростувати позивач, також не можуть
бути підставою для покладання
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди на ОСОБА_3, оскільки
викладені автором статті, до якого
вимоги не заявлено.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 30 квітня
2014 року скасувати, ухваливши нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 до редакції газети «Народний
тижневик Субота», редактора сайту
http://zhitomir-online.com, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
захист честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: