АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4196/14
Доповідач - Макаров Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кружиліної О.А.,

Кіся П.В.,

при секретарі -
Остапович Л.С..,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 14 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 Харківської міської ради, третя
особа - Одинадцята Харківська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

01.12.2013 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
в якому просить визначити їй
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті її
батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
В обґрунтування позову зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_5,
який був зареєстрований та проживав за
адресою: АДРЕСА_1. Поховання батька було
здійснено позивачем за власні кошти.
Заповіт батьком не складався. Після
смерті батька відкрилась спадщина на
автомобіль Ford Sierra, 1990 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належав ОСОБА_5 на праві власності.
Спадкоємцями першої черги після смерті
батька є позивач та її рідний брат
ОСОБА_3, який постійно мешкає у Росії.
Інших спадкоємців першої черги немає.
Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_5.
Позивач та її брат не звертались
протягом шести місяців від дня смерті
батька до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, тобто
пропустили встановлений законом строк.
Причиною пропуску строку подання заяви
про прийняття спадщини є тривала
хвороба позивача протягом жовтня -
листопада 2013 року.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги та доводи, викладені в позові,
підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
надав суду нотаріально завірену заяву
від 17.01.2014 року, в якій позовні вимоги
ОСОБА_2 визнав та просив розглядати
справу за його відсутності.

Представник Харківської міської ради в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності не надав.

Представник третьої особи -
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори, в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності та
винесення рішення на розсуд суду.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 14 квітня 2014 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 Харківської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини - відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 14.04.2014 року у цивільній справі №
643/19771/13-ц та постановити нове рішення,
яким її позов задовольнити та
визначити їй додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті її батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
оскільки суд у порушення норм
матеріального і процесуального права,
не повно та не всебічно розглянув
справу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню у повному обсязі, виходячи
з наступного:

Статтями 10, 11, 58, 60, 179, 212, 213 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Для встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі», рішення є
законним тоді коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно розтлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд першої інстанції вважав
позовні вимоги недоведеними, оскільки
будь-яких доказів неможливості
звернення до нотаріусу із заявою про
прийняття спадщини в період часу з
08.04.2013 року по 01.10.2013 року, позивачем
суду не надано.

Але з цим висновком погодитись не
можна, оскільки суд першої інстанції
дійшов його з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 309 Цивільного процесуального
кодексу України, підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому Кодексом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15
Цивільного кодексу України цивільні
права і обов'язки виникають із дії осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на
судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у рази їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Згідно частини 1 статті 1269 Цивільного
кодексу України, частини 1 статті 1270
Цивільного кодексу України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

У відповідності до частини 2 статті 1272
Цивільного кодексу України, за
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272
Цивільного кодексу України, за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Як вбачається з роз'яснень, викладених
в п. 24 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», відповідачами у такій
справі є спадкоємці,які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на
спадкування,неприйняття ними спадщини,
а також відмови від її прийняття
відповідачами є територіальні громади
в особі відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої статті 1272 ЦК України.
Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 76 років помер
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2, виданим 09.04.2013
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану по м. Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління, актовий запис №
5012.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина.

Як вбачається з листа Одинадцятої
Харківської Державної нотаріальної
контори № 2482/0116 від 07.04.2014 року, після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
заяв про прийняття або про відмову від
спадщини не надходило, спадкова справа
не заводилась, свідоцтво про право на
спадщину ні кому не видавалось. З
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру № 37092642 від 07.04.2014 року
вбачається. Зазначена інформація також
підтверджується Витягом зі Спадкового
реєстру № 37092642 від 07.04.2014 року.

Позивач є дочкою померлого ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданого
25.08.1966 року, актовий запис за № 5245.

Відповідач ОСОБА_3 є сином померлого
ОСОБА_5, який , як встановлено в судовому
засіданні не звертався до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини і не заперечує проти
задоволення позову ОСОБА_2

25.06.1983 року між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано шлюб
відділом РАЦС Московського РВК м.
Харкова, актовий запис за № 842. Після
укладення шлюбу дружині присвоєно
прізвище - «ОСОБА_2».

Як вбачається з медичної документації,
оформленої медичним центром "Нейрон",
ОСОБА_2 звернулась до вказаного
медичного центру 02.10.2013 року та
проходила у вказаному центру
ехоенцефалоскопічне дослідження та
УЗД. Відповідно до виписки з
консультації спеціаліста-невролога
медичного центру "Нейрон" від 02.10.2013
року, у ОСОБА_2 діагнозтований малий
ішемічний інсульт у ВББ. Надалі позивач
також проходила діагностування та
лікування, що відображено у медичній
виписці з консультації
спеціаліста-невролога медичного
центру "Нейрон" від 30.10.2013 року.

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
тобто строк для прийняття спадщини
після його смерті сплинув 08.10.2013 року.

Зазначені обставини безумовно
свідчать про поважність причин
пропуску вказаного строку, оскільки
свідчать про наявність перешкод у
позивача для подання заяви про
прийняття спадщини з об'єктивних
причин. Вказані обставини
унеможливлювали подання заяви ОСОБА_2 у
визначений законом строк, оскільки
прийшлися на кінцевий термін строку,
встановленого законом для прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон надає
йому право на звернення до суду з
позовом про визначення додаткового
строку на подання такої заяви.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач надала суду докази щодо
поважності причин пропуску
шестимісячного строку.

Посилання суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_2 не була позбавлена
можливості подати заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори до
захворювання, за наявністю
встановлених перешкод для подачі заяви
у період, який визначений для цього
законодавством, не свідчить про
неповажність причин з яких він був
пропущений позивачем та не є підставою
для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи те, що за матеріалами
справи, позивач є єдиним спадкоємцем
після смерті ОСОБА_5, доведеність
позивачем наявності об'єктивних причин
пропуску нею строку для прийняття
спадщини, наявність підстав,
передбачених ст. 1272 Цивільного кодексу
України, колегія суддів вважає позов
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для подання заяви про
прийняття спадщини підлягає
задоволенню.

Визначаючи додатковий строк, достатній
для подання позивачем ОСОБА_2 заяви про
прийняття спадщини, який не може
перевищувати шестимісячного строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, колегія
судді вважає, що три місяці є достатнім
строком для подання останньою
відповідної заяви.

За таких обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованими доводи
апеляційної скарги про те, що суд
першої інстанції ухвалюючи рішення про
відмову у позові дійшов неправильного
висновку про відсутність поважних
причин пропуску строку для звернення
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та ухвалив рішення
з порушенням норм матеріального
права, що відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду з ухваленням нового
про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 309,
313, 316, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 14 квітня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Визначити ОСОБА_2 додатковий
строк - три місяці для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті її
батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: